Справа № 540/1879/19
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/1879/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Войтовича І.І.,

при секретарі: Бондарчук О.О.,

за участю:

представника позивача - Думанський Р.В.,

представника відповідача - Якуба С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Національної поліції України (далі-відповідач 1), в якому, з урахування поданих уточнень, просить: визнати бездіяльність Національної поліції України (, 01601, м. Київ, просп. Богомольця, 10) щодо невнесення відомостей про припинення розшуку ОСОБА_1 до ІП "Розшук" ЄІС МВС протиправною та зобов`язати виключити з ІП "Розшук" ЄІС МВС відомості щодо розшуку громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає наступне. У 2016 році, ОСОБА_1 дізнався, що відповідно до обліків МВС України він перебуває у розшуку, як цивільний відповідач. У зв`язку з чим, направив звернення до Головного управління Національної поліції в Херсонській області щодо надання роз`яснень, оскільки не вчиняв кримінальних правопорушень та не був відповідачем у цивільних справах. Відповідно до повідомлення Управління кримінальної поліції (карного розшуку) від 30.09.2016 №Б/58/3/9/01-2016 Головного управління Національної поліції в Херсонській області, відносно ОСОБА_1 , територіальними підрозділами ГУНП в області кримінальні провадження не відкривались та у розшук ОСОБА_1 не оголошувався, у зв`язку з чим винесення постанови про закриття розшукової справи працівниками кримінальної поліції ГУНП в області неможливе. В подальшому, ОСОБА_1 неодноразово на протязі 2016-2019 років звертався з листами до управління карного розшуку ГУПН в Херсонській області та ГУНП в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, УІАП ГУНП в Херсонській області, ДІАП Національної поліції України, але обставин перебування його в розшуку не встановлено та питання виключення з ІП "Розшук" ЄІС МВС відомості щодо розшуку позивача не вирішено. Крім цього, 21.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту інформаційно аналітичної підтримки Національної поліції України, однак відповіді на день подання адміністративного позову, ОСОБА_1 не надійшло. Позивач зазначає, що враховуючи зміст наявних повідомлень правоохоронних органів, жодних кримінальних проваджень, цивільних та розшукових справ в їх провадженні не перебуває, у зв`язку з чим вважає, що наявність відомостей щодо розшуку ОСОБА_1 в інтегрованій системі Національної поліції України є безпідставними, та такими, що порушують конституційні права позивача. Враховуючи зазначене. Позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 13.09.2019 адміністративний позов було залишено без руху та встановлено строк позивачу для усунення її недоліків.

25.09.2019 ухвалою суду відкрито провадження у даній справі. Справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 01.10.2019, клопотання представника позивача про розгляд справи №540/1879/19 в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, задоволено. Ухвалено справу №540/1879/19 розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Судове засідання призначено на 17.10. 2019 о 09:15 год.

17.10.2019 у судовому засіданні розгляд справи відкладено на 07.11.2019 о 09:15 год., для надання відповідачем відзиву на адміністративний позов та додаткових доказів.

Ухвалою суду від 07.11.2019 клопотання представника позивача про залучення до участі у справі співвідповідача Міністерство внутрішніх справ України, задоволено. Залучено до участі у справі співвідповідача - Міністерство внутрішніх справ України (відповідач- 2). Розгляд справи відкладено на 25.11.2019 о 13:30 год.

25.11.2019 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача- 1про залишення адміністративного позову без розгляду.

Ухвалою суду від 25.11.2019, ухвалено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження та продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів. Підготовче засідання призначено на 10.12.2019 о 09:30 год.

10.12.2019, ухвалою суду закрито підготовче провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 16.12.19 о 13:30 год.

