Справа № 1340/5546/18
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2019 року

Київ

справа №1340/5546/18

адміністративне провадження №К/9901/14320/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

cудді-доповідача - Радишевської О. Р.,

суддів - Кашпур О. В., Уханенка С. А.

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу №1340/5546/18

за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Львова Львівської області, за участю третьої особи - Шевченківського районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області - про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року, ухвалене в складі: головуючого судді Крутько О.В., і постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року, прийняту в складі: головуючого судді Гудима Л.Я., суддів Довгополова О.М., Святецького В.В.,

УСТАНОВИВ:

І. Суть спору

1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Львова Львівської області (далі - Управління ДКСУ в Шевченківському районі м. Львова, відповідач), за участю третьої особи - Шевченківського районного відділу Львівського міського управління Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області (далі - Шевченківське РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області) з вимогами:

1.1. визнати протиправною бездіяльність Управління ДКСУ в Шевченківському районі м. Львова, яка полягає в невиконанні постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року в справі №876/8194/17 в частині стягнення з Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в період з 01 серпня 2012 року по 14 листопада 2017 року з відрахуванням зборів та обов`язкових платежів і сум, виплачених під час звільнення, відповідно до виконавчого листа від 21 листопада 2017 року №32/17 у справі №2а-6592/12/1370, виданого Львівським апеляційним адміністративним судом, про стягнення з Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 01 серпня 2012 року по 14 листопада 2017 року з відрахуванням зборів та обов`язкових платежів і сум, виплачених під час звільнення, з урахуванням ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2018 року з питання роз`яснення судового рішення в справі №876/8194/17, керуючись середньоденним розміром грошового забезпечення ОСОБА_1 у сумі 226,80 грн та тривалості вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 01 серпня 2012 року по 14 листопада 2017 року - 1932 дні, що встановлено постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року в справі №876/8194/17 та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2018 року з питання роз`яснення судового рішення в справі №876/8194/17 в розмірі 438177,60 грн;

1.2. зобов`язати Управління ДКСУ в Шевченківському районі м. Львова вчинити дії щодо виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року в справі №876/8194/17 у частині стягнення з Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в період з 01 серпня 2012 року по 14 листопада 2017 року з відрахуванням зборів та обов`язкових платежів і сум, виплачених під час звільнення, відповідно до виконавчого листа від 21 листопада 2017 року №32/17 у справі №2а-6592/12/1370, виданого Львівським апеляційним адміністративним судом, про стягнення з Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в період з 01 серпня 2012 року по 14 листопада 2017 року з відрахуванням зборів та обов`язкових платежів і сум, виплачених під час звільнення, з урахуванням ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2018 року з питання роз`яснення судового рішення в справі №876/8194/17, керуючись середньоденним розміром грошового забезпечення ОСОБА_1 у сумі 226,80 грн і тривалості вимушеного прогулу ОСОБА_1 з 01 серпня 2012 року по 14 листопада 2017 року - 1932 дні, що встановлено постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2017 року в справі №876/8194/17 та ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2018 року з питання роз`яснення судового рішення в справі №876/8194/17 в розмірі 438177,60 грн.

2. На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем без поважних причин не виконується рішення суду, яке набрало законної сили.

3. Відповідач позов не визнав. На обґрунтування заперечень проти позову зазначив, що виконання рішення суду відкладалось у зв`язку з відсутністю у ньому інформації про суму коштів, яку необхідно стягнути на користь позивача.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

4. Із листопада 2017 року на виконанні в Управлінні ДКСУ в Шевченківському районі м. Львова перебуває виконавчий лист №32/17, виданий Львівським апеляційним адміністративним судом 21 листопада 2017 року в справі №2а-6592/12/1370, про стягнення з Шевченківського РВ ЛМУ ГУ МВС у Львівській області на користь ОСОБА_1 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 01 серпня 2012 року по 14 листопада 2017 року з відрахуванням зборів та обов`язкових платежів і сум, виплачених під час звільнення.

5. Листом від 07 грудня 2017 року №02/07/309 Управління ДКСУ в Шевченківському районі м. Львова повідомило позивача про те, що у зв`язку з відсутністю у виконавчому документі суми коштів, яку належить стягнути, відкладає безспірне списання коштів з рахунку боржника для отримання відомостей про розмір грошового забезпечення, що підлягає стягненню.

