Справа № 824/794/19-а
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/794/19-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дембіцький П.Д.

Суддя-доповідач: Гонтарук В. М.

19 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Мацького Є.М. Білої Л.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року (ухвалена в м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України у Чернівецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Чернівецькій області (далі - податковий орган, відповідач у справі), в якій просила скасувати податкові повідомлення-рішення від 27 вересня 2017 року №52491-13, №52488-13, №52486-13, №52484-13, №52487-13, №52485-13, №52483-13, №52490-13, №52489-13 та від 18 грудня 2017 року №524831-13, №524911-13, №524901-13, №524881-13, №524851-13, №524841-13, №524861-13, №524871-13, якими визначено суми податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з підстав безпідставності їх прийняття.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року адміністративний позов залишено без розгляду.

Не погодившись із прийнятою ухвалою представник позивача подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

18 листопада 2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність її доводів. Крім того, просить суд замінити відповідача по справі ГУ ДФС у Чернівецькій області на правонаступника - ГУ ДПС у Чернівецькій області.

Згідно ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

Судом встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України постановою від 19.06.2019 № 537 "Про утворення територіальних органів Державної податкової служби" утворено як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 1; реорганізовано деякі територіальні органи Державної фіскальної служби шляхом їх приєднання до відповідних територіальних органів Державної податкової служби за переліком згідно з додатком 2; установлено, що територіальні органи Державної фіскальної служби, які реорганізуються, продовжують здійснювати свої повноваження до передачі таких повноважень територіальним органам Державної податкової служби. Серед переліку територіальних органів Державної податкової служби, що утворюються (додаток 1), визначено Головне управління ДПС у Чернівецькій області.

У відповідності до наказу ДПС від 28.08.2019 №36 "Про початок діяльності Державної податкової служби України" розпочато виконання Головним управлінням ДПС у Чернівецькій області повноважень Головного управління ДФС у Чернівецькій області, що припиняється.

Таким чином, клопотання Головного управління ДФС у Чернівецькій області про заміну відповідача підлягає задоволенню шляхом заміни відповідача по справі № 824/794/19-а на його правонаступника - Головне управління ДФС у Чернівецькій області на Головне управління ДПС у Чернівецькій області.

17 грудня 2019 року до суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Позивач в судове засідання не з`явилась. Про час, день та місце розгляду справи повідомлена завчасно та належним чином. Причини неявка суду не відомі.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, про що 17 грудня 2019 року було прийнято протокольну ухвалу.

За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що у квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Чернівецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Чернівецькій області (далі - податковий орган, відповідач у справі), в якій просила скасувати податкові повідомлення-рішення від 27 вересня 2017 року №52491-13, №52488-13, №52486-13, №52484-13, №52487-13, №52485-13, №52483-13, №52490-13, №52489-13 та від 18 грудня 2017 року №524831-13, №524911-13, №524901-13, №524881-13, №524851-13, №524841-13, №524861-13, №524871-13, якими визначено суми податкового зобов`язання за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, з підстав безпідставності їх прийняття.

05 жовтня 2018 року рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2019 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями позивач звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Постановою Верховного Суду від 21 травня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2019 року скасовано, а справу № 824/355/18-а направлено на новий розгляд до Чернівецького окружного адміністративного суду.

Залишаючи адміністративний позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в повному обсязі не усунуті недоліки позовної заяви, які були зазначені в ухвалі Чернівецького окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року про залишення позовної заяви без руху, що не дає можливості призначити справу до розгляду.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою позивач оскаржила її до суду апеляційної інстанції.

Надаючи оцінку законності та обґрунтованості ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Частиною другою статті 44 КАС України регламентовано, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно з ч.1 п.3 статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, залишаючи адміністративний позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що всупереч вимогам ст.160 КАС України, позивачем в позовній заяві необґрунтовано порушення оскаржуваними діями його прав, свобод та інтересів щодо кожного окремо оскаржуваного рішення, зокрема податкові повідомлення - рішення ГУДФС у Чернівецькій області № 52491-13 від 27.09.2017 року, № 52488-13 від 27.09.2017 року, № 52486-13 від 27.09.2018 року, №524864-13 від 27.09.2018 року, № 52487-13 від 27.09.2018 року, № 52485-13 від 27.09.2018 року, № 52483-13 від 27.09.2018 року, № 52490-13 від 27.09.2018 року, № 52486-13 від 27.09.2018 року та № 524831 -13 від 18.12.2017 року, № 524911-13 від 18.12.2017 року, № 524901-13 від 18.12.2017 року, № 524881-13 від 18.12.2017 року, № 524851-13 від 18.12.2017 року, № 524841-13 від 18.12.2017 року, № 524861-13 від 18.12.2017 року, № 524871-13 від 18.12.2017 року, а також те, що позивачем не в повному обсязі було сплачено судовий збір за подання адміністративного позову.