16.12.2019 у судовому засіданні, представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених в позовній заяві та відповіді на відзив, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача -1, в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов. Просив відмовити в задоволенні позову зазначивши, що відповідно до п.4.2 та п.4.3 Положення про Інтегровану інформаційно - пошукову систему органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.10.2009 №436, держателем (власником) ППС є Міністерство внутрішніх справ України, а розпорядником ППС є Департамент інформаційно-аналітичного забезпечення МВС. Разом з тим, Положення про єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 №1024 (Положення про ЄІС МВС). Відповідно до п.3 Положення про ЄІС МВС власником і розпорядником єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ (ЄІС МВС) є держава в особі МВС. Крім цього, представник відповідача 1 зазначає, що відповідно до абз.2 п. 21 Положення про ЄІС МВС інформація, що обробляється в єдиній інформаційній системі МВС, може бути змінена засобами функціональних підсистем єдиної інформаційної системи МВС уповноваженим працівником суб`єкта єдиної інформаційної системи МВС лише у випадках, передбачених положеннями про функціональні підсистеми єдиної інформаційної системи МВС. У переліку пріоритетних інформаційних ресурсів єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ, який є додатком до Постанови Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 №1024, зазначено інформаційні ресурси єдиної інформаційної системи МВС та визначено суб`єктів єдиної системи МВС. Так, відповідно до п.1 цього Переліку, суб`єктом єдиної інформаційної системи МВС щодо відомостей, які містяться у інтегрованій інформаційно пошуковій системі є також МВС. Також, представник звернув увагу на те, що Національною поліцією України підтримується в актуальному стані бази даних єдиної інформаційної системи МВС тільки щодо тієї інформації, яка утворюється виключно в процесі діяльності поліції, зокрема, в процесі оперативно розшукової діяльності, що відповідає вимогам Положення про автоматизовану інформаційну систему оперативного призначення єдиної інформаційної системи МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.10.2017 №870 та Положенням про інформаційно - телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 03.08.2017 №676. Крім цього, представник зазначив, що поліція не включала до розшукових обліків Міністерства внутрішніх справ України в підрозділі «Особи, які переховуються від органів влади» розділу «Розшук» офіційного веб-сайту Міністерства внутрішніх справ України відомості про розшук позивача та їх не поширювала, що підтверджується листами, долученими до матеріалів справи. Розшукова справа №11425001 до ГУНП Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, також не передавалася. Просив відмовити в задоволенні позову.

Представник відповідача -2, в судове засідання 16.12.2019 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. 25.11.2019 подано відзив на адміністративний позов, відповідно до якого свою позицію обґрунтовує наступним. що відповідно до Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року №878, МВС України не наділено повноваженнями щодо здійснення оперативно-розшукової діяльності. Тобто, МВС України не має жодного структурного підрозділу, який би мав повноваження здійснювати зазначену діяльність. Стаття 25 Закону України «Про Національну поліцію» визначає повноваження поліції у сфері інформаційно-аналітичного забезпечення. Так, згідно із ч. 1 зазначеної статті поліція здійснює інформаційно- аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених цим Законом. Крім того, відповідно до пунктів 1-4 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про Національну поліцію» поліція наповнює та підтримує в актуальному стані бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, стосовно: осіб, щодо яких поліцейські здійснюють профілактичну роботу; виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, осіб, які їх учинили, руху кримінальних проваджень; обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких направлено до суду; розшуку підозрюваних, обвинувачених (підсудних) осіб, які ухиляються від відбування покарання або вироку суду; розшуку осіб, зниклих безвісти. Суб`єктом єдиної інформаційної системи МВС, який обробляє відомості, що формуються у процесі провадження оперативно-розшукової діяльності відповідно до закону є Національна поліція (п. З Переліку пріоритетних інформаційних ресурсів єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ, затвердженому постановою КМУ від 14.11.2018 № 1024). Пункт 12 Положення № 1024 встановлює, що однією із функціональних підсистем єдиної інформаційної системи МВС є інформаційний портал Національної поліції України. Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затверджено наказом МВС України 03.08.2017 № 676 (далі - Положення № 676). Розпорядником системи ІПНП є Національна поліція України. Користувачами системи ІПНП є посадові особи органів (підрозділів) поліції, яким в установленому порядку надано право доступу до інформації в цій системі (п.1, З Розділу IV Положення № 676). Враховуючи вищевикладене, відповідач - 2 вважає, що саме Національна поліція є центральним органом виконавчої влади уповноваженим на вчинення дій, пов`язаних з внесенням відомостей, що формуються у процесі провадження оперативно-розшукової діяльності до бази даних, що входить до єдиної інформаційної системи МВС. Просить суд прийняти законне та обґрунтоване рішення з урахуванням правової позиції МВС України.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в 2016 році ОСОБА_1 дізнався про те, що згідно з обліками МВС України він перебуває у розшуку як цивільний відповідач.

ОСОБА_1 звернувся для надання роз`яснень до Головного управління Національної поліції в Херсонській області.

Відповідно до повідомлення управління кримінальної поліції (карного розшуку) від 30.09.2016 року № Б/58/3/9/01-2016 Головного управління Національної поліції в Херсонській області, відносно ОСОБА_1 територіальними підрозділами ГУНП в області кримінальні провадження не відкривалися, його розшук не оголошувався, у зв`язку з чим винесення постанови про закриття розшукової справи працівниками кримінальної поліції ГУНП в області неможливе.

Відповідно до організаційно-штатної структури органів Національної поліції України за адресою: м. Одеса, вул. Осіпова, 23 розташовано ГУНП в АР Крим та м. Севастополі, до повноважень та компетенції якого належить виконання правоохоронних функцій на території, яка на теперішній час відноситься до тимчасово окупованої території України (АР Крим). Інформацію щодо встановлення місцезнаходження ОСОБА_1 направлено до ГУНП в АР Крим та м. Севастополі для прийняття рішення щодо припинення розшуку відповідно до вимог чинного законодавства.

01.08.2016 року на адресу УКП (карного розшуку) ГУНП в Херсонській області з ВКГІ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі надійшло повідомлення, в якому зазначено, що до ГУНП в АР Крим та м.Севастополі матеріали виконавчого провадження, або справа оперативного обліку, відносно ОСОБА_1 не надходили, досудове розслідування слідчим відділом ГУНП в АР Крим та м. Севастополі не здійснювалося.

Для з`ясування обставин щодо знаходження на обліках як особи, відносно якої здійснюються розшукові заходи, ОСОБА_1 звернувся з письмовим запитом до Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Відповідно до відповіді Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 08.12.2016 року № 20371/100/03-2016, розшук ОСОБА_1 оголошено 08.01.2014 року Джанкойським МРВ ГУМВС України в АР Крим на підставі ОРС № 11426001. У цьому ж повідомленні зазначено, що матеріали виконавчого провадження, або справа оперативного обліку відносно ОСОБА_1 не надходили, досудове розслідування слідчим відділом ГУНП в АР Крим та м. Севастополі відносно нього не здійснювалося.

З урахуванням того, що управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області та ГУНП в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі належним чином не відреагували на звернення ОСОБА_1 , не вжили заходів для відновлення його порушених прав, він звернувся до управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНП в Херсонській області (УІАП) з проханням привести наявні інформаційні обліки у відповідність до вимог чинного законодавства шляхом корегування інтегрованої інформаційної пошукової системи МВС України.

Листом від 07.12.2018 року № Б-13/9/01/3/-2018 УІАП ГУНП в Херсонській області повідомлено ОСОБА_1 про те, що його звернення про корегування інтегрованої інформаційної пошукової системи МВС направлено до Департаменту Інформаційної підтримки Національної поліції України для подальшої передачі їх в Департамент Карного розшуку Національної поліції України для вирішення питання щодо припинення розшуку.

Відповіді від ДІАП Національної поліції України, ОСОБА_1 не отримав.

З метою з`ясування підстав внесення до інтегрованої інформаційної пошукової системи МВС відомостей щодо розшуку ОСОБА_1 , направлено адвокатські запити з вищенаведених питань до ГУНП в Херсонській області та ГУНП в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, а також до прокуратури Автономної республіки Крим.

Головним управлінням Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, на адвокатський запит від 22.05.2019 року, листом від 06.06.2019 року №1785/100/03-2019 повідомлено, що підслідність кримінального правопорушення Генеральною прокуратурою України за Головним управлінням Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі відносно ОСОБА_1 не визначалася, досудове розслідування слідчим відділом ГУНП в АР Крим та м. Севастополі відносно ОСОБА_1 не здійснюється. Розшук ОСОБА_1 Головним управлінням Національної поліції в АР Крим та м. Севастополі не здійснюється у зв`язку з тим, що розшукова справа № 11426001 після окупації Автономної Республіка Крим залишилася на окупованій території та до материкової частини України не передавалася.

Зі змісту відповіді від 07.06.2019 року №Д/6аз/3/30/01-2019, отриманої від управління карного розшуку ГУНП в Херсонській області на адвокатський запит від 03.06.2019 року, вбачається, що згідно інформації наявних розшукових обліків МВС, станом на 10.06.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розшукується як цивільний відповідач Джанкойським МРВ ГУМВС України в АР Крим за матеріалами РС № 11426001, що перебуває у провадженні вказаного підрозділу з 08.01.2014 року до теперішнього часу. Підрозділам ГУНП в Херсонській області розшукові справи відносно ОСОБА_1 не заводилися та у провадженні не перебувають.

За повідомленням прокуратури Автономної Республіки Крим від 03.06.2019 року №04/2-256 вих-19 на адвокатський запит від 22.05.2019 року вбачається, що після тимчасової окупації Російською Федерацією півострова Крим Головне управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та прокуратуру АР Крим передислоковано на материкову частину України. Після передислокації Головного управління Національної поліції в АР Крим та м. Севастополі та прокуратури АР Крим, з тимчасово окупованої території АР Крим жодні кримінальні провадження відносно ОСОБА_1 на адресу прокуратури автономії не надходили, досудове розслідування у таких кримінальних провадженнях на даний час не проводилися.

21.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Департаменту інформаційно-аналітичної підтримки Національної поліції України, однак відповіді на день звернення до суду з даним адміністративним позовом, не надходило.

Вважає таку бездіяльність протиправною, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступних норм чинного законодавства.

Щодо позиції представника відповідача- 1, що Національна поліція України не є органом уповноваженим на внесення відомостей до розшукових обліків Міністерства внутрішніх справ України в підрозділі «Особи, які переховуються від органів влади» розділу «Розшук» офіційного веб сайту Міністерства внутрішніх справ України, суд зазначає наступне.

Так, на обґрунтування своєї позиції, представник Національної поліції України зазначив наступне.

Мету, призначення, завдання, статус, структуру та склад Інтегрованої інформаційно- пошукової системи органів внутрішніх справ України визначає Положення про Інтегровану інформаційно- пошукової системи органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.10.2009 №436 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 28.12.2009 за №1256/17272 (далі Положення №436), Законів України «Про міліцію», «Про організаційно правові основи боротьби з організованою злочинністю», «Про оперативно розшукову діяльність», «Про інформацію», «Про захист інформації в інформаційно телекомунікаційних системах», «Про Національну програму інформатизації», Указу Президента України від 20.10.2000 №1497 «Про першочергові завдання щодо впровадження новітніх інформаційних технологій», постанов Кабінету Міністрів України від 04.10.2006 №1383 «Про затвердження Положення про Міністерство внутрішніх справ України», від 20.12.2006 №1767 Про затвердження Комплексної програми профілактики правопорушень на 2007 2009 роки.

Також, зазначив, що відповідно до п.4.2 та п.4.3 Положення про Інтегровану інформаційно - пошукову систему органів внутрішніх справ України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 12.10.2009 №436, держателем (власником) ППС є Міністерство внутрішніх справ України, а розпорядником ППС є Департамент інформаційно-аналітичного забезпечення МВС.

Разом з тим, Положення про єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 №1024 (Положення про ЄІС МВС).

Відповідно до п.3 Положення про ЄІС МВС власником і розпорядником єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ (ЄІС МВС) є держава в особі МВС.

Крім цього, представник відповідача 1 зазначає, що відповідно до абз.2 п. 21 Положення про ЄІС МВС інформація, що обробляється в єдиній інформаційній системі МВС, може бути змінена засобами функціональних підсистем єдиної інформаційної системи МВС уповноваженим працівником суб`єкта єдиної інформаційної системи МВС лише у випадках, передбачених положеннями про функціональні підсистеми єдиної інформаційної системи МВС. У переліку пріоритетних інформаційних ресурсів єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ, який є додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 №1024, зазначено інформаційні ресурси єдиної інформаційної системи МВС та визначено суб`єктів єдиної системи МВС.

Так, відповідно до п.1 цього Переліку, суб`єктом єдиної інформаційної системи МВС щодо відомостей, які містяться у інтегрованій інформаційно пошуковій системі є також МВС.

Також, представник звернув увагу на те, що Національною поліцією України підтримується в актуальному стані бази даних єдиної інформаційної системи МВС тільки щодо тієї інформації, яка утворюється виключно в процесі діяльності поліції, зокрема, в процесі оперативно розшукової діяльності, що відповідає вимогам Положення про автоматизовану інформаційну систему оперативного призначення єдиної інформаційної системи МВС, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.10.2017 №870 та Положенням про інформаційно - телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України 03.08.2017 №676.

Крім цього, представник зазначив, що поліція не включала до розшукових обліків Міністерства внутрішніх справ України в підрозділі «Особи, які переховуються від органів влади» розділу «Розшук» офіційного веб-сайту Міністерства внутрішніх справ України відомості про розшук позивача та їх не поширювала.

Проте суд не погоджується з таким обґрунтуванням представника відповідача 1, виходячи з наступного.

Як вбачається з відзиву на адміністративний позов, наданого Міністерством внутрішніх справ України (відповідач 2), представник вважає, що саме Національна поліція є центральним органом виконавчої влади уповноваженим на вчинення дій, пов`язаних з внесенням відомостей, що формуються у процесі провадження оперативно розшукової діяльності до бази даних, що входить до єдиної інформаційної системи МВС.

Суд погоджується з такою позицією відповідача -2 та зазначає наступне.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 22 жовтня 2014 року №1118-р «Питання реформування органів внутрішніх справ України» було схвалено розроблену Міністерством внутрішніх справ Стратегію розвитку органів внутрішніх справ України та Концепцію першочергових заходів реформування системи Міністерства внутрішніх справ, основним завданням якої є оптимізація структури МВС.

Згідно зі змістом вказаної концепції МВС України повинно мати таку структуру, щоб жодним чином не асоціюватися з «міністерством поліції», виконуючи при цьому роль цивільного та відкритого органу.

Відповідно до цього документу МВС України є цивільним політичним органом управління ряду окремих служб.

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» прийняте рішення щодо створення Головне управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі. Цією ж постановою прийняте рішення про ліквідацію як юридичних осіб публічного права територіальних органів Міністерства внутрішніх справ, в тому числі Джанкойський міський відділ (з обслуговування міста Джанкой та Джанкойського району) Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим.

Джанкойський міський відділ (з обслуговування міста Джанкой та Джанкойського району) ГУМВС України в Автономній Республіці Крим ліквідовано без правонаступника, проте функції щодо здійснення оперативно- розшукової діяльності, яку здійснювали органи внутрішніх справ на теперішній час покладено на Національну поліцію України.

Так, згідно із ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-УІІІ (далі - Закон) Національна поліція України (далі- поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Суд звертає увагу на те, що згідно із абз. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про оперативно- розшукову діяльність» від 18.02.1992 №2135-ХІІ оперативно-розшукова діяльність здійснюється оперативними підрозділами, зокрема, Національної поліції - підрозділами кримінальної та спеціальної поліції.

Одночасно зазначає, що відповідно до Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року №878, МВС України не наділено повноваженнями щодо здійснення оперативно-розшукової діяльності. Тобто, МВС України не має жодного структурного підрозділу, який би мав повноваження здійснювати зазначену діяльність.

Також, суд звертає увагу на те, що повноваження поліції у сфері інформаційно-аналітичного забезпечення, визначено ст. 25 Закону України «Про Національну поліцію», відповідно до ч. 1 якої, поліція здійснює інформаційно- аналітичну діяльність виключно для реалізації своїх повноважень, визначених цим Законом.

Відповідно до пунктів 1-3 ч. 2 зазначеної статті поліція в рамках інформаційно-аналітичної діяльності: формує бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України; користується базами (банками) даних Міністерства внутрішніх справ України та інших органів державної влади; здійснює інформаційно-пошукову та інформаційно-аналітичну роботу.

Аналогічні повноваження закріплені у підпункті 40 пункту 4 положення про Національну поліцію, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 877.

Крім того, відповідно до пунктів 1-4 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про Національну поліцію» поліція наповнює та підтримує в актуальному стані бази (банки) даних, що входять до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України, стосовно: осіб, щодо яких поліцейські здійснюють профілактичну роботу; виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень, осіб, які їх учинили, руху кримінальних проваджень; обвинувачених, обвинувальний акт щодо яких направлено до суду; розшуку підозрюваних, обвинувачених (підсудних) осіб, які ухиляються від відбування покарання або вироку суду; розшуку осіб, зниклих безвісти.

Відповідно до пункту 2 Положення про Єдину інформаційну систему Міністерства внутрішніх справ, затверджену постановою Кабінету Міністрів України від 14.11.2018 № 1024 (далі - Положення № 1024) єдина інформаційна система МВС - багатофункціональна інтегрована автоматизована система, що безпосередньо забезпечує реалізацію функцій її суб`єктів, інформаційну підтримку та супроводження їх діяльності і становить сукупність взаємозв`язаних функціональних підсистем, програмно-інформаційних комплексів, програмно- технічних та технічних засобів телекомунікації, які забезпечують логічне поєднання визначених інформаційних ресурсів, обробку та захист інформації, внутрішню та зовнішню інформаційну взаємодію.

Інформаційні ресурси єдиної інформаційної системи МВС - визначені групи взаємозв`язаних задокументованих одиниць інформації, які формуються і об`єднуються в автоматизованих інформаційних системах суб`єктів єдиної інформаційної системи МВС за певними ознаками, у тому числі зазначені в переліку пріоритетних інформаційних ресурсів єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 14 листопада 2018 р. № 1024.

Суб`єктом єдиної інформаційної системи МВС, який обробляє відомості, що формуються у процесі провадження оперативно-розшукової діяльності відповідно до закону є Національна поліція (п. З Переліку пріоритетних інформаційних ресурсів єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ, затвердженому постановою КМУ від 14.11.2018 № 1024).

Відповідно до п. 9 Положення № 1024 єдина інформаційна система МВС складається з постійно діючих: центральної підсистеми; функціональних підсистем: транспортної мережі передачі даних; центрів обробки даних, телекомунікаційних мереж суб`єктів єдиної інформаційної системи МВС; комплексних систем захисту інформації підсистем єдиної інформаційної системи МВС з підтвердженою в установленому законодавством порядку відповідністю.

Пункт 12 Положення № 1024 встановлює, що однією із функціональних підсистем єдиної інформаційної системи МВС є інформаційний портал Національної поліції України.

Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему «Інформаційний портал Національної поліції України», затверджено наказом МВС України 03.08.2017 № 676 (далі - Положення № 676).

Відповідно до п. 2 Розділу І Положення № 676 інформаційно-телекомунікаційна система «Інформаційний портал Національної поліції України» (далі - система ІПНП) - сукупність технічних і програмних засобів, призначених для обробки відомостей, що утворюються у процесі діяльності Національної поліції України та її інформаційно-аналітичного забезпечення. Система ІПНП є складовою частиною єдиної інформаційної системи МВС (далі - ЄІС МВС).

Згідно із п. 1 Розділу II Положення № 676 основними завданнями системи ІПНП є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності Національної поліції України та забезпечення наповнення та підтримки в актуальному стані інформаційних ресурсів баз (банків) даних, що входять до ЄІС МВС.

Пункт 1 Розділу III Положення № 676 визначає, що інформаційними ресурсами системи ІПНП є інформація, що утворена в процесі діяльності поліції та використовується для формування тимчасових наборів даних, що створюються в процесі діяльності поліції та використовуються для наповнення та підтримки в актуальному стані баз (банків) даних, які входять до ЄІС МВС та визначені статтею 26 Закону України «Про Національну поліцію».

Таким чином, суд вважає, що розпорядником системи ІПНП є Національна поліція України, а користувачами системи ІПНП є посадові особи органів (підрозділів) поліції, яким в установленому порядку надано право доступу до інформації в цій системі (п.1, З Розділу IV Положення № 676).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що саме Національна поліція є центральним органом виконавчої влади уповноваженим на вчинення дій, пов`язаних з внесенням відомостей, що формуються у процесі провадження оперативно-розшукової діяльності до бази даних, що входить до єдиної інформаційної системи МВС.

Крім цього, суд не приймає доводів представника Національної поліції про те, що вилучення інформації про розшук з інформаційно пошукових систем органами Національної поліції України можливе після визначення підслідності по кримінальному провадженню, оскільки відповідно до наданих відповідей позивачу, зазначено, що кримінальних проваджень /справ відносно ОСОБА_1 , відсутні, досудове розслідування у таких кримінальних провадженнях не проводилося.

Щодо заявлених позовних вимог про зобов`язання виключити з ІП "Розшук" ЄІС МВС відомості щодо розшуку громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом в судовому засіданні, 21.06.2019 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту інформаційно аналітичної підтримки Національної поліції України, з вимогами провести перевірку відповідності чинному законодавству України знаходження його особистих даних в обліках МВС України, як особи щодо якої здійснюються розшукові заходи та приведення вказані обліки у відповідність до вимог чинного законодавства та відомчих нормативних документів шляхом коригування інтегрованої інформаційної пошукової системи МВС України.

Однак, відповіді на день розгляду адміністративної справи, ОСОБА_1 не надійшло.

Дана обставина не заперечується сторонами у справі.

Таким чином, суд зазначає, що вимоги позивача про зобов`язання відповідача виключити з ІП "Розшук" ЄІС МВС відомості щодо розшуку громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , є передчасними.

Враховуючи те, що суд дійшов висновку, що розгляд заяви ОСОБА_1 від 21.06.2019 року відносяться до виключної компетенції Національної поліції України, суд зазначає наступне.

Поняття протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень включає в себе неприйняття у встановлений законом, або своєчасно, тобто протягом розумного строку, рішення у межах повноважень за наслідками розгляду відповідного питання.

Так, суд дійшов висновку про те, що в даному випадку, відповідачем -1 допущено протиправну бездіяльність щодо не розгляду заяви від 21.06.2019 та не вчинення відповідних дій.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

А тому, належним способом захисту порушених прав позивача є визнання протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо неприйняття рішення на звернення ОСОБА_1 від 21.06.2019 про проведення перевірки відповідності чинному законодавству України знаходження особистих даних ОСОБА_1 в обліках МВС України, як особи щодо якої здійснюються розшукові заходи та про приведення вказаних обліків у відповідність до вимог чинного законодавства та відомчих нормативних документів шляхом коригування інтегрованої інформаційної пошукової системи МВС України.

Окрім зазначеного, згідно приписів частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Дискреційним повноваженням є повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийняті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) обрати один з кількох варіантів рішення.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч. 3 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності.

Зокрема, повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 КАС України. Відповідно до пункту частини 2 цієї норми, у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Втручання суду в повноваження суб`єкта публічної влади можливе лише тоді, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи законодавства, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення.

Як вже зазначалося вище, ОСОБА_1 21.06.2019, звертався до Департамента ІАП Національної поліції України із заявою провести перевірку відповідності чинному законодавству України знаходження його особистих даних в обліках МВС України, як особи щодо якої здійснюються розшукові заходи та приведення вказані обліки у відповідність до вимог чинного законодавства та відомчих нормативних документів шляхом коригування інтегрованої інформаційної пошукової системи МВС України.

Оскільки, Національною поліцією України не розглянута зазначена заява ОСОБА_1 та не прийнято відповідного рішення, суд позбавлений права щодо зобов`язання відповідача виключити з ІП "Розшук" ЄІС МВС відомості щодо розшуку громадянина України, ОСОБА_1 .

Отже, з метою належного та ефективного захисту прав позивача, відповідача суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та на підставі ч. 4 ст. 245 КАС України зобов`язати суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач.

Таким чином, враховуючи, що судом визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 від 21.06.2019, суд вважає за необхідне зобов`язати Національну поліцію України розглянути звернення ОСОБА_1 від 21.06.2019 з прийняттям рішення щодо заявлених вимог, що відповідатиме належному способу захисту порушених прав позивачки.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам, відповідач-1, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його висновки, і не довів правомірності своїх дій та прийнятого ним рішення.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки судом часткового задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , то на користь позивача з Національної поліції України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 194, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправну бездіяльність Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, код 40108578) щодо неприйняття рішення на звернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікацій код платника податків НОМЕР_1 ) від 21.06.2019 про проведення перевірки відповідності чинному законодавству України знаходження особистих даних ОСОБА_1 в обліках МВС України, як особи щодо якої здійснюються розшукові заходи та про приведення вказаних обліків у відповідність до вимог чинного законодавства та відомчих нормативних документів шляхом коригування інтегрованої інформаційної пошукової системи МВС України.

Зобов`язати Національну поліцію України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, код 40108578) розглянути звернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікацій код платника податків НОМЕР_1 ) від 21.06.2019 з прийняттям рішення щодо заявлених вимог.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Національної поліції України (01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, код 40108578) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікацій код платника податків НОМЕР_1 ), сплачений судовий збір у сумі 384,20 грн. ( Триста вісімдесят чотири гривні 20 коп.).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 20 грудня 2019 р.

Суддя Войтович І.І.

кат. 102010000