6. У березні 2018 року позивач звернувся до Львівського апеляційного адміністративного суду із заявою про роз`яснення судового рішення в справі №2а-6592/12/1370, яку Львівським апеляційним адміністративним судом було задоволено частково: роз`яснено, що грошове забезпечення необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу з 01 серпня 2012 року по 14 листопада 2017 року з відрахуванням зборів та обов`язкових платежів і сум, виплачених під час звільнення, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» та Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, затвердженої наказом МВС України від 31 грудня 2007 року №499, ураховуючи довідку про грошове забезпечення №7299/43/05-17 від 26 червня 2017 року, видану Шевченківським РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області. У решті вимог заяви відмовлено.

7. 12 жовтня 2018 року Управління ДКСУ в Шевченківському районі м. Львова на підставі заяви позивача повернуло йому виконавчий лист №32/17, виданий Львівським апеляційним адміністративним судом.

8. 12 листопада 2018 року позивач повторно звернувся до Управління ДКСУ в Шевченківському районі м. Львова із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа №32/17, виданого Львівським апеляційним адміністративним судом у справі №2а-6592/12/1370, до якої також додав ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2018 року про роз`яснення судового рішення.

9. Листом від 15 листопада 2018 року №02/07-315 Управління ДКСУ в Шевченківському районі м.Львова повідомило позивача про те, що у зв`язку з відсутністю у виконавчому документі суми коштів, яку належить стягнути, відкладає безспірне списання коштів із рахунку боржника для отримання відомостей про розмір грошового забезпечення, що підлягає стягненню. Водночас попередило позивача про те, що, якщо впродовж місяця не будуть подані додаткові відомості, необхідні для виконання рішення суду, виконавчий документ буде повернуто без виконання.

10. 05 грудня 2018 року позивачем до Управління ДКСУ в Шевченківському районі м. Львова було додатково подано копію довідки про грошове забезпечення, видану Шевченківським РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області.

11. 05 грудня 2018 року Управління ДКСУ в Шевченківському районі м. Львова звернулося до Ліквідаційної комісії Шевченківського РВ ЛМУ ГУМВС України у Львівській області із запитом про надання інформації №334/02-06, в якому відповідач просив ужити невідкладних заходів для виконання судового рішення згідно з роз`ясненнями, викладеними в ухвалі Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2018 року.

12. Уважаючи, що відповідач протиправно не вживав заходів, необхідних для виконання судового рішення в справі №2а-6592/12/1370 , позивач звернувся до суду.

ІІІ. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

13. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року, адміністративний позов задоволено:

13.1. визнано протиправною бездіяльність Управління ДКСУ в Шевченківському районі м. Львова щодо невиконання виконавчого листа Львівського апеляційного адміністративного суду №32/17, виданого 21 листопада 2017 року в справі №2а-6592/12/1370;

13.2. зобов`язано Управління ДКСУ в Шевченківському районі м. Львова вжити заходів щодо виконання виконавчого листа Львівського апеляційного адміністративного суду № 32/17, виданого 21 листопада 2017 року в справі №2а-6592/12/1370.

14. Задовольняючи адміністративний позов, суди попередніх інстанцій керувалися тим, що відповідач не вжив передбачених Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845, заходів для виконання судового рішення, хоча об`єктивні перешкоди для цього були відсутні.

15. Відхиляючи зауваження відповідача щодо відсутності у виконавчому документі відомостей про конкретну суму, що мала бути стягнена на виконання судового рішення, суди попередніх інстанцій зазначили, що відповідач не був позбавлений можливості вжити додаткових заходів для її з`ясування, зокрема звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення судового рішення. Водночас таких повноважень відповідач у спірних правовідносинах не реалізував.

IV. Провадження в суді касаційної інстанції

16. У касаційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати їхні рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити.

17. На обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач зазначив, що суди попередніх інстанцій дійшли помилкових висновків про те, що невиконання судового рішення в справі №2а-6592/12/1370 було наслідком протиправних дій Управління ДКСУ в Шевченківському районі м. Львова.

18. Відповідач доводить, що був позбавлений об`єктивної можливості здійснити безспірне списання коштів із рахунку боржника, адже у виконавчому листі Львівського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року № 32/17 не було зазначено суми коштів, що мала бути стягнута на виконання судового рішення.