Як свідчать матеріали справи, позивач в квітні 2018 року звернулась до суду з позовом до Головного управління ДФС України у Чернівецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень.

05 жовтня 2018 року рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2019 року, в задоволенні позову відмовлено.

Верховний Суд переглядаючи вищезазначені рішення прийняв 21 травня 2019 року постанову, якою касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2018 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2019 року скасовано, а справу № 824/355/18-а направлено на новий розгляд до Чернівецького окружного адміністративного суду.

Судова колегія зауважує, що підставою для направлення справи на новий розгляд стало саме нездійснення оцінки судами першої та апеляційної інстанцій інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомості та правовстановлюючих документів на кожен окремий об`єкт нерухомості, на який нараховувалось грошове зобов`язання зі сплати податків.

При цьому, Верховний Суд не вказав на відсутність в позовній заяві обґрунтування позивачем порушення оскаржуваними діями його прав, свобод та інтересів щодо кожного окремого оскаржуваного рішення.

Враховуючи, що вимоги ухвали про залишення апеляційної скарги без руху позивачем в цій частині виконані, колегія суддів вважає, що Чернівецький окружний адміністративний суд безпідставно залишив позов без розгляду, зокрема з цих підстав.

Водночас, даючи оцінку доводам апелянта, що при поданні адміністративного позову ОСОБА_1 було вірно сплачено судовий збір, а саме в розмірі 955,68 грн,, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Документом про сплату судового збору є оригінал квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI (в редакції від 13.03.2018 року) (далі - Закон № 3674-VI).

Згідно ст. 1 вищевказаного Закону судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Платники судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом (ч. 1 ст. 2 Закону № 3674-VI).

Відповідно до ст. 3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 4 даного Закону ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2018 р." з 1 січня 2018 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1762,00 грн.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звернулась до Чернівецького окружного адміністративного суду 20 квітня 2018 року та просила скасувати податкові повідомлення - рішення ГУДФС у Чернівецькій області:

- № 524831 -13 від 18.12.2017 року на суму 41,40 грн.

- № 524911-13 від 18.12.2017 року на суму 114,07 грн.

- № 524901-13 від 18.12.2017 року на суму 1016,39 грн.

- № 524881-13 від 18.12.2017 року на суму 1,42 грн.

- № 524851-13 від 18.12.2017 року на суму 37,07 грн.

- № 524841-13 від 18.12.2017 року на суму 32,21 грн.

- № 524861-13 від 18.12.2017 року на суму 56,54 грн.

- № 524871-13 від 18.12.2017 року на суму 5,20 грн.

- № 52491-13 від 27.09.2017 року на суму 1972,22 грн.

- № 52488-13 від 27.09.2017 року на суму 24,62 грн.

- № 52486-13 від 27.09.2018 року на суму 25977,64 грн.

- № 52484-13 від 27.09.2018 року на суму 556,88 грн.

- № 52487-13 від 27.09.2018 року на суму 90,01 грн.

- № 52485-13 від 27.09.2018 року на суму 641,43 грн.

- № 52483-13 від 27.09.2018 року на суму 25715,94 грн.

- № 52490-13 від 27.09.2018 року на суму 33629,61 грн.

- № 52489-13 від 27.09.2018 року на суму 5654,80 грн.

Відтак, розмір майнових вимог становить 95567,45 грн.

Колегія суддів констатує той факт, що ч.3 ст.6 Закон України "Про судовий збір" визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних вимог майнового та немайнового характеру.

Тобто, згідно вимог вказаного Закону лише при поданні адміністративного позову, як майнового так і не майнового характеру судовий збір повинен сплачуватись за кожну окрему вимогу, як майнового характеру так і немайнового характеру.

Водночас, п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України " Про судовий збір" чітко визначено, що при поданні адміністративного позову майнового характеру ставка судового збору вираховується з ціни позову, а не за кожну вимогу майнового характеру.

Таким чином, оскільки ціна даного адміністративного позову складає 95567,45 грн., то судовий збір який підлягав сплаті ОСОБА_1 становить 955,67 грн.( 95567,45 грн х 1%)

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з квитанції про сплату судового збору № 0.0..1 від 18.04.2018 року позивачем при поданні адміністративного позову було сплачено судовий збір в розмірі 955,68 грн, що відповідає вимогам Закону України " Про судовий збір".

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов передчасного та необґрунтованого висновку, що позивачем не в повному обсязі сплачено судовий збір, а також, що вимоги адміністративного позову є необґрунтованими, а тому передчасно залишив адміністративний позов без розгляду.

За правилами статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За наведених обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо прийняття до свого провадження даної справи, що відповідно до статті 320 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС України у Чернівецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень скасувати.

Справу направити до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Мацький Є.М. Біла Л.М.