Справа № 160/6468/19
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2019 року м. Дніпросправа №160/6468/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 р. (суддя Сліпець Н.Є., м. Дніпро) у справі №160/6468/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради

про визнати протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

У липні 2019 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, яка виявилася в не надані математичного розрахунку субсидії на комунальні послуги при визначені місця мешкання позивача за адресою: АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 , 2-8, відповідно до заяви від 03.10.2018 року за вх. №594;

- визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради, яка виявилася у не прийнятті після розгляду заяви від 03.10.2018 року за вх. №594 нормативно-правового акту на підставі ст. 3, 8, 19, 71 Конституції України та не забезпеченні права голосу на виборах і соціальних гарантій;

- забезпечити правовий режим гарантій вільного волевиявлення на виборах, зазначивши окремим пунктом рішення норми права, які забороняють Управлінню праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м. Кривий Ріг ради індивідуальним актом визначити місце мешкання позивача за адресою: АДРЕСА_3 , за якою позивач надає соціальні пільги інваліду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 р. в задоволенні позову відмовлено повністю. Рішення мотивовано відсутністю обґрунтованих підстав для задоволення позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, скаржник оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Зазначив, що суд ухвалою не надав визначеності відзиву, який не відповідав ст. 162 КАС України.

Рішення суду не гарантує обов`язковість забезпечення права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні при якому забезпечується соціальний захист і права голосу на виборах

Рішення встановлює інший правовий режим забезпечення права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання і права на соціальний захист, права голосу на виборах, що формує протиправну правозастосовну практику. Спочатку суд не враховував пояснення, заяву про витребування доказів від 25.01.19р., міркування позивача, доводи та норми права, на які позивач посилається.

Зазначає, що просив відповідача надати відповідно до законодавства належну обґрунтовану відповідь на його запит і гарантувати його право відповідно до ст. 3, 33, 46, 48, 71 Конституції України. Вважає, що відповідачем порушено правовий порядок розгляду заяви та права і інтереси позивача щодо соціального забезпечення, права на інформацію, права на достатній життєвий рівень життя, не нижчий від прожиткового відповідно до ст. 1 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", ч. 1 ст. 11 Міжнародному пакту про економічні, соціальні і культурні права держави, права голосу на виборах.

Рішення встановлює по суті протиправний порядок вжиття заходів для гарантій вільного волевиявлення на виборах, для свободи пересування, вільного вибору місця проживання відповідно до заяви від 03.10.18р. вх. №594, що не гарантує його право відповідно до ст.33,71 Конституції України.

Лист носить інформаційний характер думки особи відповідача. Лист, який визнаний судом у як форма рішення, позивач не отримав.

Посилається на порушення норм Закону України "Про звернення громадян", Закону України "Про державну службу", Конституції України, КАС України, неповне з`ясування обставин у справі.

Зазначає, що процедура складення відповіді згідно з ст. 18, 19 Закону України "Про звернення громадян" має важливу складову, за підсумком якої складається нормативно-правовий акт і саме це вказує на те, що працівник відповідача повинен дотримуватись саме цих вимог Закону України "Про звернення громадян", який зазначає, що нормативно-правовий акт виноситься тільки за результатами розгляду звернення.

Суд не перевіряв бездіяльність у спосіб, що передбачено ст. 2 КАС України.

У мотивувальній частині рішення не зазначені всі обставини, доречні та важливі аргументи спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підстави встановлених обставин, докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення, мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити окрему ухвалу відповідно до ст. 249 КАС України.

Відзиву на апеляційну каргу до суду не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 03.10.2018 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі Каретіної Оксани Володимирівни із заявою за вх. №594, в якій просив:

1) розпорядженням гарантувати право ОСОБА_2 на одержання субсидії, копію якого надати для ознайомлення;

2) нормативно-правовим актом на підставі ст. 3, 8, 19, 22, 46, 68, 95 Конституції зобов`язати підлеглих надати математичний розрахунок з поясненнями, з посиланнями на норми права відповідно до гарантування права ОСОБА_2 на одержання субсидії на комунальні послуги та інше.