19. Щодо висновків судів попередніх інстанцій про невжиття Управлінням ДКСУ в Шевченківському районі м. Львова заходів для її встановлення, відповідач зазначив, що орган Казначейства не є виконавчим органом і виконує відповідні судові рішення виключно шляхом безспірного списання коштів, зазначених у виконавчому документі, й позбавлений повноважень самостійно визначати суму стягнення.

20. Посилаючись на те, що після звернення позивача до суду із заявою про роз`яснення судового рішення в справі №2а-6592/12/1370 і відмови в її задоволенні в частині зазначення суми, що мала бути стягнута з боржника, засоби встановлення розміру коштів, присуджених позивачеві, були вичерпані, відповідач наполягає на тому, що суди попередніх інстанцій дійшли безпідставних висновків про те, що в спірних правовідносинах рішення суду залишилося невиконаним через протиправну бездіяльність Управління ДКСУ в Шевченківському районі м. Львова.

21. У відзиві на касаційну скаргу позивач зазначив, що суди першої та апеляційної інстанцій повно та всебічно встановили обставини, що мають значення для розгляду справи, і правильно застосували норми матеріального права до спірних правовідносин, у зв`язку з чим підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає.

22. Ухвалою Верховного Суду від 29 травня 2019 року відкрито касаційне провадження за вказаною скаргою.

V. Джерела права та акти їхнього застосування

23. Гарантії держави щодо виконання судових рішень та виконавчих документів, визначених Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII, та особливості їхнього виконання встановлюються Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05 червня 2012 року №4901-VI (далі - Закон №4901-VI).

24. Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №4901-VI держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державний орган.

25. Згідно з частиною першою статті 3 Закону №4901-VI виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

26. Частиною другою статті 3 Закону №4901-VI установлено, що стягувач за рішенням суду про стягнення коштів з державного органу звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у строки, установлені Законом України «Про виконавче провадження», із заявою про виконання рішення суду.

27. Разом із заявою стягувач подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

28. Відповідно до частини четвертої статті 3 Закону №4901-VI перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, необхідних для цього документів і відомостей.

29. Постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року №845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30 січня 2013 року №45) затверджений Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок №845).

30. Пунктом 5 Порядку №845 передбачено, що під час виконання виконавчих документів органи Казначейства мають право: 1) повідомляти органу, який видав виконавчий документ, про наявність обставин, що ускладнюють чи унеможливлюють його виконання, у спосіб і порядку, які визначені таким документом, крім випадків виконання рішень про стягнення коштів за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів; 2) звертатися у передбачених законом випадках до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення рішення про стягнення коштів, порушувати клопотання про встановлення чи зміну порядку і способу виконання такого рішення, а також відстрочку та/або розстрочку його виконання; 3) безоплатно отримувати необхідні для виконання виконавчих документів судові рішення, пояснення, довідки, іншу інформацію; 4) вимагати від боржників вжиття ними заходів до виконання виконавчих документів; 5) застосовувати заходи впливу до боржників відповідно до Бюджетного кодексу України та у разі виявлення фактів порушення бюджетного законодавства у процесі або за результатами виконання виконавчих документів, повідомляти про такі порушення органам Держаудитслужби; 5-1) повідомляти органу (посадовій особі), який видав виконавчий документ, про дії або бездіяльність боржника, що перешкоджає виконанню виконавчого документа; 6) відкладати, зупиняти безспірне списання коштів і їх перерахування стягувачам у випадках, передбачених законом та цим Порядком; 7) вживати інших заходів до виконання виконавчих документів.

31. Згідно з пунктом 11 Порядку №845 відкладення безспірного списання коштів здійснюється у разі: призначення до розгляду органом, який видав виконавчий документ, заяви про роз`яснення рішення про стягнення коштів, встановлення або зміну порядку і способу, розстрочку та/або відстрочку його виконання чи виправлення помилки або про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 2) необхідності отримання від стягувача додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів; 3) звернення до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, щодо підтвердження їх зарахування до бюджету або встановлення залишку сум платежів, що підлягають безспірному списанню, чи узгодження реквізитів рахунків, на яких обліковуються надходження бюджету, кодів бюджетної класифікації тощо; 4) у випадках, передбачених пунктами 39, 44 і 49 цього Порядку.

