Справа № 520/4914/19
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

09 грудня 2019 р. справа №520/4914/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мар`єнко Л.М.,

при секретарі судового засідання - Говтві Д.В.,

за участю: представника відповідача - Луценко О.І.,

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулося Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова з адміністративним позовом до Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева", в якому просить суд стягнути з Державного підприємства „Завод ім. В. О. Малишева на користь Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова заборгованість з відшкодуванню пільгових пенсій за списком №1 та списком №2 в сумі 5 537 320,50 грн на р/р НОМЕР_1 у філії ХОУ АТ "Ощадбанк", МФО 351823.

Ухвалою суду від 11.09.2019 замінено позивача - Слобожанське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач є юридичною особою, перебуває обліку в ГУПФ України в Харківський області, що є правонаступником Слобожанського ОУПФ України м. Харкова. На теперішній час сума заборгованості по відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах, на підставі п. "а" та п.п. «б-з» ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" складає 5537320,50 грн. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена.

Відповідач проти позову заперечував, від представника відповідача - генерального директора ДП "Завод імені В.О.Малишева" - Чурсіна О.О. через канцелярію суду надійшли письмовий відзив на позов, в якому представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивачем не направлялись відповідачу щорічні розрахунки до 20-го січня поточного року із зазначенням сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на поточний рік, які належать до сплати щомісяця. Тобто, позивачем попередньо не визначено розмір таких витрат на рік, а отже, не може змінюватись те, що не визначено з самого початку. У зв`язку з цим відповідач не може відстежити чи призначались пенсії певним особам, чи працювали ці особи на підприємстві, яким чином розмір цих пенсій змінюється. Також представник відповідача зазначив, що позивачем не надано розрахункових документів, які б підтверджували факт перерахування (виплати) ним пільгових пенсій та витрати на їх доставку.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про час, дату та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Враховуючи положення ст.205 КАС України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника позивача.

Представник відповідача - Луценко О.І. у судовому засіданні заперечувала проти позову, просила відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, наведені у письмовому відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

Державне підприємство „Завод ім. В. О. Малишева (далі ДП „Завод ім. В.О.Малишева) зареєстровано як юридична особа, перебувало на час спірних правовідносин на пенсійному обліку в Слобожанському ОУПФ України м. Харкова (правонаступником якого є ГУ ПФ України в Харківській області) як платник страхового збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 №461 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" - окремі роботи та умови праці на підприємстві відповідача відповідають Списку №1 та Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п. "б-з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах; трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі; жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних, шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі; жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування; жінки, зайняті протягом повного сезону на вирощуванні, збиранні та післязбиральній обробці тютюну, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років; робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років; жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України; водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при стажі роботи: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців; для жінок - не менше 25 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 10 років.

На час розгляду справи за відповідачем лічиться заборгованість зі сплати відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за період з квітня по травень 2019 року в розмірі 70178,83 грн., на підставі п. а та п.п. «б-з» ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення

Відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно абз. 4 п. 1 ст. 2 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування", для платників збору, визначених пунктами 1 та 2 статті 1 цього Закону, об`єктом оподаткування є також фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "а", "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення", за ставкою 100 відсотків від об`єкта оподаткування.

Відповідно до чинного законодавства, пенсії, що призначені відповідно до пунктів "а", "б"-"з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", підлягають відшкодуванню Пенсійному фонду України до досягнення працівниками пенсійного віку, встановленого чинним законодавством . Після досягнення працівниками, які вийшли на пенсію на пільгових умовах, пенсійного віку, виплата здійснюється на загальних підставах за рахунок коштів Пенсійного фонду.

Процедура стягнення заборгованості зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески), сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій та інших платежів до бюджету Пенсійного фонду України, нарахування і сплати фінансових санкцій та пені, а також відшкодування підприємствами витрат Пенсійного фонду України на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах визначається Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 № 21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року за № 64/8663 (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 6.4 Інструкції, розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 "Прикінцевих положень" Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Згідно п.6.7 Інструкції, підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в розрахунку місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

Пунктом 6.8 Інструкції, передбачено, що у разі призначення пенсій на пільгових умовах особам, які мають необхідний стаж роботи не за місцем призначення цієї пенсії, орган Пенсійного фонду за місцем призначення пенсії надсилає розрахунок згідно з додатками, зазначеними у пункті 6.4 цієї глави для зазначених підприємств, у двох примірниках через орган Пенсійного фонду за місцезнаходженням цього підприємства (крім підприємств, місцезнаходженням яких є вільна економічна зона "Крим"). Відшкодування сум фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, у таких випадках здійснюється підприємством на рахунки органу Пенсійного фонду за місцезнаходженням підприємства.

З огляду на викладене, розрахунок для відшкодування витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до п.п. "а" і п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" надсилається щорічно, один раз на рік до 20-го січня поточного року. В разі призначення нових пенсій чи зміні розміру пенсії (перерахунку) органи Пенсійного фонду зобов`язані повідомляти про це підприємство шляхом направлення підприємству розрахунку протягом місяця з дня прийняття відповідного рішення.