Листом начальника Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті Кривому Розі Каретіної О.В. за №6476 від 11.10.2018 року позивачу було надано роз`яснення з приводу наведених у заяві питань.

Зокрема, позивачу було роз`яснено про необхідність надання додаткових документів, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого пічного побутового палива".

Проте, позивач вважає, що відповідач допустив бездіяльність, яка полягає у не дотриманні законної мети правового режиму при розгляді заяви, відмовився використовувати свої владні виконавчі функції та не прийняв рішення, яке відповідає положенням закону.

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, оскільки:

- громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, при цьому, таке право кореспондується із обов`язками органів влади здійснити розгляд таких звернень, з урахуванням їх функціональних обов`язків;

- відповідачем було дотримано вимоги Закону України "Про звернення громадян" щодо розгляду заяви позивача від 03.10.2018 року у строк, передбачений законодавством, та з урахуванням наданої компетенції;

- з метою дотримання права голосу на виборах, відділом ведення Державного реєстру виборців виконкому Тернівської районної у місті ради було задоволено заяву позивача від 15.07.2019 року, визначено адресу та включено до уточненого списку виборців на звичайній виборчій дільниці №121699.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про звернення громадян" громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За приписами ст. 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Статтею 19 Закону України "Про звернення громадян" передбачено, що органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

- об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Отже, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, при цьому, таке право кореспондується із обов`язками органів влади здійснити розгляд таких звернень, з урахуванням їх функціональних обов`язків.

Відповідно до п. 1.1 Положення про управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради, затвердженого рішенням Тернівської районної у місті ради VII скликання 29.04.2016 р. № 65, Управління праці та соціального захисту населення виконкому Тернівської районної у місті ради (надалі Управління) є самостійним структурним підрозділом виконкому районної у місті ради, утвореним відповідно до статті 54 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", підзвітне й підконтрольне районній у місті раді, підпорядковане голові районної у місті ради та виконкому районної у місті ради, а з питань здійснення делегованих повноважень підконтрольне Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації та управлінню праці та соціального захисту населення виконкому Криворізької міської ради.

У діяльності Управління керується Конституцією України, законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, інших центральних органів влади, рішеннями міської ради, її виконавчого комітету, розпорядженнями міського голови, рішеннями районної у місті ради, її виконавчого комітету, розпорядженнями голови районної у місті ради, а також цим Положенням (п. 1.2).

У межах компетенції організовує виконання й здійснює контроль за реалізацією в районі державної соціальної політики у сфері соціального захисту населення, а саме: соціально-трудових відносин, оплати і належних умов праці, соціальної підтримки населення, у тому числі сімей з дітьми, малозабезпечених сімей, ветеранів, інвалідів, громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, внутрішньо переміщених осіб, інших категорій громадян, які згідно із законодавством України мають право на пільги та надання житлових субсидій, ведення обліку осіб, які мають право на пільги згідно із законодавством України (п.2.1).

Прядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива затверджений поставною Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що відповідачем було дотримано вищезазначених вимог Закону України "Про звернення громадян" щодо розгляду заяви позивача від 03.10.2018 року у строк, передбачений законодавством, та з урахуванням наданої компетенції.

Водночас вимоги позивача у спосіб та у формі, що зазначені у заяві від 03.10.2018 року, не підлягали виконанню позивачем, оскільки такого обов`язку відповідача чинним законодавством не передбачено.

Щодо іншої частини позовних вимог позивача колегія суддів зазначає, що з цього приводу позивач у заяві від 03.10.2018 року до відповідача не звертався, тому ці вимоги позивача також не підлягають задоволенню у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

В п. 23 рішення від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України" Європейський суд з прав людини нагадує, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Колегія суддів вважає, що інші аргументи, наведені в апеляційній скарзі позивача, не вимагають детального обґрунтування, оскільки не є вирішальними.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог позивача у зв`язку з відсутністю правових підстав.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2019 р. у справі №160/6468/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя В.Є. Чередниченко

Суддя С.М. Іванов