32. Відповідно до пункту 12 Порядку №845 безспірне списання коштів і їх перерахування стягувачам здійснюються після усунення обставин, що були підставою для відкладення безспірного списання таких коштів.

33. У разі наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення про стягнення коштів або унеможливлюють його виконання, орган Казначейства на підставі відповідного рішення органу, який видав виконавчий документ, здійснює відстрочку та/або розстрочку безспірного списання коштів і їх перерахування стягувачам у встановлений таким рішенням спосіб.

34. Пунктом 24 Порядку №845 встановлено, що стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

35. Відповідно до пункту 25 Порядку №845 безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

36. У разі наявності у боржника або головного розпорядника бюджетних коштів окремої бюджетної програми для забезпечення виконання рішень суду безспірне списання коштів здійснюється лише за цією бюджетною програмою. При цьому положення пунктів 28-34 цього Порядку застосовуються лише щодо зазначеної бюджетної програми.

37. Пунктом 28 Порядку №845 встановлено, що орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів.

38. З дня визначення кодів класифікації видатків бюджету та рахунків орган Казначейства повідомляє боржнику або бюджетній установі, що здійснює централізоване обслуговування боржника, про здійснення безспірного списання коштів з рахунків боржника та не проводить платежі, крім платежів, які визначені у пункті 25 цього Порядку.

39. Пунктом 33 Порядку №845 передбачено, що в разі коли судове рішення стосується спорів фізичних осіб із суб`єктами владних повноважень з приводу обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг або судове рішення неможливо виконати протягом двох місяців з дня надходження документів, зазначених у пункті 6 цього Порядку, орган Казначейства для виконання рішення про стягнення передає до Казначейства документи та відомості згідно з підпунктом 1 пункту 47 цього Порядку. При цьому органом Казначейства відновлюється проведення платежів боржника. У разі встановлення боржнику відповідних бюджетних асигнувань після передачі до Казначейства документів та відомостей орган Казначейства здійснює заходи, спрямовані на безспірне списання коштів з рахунків боржника, визначені цим Порядком.

40. Згідно з пунктом 47 Порядку №845 безспірне списання коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання судових рішень та виконавчих документів, здійснюється Казначейством на підставі поданих: 1) органом Казначейства: документів та відомостей, надісланих стягувачами та боржником; інформації про неможливість виконання безспірного списання коштів з рахунків боржника; 2) керівником органу державної виконавчої служби зазначених у пункті 7 цього Порядку документів та відомостей.

41. Відповідно до пункту 48 Порядку №845 для забезпечення безспірного списання коштів державного бюджету згідно з пунктом 47 цього Порядку в Казначействі відкривається в установленому порядку відповідний рахунок.

42. Перерахування коштів стягувачу здійснюється Казначейством у тримісячний строк з дня надходження необхідних документів та відомостей за наявності відповідних бюджетних асигнувань для здійснення безспірного списання коштів.

VI. Позиція Верховного Суду

43. Аналіз наведених положень чинного законодавства дає підстави для висновку, що держава гарантує виконання рішень про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, шляхом їхнього безспірного списання в строк, що не перевищує три місяці.

44. Безспірне списання коштів із боржників передбачає: звернення стягувача до органу Казначейства із заявою про прийняття виконавчого документа для виконання; прийняття заяви та доданих до неї документів, їхня реєстрація і попередній розгляд; визначення органом Казначейства кодів класифікації видатків бюджету і рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів або направлення боржникові запиту для встановлення відповідних даних; безпосереднє списання коштів із зарахуванням їх на рахунок стягувача, а в разі відсутності коштів на рахунках боржника - направлення йому вимоги щодо необхідності вжиття заходів для встановлення таких асигнувань або здійснення інших дій, спрямованих на виконання судового рішення.

45. Наявність на будь-якому з етапів безспірного списання коштів обставин, що ускладнюють або унеможливлюють виконання судового рішення є підставою для повідомлення органу, що видав виконавчий документ, про зміст зазначених перешкод з одночасною вимогою про їх усунення шляхом зміни порядку і способу виконання такого рішення та/або його роз`яснення, чи розстрочення або відстрочення виконання.

46. Як установили суди попередніх інстанцій, відповідач заходів, необхідних для безспірного списання коштів з рахунків боржника за виконавчим листом від 21 листопада 2017 року № 32/17, виданим Львівським апеляційним адміністративним судом, зокрема щодо визначення кодів класифікації видатків бюджету і рахунків, з яких проводиться безспірне списання коштів, а також направлення боржникові вимоги щодо необхідності вжиття заходів для встановлення асигнувань для виконання відповідного судового рішення не вчиняв.