Суд зазначає, що в ході судового розгляду позивачем не надано належні та допустимі докази того, що позивачем направлялись відповідачу щорічні розрахунки до 20-го січня поточного року із зазначенням сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій на поточний рік, які належать до сплати щомісяця.

Отже, позивачем попередньо не визначено розмір таких витрат на рік, відповідно, не змінюватися розмір витрат, який був визначений з початку.

З огляду на викладене, суд позбавлений можливості встановити той факт, чи призначались пенсії певним особам, чи працювали ці особи на Підприємстві, яким чином розмір цих пенсій змінювався.

Згідно наданих суду копій розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п. "а" та п. "б-з" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", складених щодо ДП „Завод ім. В.О.Малишева, зазначені витрати склали 5537320,50 грн.

При цьому, суд зазначає, що позивачем не доведено належними та достатніми доказами розмір заборгованості, зокрема, рішення про призначення нових пенсій; відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються за формою додатків 8 та 8-а до Інструкції № 21-1 до 1 січня поточного року та протягом місяця з дня прийняття рішення про призначення нової пенсії; щорічних розрахунків фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за формою додатків 6 та 7 Інструкції № 21-1, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Також позивачем також не надано належних доказів на підтвердження того, що сума заборгованості складається з сум фактично здійснених позивачем витрат на виплату і доставку новопризначених пільгових пенсій або перерахованих відповідно до п. 6.4 Інструкції №21-1 (відривні талони з поштових відділень, банківські виписки, платіжні доручення, тощо).

Водночас, суд зазначає, що наданий розрахунок ціни позову у вигляді зібраної вибіркової інформації з переліку сум, не є належним та достатнім доказом, що підтверджує розрахунок фактичних витрат позивача та факт виплати відповідачем коштів, оскільки за вказаним переліком суд позбавленим можливості перевірити, чи працювали зазначені в переліку особи на підприємстві, у який період. Прізвища, ім`я та по-батькові працюючих у переліку зазначені не повністю, що унеможливлює ідентифікувати цих осіб.

Згідно ст. 16 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в України" № 2346-ІІІ від 05.04.2001 до документів на переказ відносяться розрахункові документи, документи на переказ готівки, міжбанківські розрахункові документи, клірингові вимоги та інші документи, що використовуються в платіжних системах для ініціювання переказу. При цьому, під розрахунковим документом розуміється документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача (пункт 1.4 глави 1 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженій постановою Правління НБУ № 22 від 21.01.2004).

Отже, факт перерахування коштів повинен підтверджуватись певними банківськими розрахунковими документами, проте, позивачем не надано розрахункових документів, які б підтверджували факт перерахування (виплати) ним пільгових пенсій та виплати на їх доставку.

Суд зазначає, що в даному випадку суд позбавлений можливості прийняти рішення про стягнення заборгованості, за відсутності належних доказів розміру такої заборгованості, оскільки суд позбавлений можливості встановити правильність розрахунку фактичних витрат позивача на виплату та доставку пільгових пенсій, яку позивач визначає як заборгованість відповідача.

При цьому, суд неодноразово, відповідними ухвалами від 24.07.2019, від 11.09.2019, від 02.10.2019 витребував у позивача наступні докази: довідки про підтвердження пільгового трудового стажу щодо колишніх працівників ДП "Завод імені В.О.Малишева", які увійшли до розрахунку позову; копії трудових книжок колишніх працівників ДП "Завод імені В.О.Малишева"; розрахунки стажу колишніх працівників ДП "Завод імені В.О.Малишева"; докази фактично понесених витрат на сплату пільгової пенсії колишнім працівників ДП "Завод імені В.О.Малишева"; протоколи про призначення пільгової пенсії колишнім працівників ДП "Завод імені В.О.Малишева".

Крім того, судом взято до уваги висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 28.02.2019 по справі № 808/329/17 (№ К/9901/34598/18), про те, що при розгляді даної категорії справ необхідно встановити факт призначення пенсій відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», встановити чи працювали певні особи у відповідача і у який період, чи набули вони стажу, який дає право на призначення пільгових пенсій та в якому розмірі, чи були у відповідача робочі місця зі шкідливими умовами праці, на яких працювали особи, внесені до переліку у розрахунку суми заборгованості (протоколи про призначення пенсії, розрахунки стажу, довідки про підтвердження наявного трудового стажу, тощо).

Зазначені обставини впливають на правильність визначення суми фактичних витрат, розміру та періоду встановлення заборгованості, на обґрунтованість позовних вимог, та є суттєвими для винесення законного та обґрунтованого рішення. Без встановлення зазначених обставин на підставі належних та допустимих доказів і без надання їм належної правової оцінки неможливо ухвалити законне і обґрунтоване судове рішення.

Аналогічні правові висновки викладені також в постанові Верховного Суду від 06.03.2018 по сплаві № 817/1220/17, ухвалах Вищого адміністративного суду України від 17.09.2015 по справі №К/800/34028/14, від 20.02.2014 по справі № К/9991/15417/11, від 20.11.2013 по справі № 810/217/13-а (№ К/800/42493/13), від 21.09.2011 по справі № К/9991/12644/11.

Водночас, надані позивачем місячні повідомлення не є належними і достатніми доказами, оскільки містять ряд недоліків, а саме: лист від 20.04.2017 № 1156/48-03 направлено без додатку до нього; у листі від 20.05.2017 № 2800/48-03 не зазначено період, якого стосуються зміни у розрахунку; направлено без додатку до нього; повідомлення про вручення поштового відправлення неможливо ототожнити з цим листом, тобто відсутні безперечні докази про вручення листа від 20.05.2017 №2800/48-03; у листі від 16.06.2017 № 4861/48-03 не зазначено період, якого стосуються зміни у розрахунку; направлено без додатку до нього; додане повідомлення про вручення поштового відправлення стосується іншого листа, оскільки дата відправлення листа зазначена 08.06.2017, тобто відсутні докази про вручення листа від 16.06.2017 № 4861/48-03; у листі від 16.06.2017 № 4862/48-03 не зазначено період, якого стосуються зміни у розрахунку; направлено без додатку до нього; додане повідомлення про вручення поштового відправлення стосується іншого листа, оскільки дата відправлення листа зазначена 08.06.2017, тобто відсутні докази про вручення листа від 16.06.2017 № 4861/48-03; до листа від 20.01.2017 № 847/03-78 додане повідомлення про вручення поштового відправлення, яке стосується іншого листа, оскільки дата відправлення листа зазначена 21.03.2017, тобто відсутні докази про вручення листа від 20.01.2017 № 847/03-78; до позову додано два листи за однією датою і одним номером, але розмір загальної суми до відшкодування визначено різний: у листі від 20.04.2017 № 1157/48-03 на суму 324 621,03 грн - не зазначено період, якого стосуються зміни у розрахунку; направлено без додатку до нього; відсутнє повідомлення про вручення поштового відправлення, тобто відсутні докази про вручення зазначеного листа, у листі від 20.04.2017 № 1157/48-03 на суму 326 491,36 - відсутній додаток до нього; відсутнє повідомлення про вручення поштового відправлення, тобто відсутні докази про вручення зазначеного листа, у листі від 20.05.2017 № 2794/48-03-01 не зазначено період, якого стосуються зміни у розрахунку; направлено без додатку до нього; відсутнє повідомлення про вручення поштового відправлення, тобто відсутні докази про вручення зазначеного листа; до листа від 20.03.2017 № 3305/03-88 відсутнє повідомлення про вручення поштового відправлення, тобто відсутні докази про вручення зазначеного листа.

При цьому, до всіх листів не додано опис вкладення у лист, який є єдиним належним доказом направлення відповідачу листів з додатками до них.

Також, у листах № 6141/03-28 від 15.06.2016, № 7512/03-28 від 13.07.2016, № 8850/03-28 від 16.08.2016, № 847/03-28 від 20.01.2017, № 2371/03-28 від 20.02.2017, № 3305/03-28 від 20.03.2017, у першому листі за № 1157/48-03 від 20.04.2017, у другому листі за № 1157/4/-03 від 20.04.2017, № 2794/48-03-01 від 20.05.2017, № 4862/48-03 від 16.06.2017 позивач, посилається як на підставу призначення пільгових пенсій відповідно до пунктів «б» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно пунктів «в» - «з» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-ХІІ від 05.11.1991 на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи:

в) трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі;

д) жінки, які працюють доярками (операторами машинного доїння), свинарками-операторами в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років за умови виконання встановлених норм обслуговування;

е) жінки, зайняті протягом повного сезону на вирощуванні, збиранні та післязбиральній обробці тютюну, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років;

є) робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років;

ж) жінки, які працюють у сільськогосподарському виробництві та виховали п`ятеро і більше дітей, - незалежно від віку і трудового стажу, в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України;

з) водії міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятих у технологічному процесі важких і шкідливих виробництв, після досягнення 55 років і при певному стажі роботи.

Водночас, суд зазначає, що згідно Статуту ДП «Завод імені В.О. Малишева», видами діяльності, що підтверджуються наданим витягом з ЄДР, у позивача відсутні перелічені категорії працівників. Зазначена обставина ставить під сумнів обґрунтованість визначених в цих листах сум фактичних витрат на виплату і доставку новопризначених або перерахованих пільгових пенсій.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено правильність обчислення змін фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за період червень-серпень 2016 року, грудень 2016 року, січень - червень 2017 року, а також не доведено обґрунтованість визначеної ним суми заборгованості належними, достатніми і безперечними доказами.

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості з відшкодування пільгових пенсій за списком №1 та списком №2 в сумі 5 537 320,50 грн.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Державного підприємства "Завод імені В.О.Малишева" про стягнення заборгованості з відшкодування пільгових пенсій за списком №1 та списком №2 в сумі 5 537 320,50 грн - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 19 грудня 2019 року.

Суддя Мар`єнко Л.М.