Справа № 381/4257/19
Суддя: Ковалевська Л. М.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Білоцерківського ВП Ковтун Віталія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (постанови від 02.11.2019 року, серія БАА №358420 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі),-

ВСТАНОВИВ:

22.11.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 02.11.2019 року відносного нього інспектором СРПП №3 Білоцерківського ВП Ковтун В.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення, серія БАА № 358420 про визнання його винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., відповідно до якої, ОСОБА_1 02.11.2019 року о 11 год. 00 хв. на автодорозі Біла Церква-Фастів, керуючи автомобілем здійснив обіг поза населеним пунктом ближче ніж 100 метрів до пішохідного переходу, перетнувши лінію розмітки 1.1 ПДР України. Відповідач виніс оскаржувану постанову, звинувативши позивача в порушенні пп. 4.6 «в» ПДР України. Позивач зазначає, що ним насправді був здійснений обгін за 200 метрів від пішохідного переходу поза населеним пунктом, перетинаючи розмітку 1.7 (переривчаста лінія з короткими штрихами і рівними їм проміжками) позначає смугу руху в межах перехрестя, лінію перетинати дозволяється з будь-якого боку, що відповідає вимогам ПДР. Однак, при винесенні оскаржуваної постанови інспектор на вимогу позивача протиправно позбавив його права на ознайомлення з матеріалами справи, не надавши йому жодних доказів здійснення ним правопорушення, відповідно до чого позивач не мав змоги подати докази чи заявляти клопотання, чи пояснення. В оскаржуваній постанові зовсім відсутні посилання на докази його правопорушення (фото,- відео фіксація правопорушення, чи покази свідків), також в постанові відсутнє посилання на будь-які сертифіковані технічні засоби, якими б було зафіксоване правопорушення позивача. Тобто, жодних інших доказів правопорушення позивача, крім самої оскаржуваної постанови, наприклад показань хоча б двох свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, чи інших доказів не має. Позивач не згоден із прийнятим рішенням, вважає його протиправним, так як відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений законом, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

На підставі зазначеного, позивач просив суд визнати дії відповідача незаконними, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАА №358420 від 02.11.2019 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою від 25.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, надавши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач, який належним чином повідомлений про дату судового розгляду справи та відкриття провадження по справі, в судове засідання не заявився, не скористався своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 4 ст. 159 КАС України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з урахуванням наступного.

Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, 02.11.2019 року інспектором СРПП №3 Білоцерківського ВП Ковтун В.В. винесено постанову серії БАА №358420 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладено на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, 02.11.2019 року о 11 год. 00 хв. на автодорозі Біла Церква-Фастів ОСОБА_1 , керуючи автомобілем здійснив обгін поза населеним пунктом ближче ніж 100 метрів до пішохідного переходу, перетнувши лінію розмітки 1.1 ПДР України. Відповідач ухвалив постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП України за порушення пп. 4.6 «в» ПДР України.

Позивач з такою постановою не згоден, оскільки Правил дорожнього руху не порушував. В ході судового розгляду було встановлено, що ОСОБА_1 здійснений обгін за 200 метрів від пішохідного переходу поза населеним пунктом, а не за ближче ніж 100 метрів до пішохідного переходу, як зазначено в оскаржуваній постанові, жодного доказу на підтвердження вчинення ним даного адміністративного правопорушення інспектором поліції не пред`явлено, будь-які докази вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 відсутні.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного та враховуючи зміст оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що будь-яких доказів на підтвердження зазначених в оскаржуваній постанові обставин, як того вимагають норми статей 251, 280 КУпАП, поліцейським Білоцерківського ВП Ковтун В.В. суду надано не було.

За змістом ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно із нормою п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно із ч. 1 ст. 9, ч. 1 ст. 77 КАС Українирозгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з наведеного, саме суб`єкт владних повноважень зобов`язаний довести, що він діяв у межах, установлених законом, відповідно до повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Небажання відповідача надавати докази, зокрема з причин ухилення від участі в судових засіданнях, давало суду право при розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем.

Оскільки, відповідач не виявив бажання надати суду переконливі докази в обґрунтування оскаржуваної постанови, суд, оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, що надані позивачем, в їх сукупності, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 про скасування постанови в справі про адміністративне стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню, оскільки правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн. відповідачем у суді не доведена, будь-яких доказів підтвердження вчинення позивачем вказаного правопорушення відповідачем суду теж не надано.

У зв`язку з наведеним, справа про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, на підставі положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 132, 241-246, 250, 262, 286, 295 КАС України та ст. ст. 247, 276-277, 278, 280, 282 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП №3 Білоцерківського ВП Ковтун Віталія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення (постанови від 02.11.2019 року, серія БАА №358420 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі)- задовольнити.

Визнати постанову інспектора СРПП №3 Білоцерківського ВП Ковтун Віталія Вікторовича серії БАА №358420 від 02 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, незаконною та її скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення, в порядку встановленому статтею 286 КАС України.

Головуючий суддя Л.М.Ковалевська