47. Водночас, стверджуючи про наявність обставин, які роблять неможливим виконання виконавчого листа від 21 листопада 2017 року № 32/17, відповідач повноважень щодо звернення до Львівського апеляційного адміністративного суду із заявами про роз`яснення його змісту та/або зміну порядку чи способу його виконання не реалізував.

48. Аргументи відповідача про те, що звернення з такими заявами було позбавлене сенсу, адже Львівським апеляційним адміністративним судом уже розглядалося питання про роз`яснення судового рішення в справі №2а-6592/12/1370 за ініціативою стягувача, і що в частині зазначення суми, яка мала бути стягнута на виконання вказаного рішення, у задоволенні заяви стягувача було відмовлено, Суд відхиляє.

49. Ефективний захист сторони в судовому процесі та відновлення законності та верховенства права передбачають, що суб`єкти владних повноважень зобов`язані виконувати рішення суду.

50. Суд зазначає, що реалізація гарантії держави щодо виконання судових рішень, боржником за якими є державні органи, державні підприємства, установи чи організації, покладається на органи Казначейства, які зобов`язані в кожному випадку, незалежно від заходів, учинених стягувачем, застосувати весь спектр наданих їм повноважень для невідкладного виконання судового рішення про стягнення коштів із указаних суб`єктів.

51. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, передбачені Законом №4901-VI та міжнародними зобов`язаннями України, утрачають свою мету.

52. Отже, самостійне вжиття стягувачем окремих заходів для виконання судового рішення не звільняє орган Казначейства від обов`язку виконання судового рішення, навіть за умови, що такі заходи є тотожними.

53. Суд також не погоджується із доводами касаційної скарги про те, що рішення в справі №2а-6592/12/1370 не могло бути виконаним, оскільки виконавчий лист від 21 листопада 2017 року №32/17, виданий Львівським апеляційним адміністративним судом, не містив відомостей про суму коштів, яка мала бути стягнутою.

54. Пунктом 6 Порядку №845 передбачено, що для виконання судового рішення про стягнення коштів із державного органу, установи, організації стягувач, крім заяви та оригіналу виконавчого документа, подає судові рішення про стягнення коштів, а також інші документи, які містять відомості, що сприятимуть виконанню судового рішення про стягнення коштів.

55. Водночас орган Казначейства відповідно до пункту 5 Порядку №845 під час виконання виконавчих документів наділений повноваженнями безоплатно отримувати необхідні для виконання виконавчих документів судові рішення, пояснення, довідки, іншу інформацію; вимагати від боржників ужиття заходів до виконання виконавчих документів.

56. Отже, засоби встановлення суми, яка має бути стягнута з боржника для виконання судового рішення, не обмежуються самим лише ознайомленням з виконавчим документом і вимагають від органу Казначейства активних дій, зміст яких відповідає суті ускладнень, що виникли з її встановленням.

57. Отже, аргументи касаційної скарги про те, що за відсутності у виконавчому документі суми, яка мала бути стягнута на виконання рішення, орган Казначейства був позбавлений об`єктивної можливості визначити суму стягнення та/або виконати судове рішення, є необґрунтованими.

58. За викладених обставин Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що невиконання судового рішення в справі №2а-6592/12/1370 було наслідком протиправної бездіяльності відповідача, який не виконав покладених на нього завдань і не реалізував передбачених Порядком №845 повноважень.

59. Оцінивши доводи касаційної скарги, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права під час ухвалення судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог.

60. Положеннями частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

61. Відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

62. Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

63. Переглянувши оскаржувані судові рішення в межах заявлених вимог касаційної скарги, Суд уважає, що висновки судів попередніх інстанцій в цій справі є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для їхнього скасування чи зміни відсутні.

VII. Судові витрати

64. Ураховуючи результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати не розподіляються.

65. Керуючись статтями 3, 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

66. Касаційну скаргу Управління Державної казначейської служби України в Шевченківському районі м. Львова Львівської області залишити без задоволення.

67. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 29 січня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року в справі №1340/5546/18 залишити без змін.

68. Судові витрати не розподіляються.

69. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко