Справа № 160/3227/19
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 160/3227/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі №160/3227/19 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, третя особа: Полк патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, в якій просила визнати протиправним та скасувати наказ від 25.02.2019 року №203.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 25.02.2019 року №203.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове про відмову в задоволені позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представниками сторін надані відповідні пояснення, зокрема, представником відповідача Красновим К.В. на підтримання доводів апеляційної скарги, та представник позивача -Волєвою О.В. на їх заперечення.

Перевіривши підстави для перегляду, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 з лютого 2016 року проходить службу в органах Національної поліції України, з червня 2018 року на посаді інспектора взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, та має спеціальне звання лейтенант поліції.

13.10.2018 року ОСОБА_1 перебувала у складі екіпажу патрульної поліції «Буран - 0115» у складі поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капрала поліції Конченка А.А. та поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області капрала поліції Майстришена А.Д. Під час патрулювання по вул. Ракітіна екіпажем було затримано громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який знаходився у п`яному вигляді та висловлювався нецензурною лайкою на адресу працівників патрульної поліції.

Громадянин ОСОБА_2 документів при собі не мав, на зауваження не реагував, тому патрульними було прийнято рішення доставити вказану особу до Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області для припинення вчинюваного ним правопорушення та встановлення особи.

На підставі статей 34, 45 Закону України «Про Національну поліцію» відносно громадянина ОСОБА_2 перед поміщенням до службового автомобіля було проведено поверхневу перевірку та застосовано спеціальний засіб «кайданки». На обличчі у затриманої особи патрульними були помічені садни, та на їх питання ОСОБА_2 надав пояснення, що це давні травми. На пропозицію щодо виклику швидкої допомоги відповідно до статті 37 Закону України «Про національну поліцію» затриманий відмовився. Наявність у ОСОБА_2 тілесних ушкоджень зазначена у протоколі про адміністративне затримання серії АА № 015288.

Всі дії працівників патрульної поліції були зафіксовані на боді-камеру нагрудного реєстратора АЕ 00211, яким позивачка користувалась 13.10.2018 року.

16.10.2018 року інспектором взводу №2 роти №2 батальйону №2 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Дикою Ю.А. на ім`я командира полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Гладчука Д.І. був поданий рапорт щодо виявлених порушень під час складання ОСОБА_1 матеріалів стосовно громадянина ОСОБА_2 .

У даному рапорті вказано про невідповідність дій ОСОБА_1 вимогам наказу МВС від 05.11.2017 року №1376 та КУпАП щодо заповнення постанов і протоколів, а саме, у рапорті зазначено, що лейтенант поліції ОСОБА_1 під час особистого огляду затриманого виявила тілесні ушкодження у вигляді ссадин та подряпин з лівого боку на лобі, але не залучила понятих; протокол про адміністративне затримання АА №015288 винесений з порушенням; до кімнати для затриманих не було залучено двох свідків та не було проведено особистий огляд і огляд речей затриманої особи, при цьому зазначено про наявність тілесних ушкоджень, хоча огляд не проводився.

На підставі наказу Департаменту патрульної поліції національної поліції України від 04.12.2018 року №5441 «Про призначення та проведення службового розслідування» з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу №1 роти №2 батальйону №1 полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом Бабенко О.К. 13.10.2018 року під час адміністративного затримання громадянина ОСОБА_2 було призначено службове розслідування.

Наказом Департаменту патрульної поліції національної поліції України від 30.12.2018 року №5697 «Про продовження строку проведення службового розслідування», з посиланням на статтю 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, було продовжено термін службового розслідування, призначеного наказом Департаменту патрульної поліції національної поліції України від 04.12.2018 року №5441.

За результатами вищевказаного службового розслідування, відповідно до висновку, що затверджений начальником Департаменту патрульної поліції національної поліції України, був виданий наказ від 25.02.2019 року №203 «Про застосування до працівника полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП дисциплінарного стягнення», що виразилось у порушенні пункту 11 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, статті 264 КУпАП, пункту 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого ЗУ №2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 року, частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», шляхом попередження про неповну службову відповідність.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що наказ від 25.02.2019 року №203 «Про застосування дисциплінарних стягнень», яким накладено дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 , прийнятий без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, з порушенням принципу розсудливості, а отже підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про поліцію» поліцейський зобов`язаний:

1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва;

3) поважати і не порушувати прав і свобод людини;

4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я;

5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків;

6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Нормами статті 19 Закону України «Про Національну поліцію України» передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Згідно з частиною другої вказаної статті підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України зазначено, що службова дисципліна це дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України. Присяги поліцейського, наказів керівників.

У відповідності до статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Відповідно до пункту 1 статті 24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України щодо оскарження дисциплінарних стягнень поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

Згідно статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Таким чином, з вищенаведеного вбачається, що в разі вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, перед накладенням дисциплінарного стягнення, з метою з`ясування всіх обставин вчинення такого проступку, наявності вини, керівник відповідним наказом призначає службове розслідування відносно особи, яка вчинила проступок. За результатами службового розслідування вирішується питання про накладення на таку особу дисциплінарного стягнення.

Згідно статті 18 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Як вбачається з матеріалів справи, під час проведення службового розслідування, позивачем були надані пояснення щодо правомірності дій під час проведеної процедури затримання громадянина ОСОБА_2 , зокрема, що проведення відносно цієї особи особистого огляду не здійснювалось. Під час службового розслідування такі твердження позивача не були спростовані, та знайшли відображення у висновку. Ніяких претензій до патрульної поліції Балінтов А.А. не мав та не має, його речі не вилучались, про що свідчить підпис останнього у протоколі про адміністративне затримання від 13.10.2018 року АА № 015288. В свою чергу, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за порушення пункту 11 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, статті 264 КУпАП, пункту 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого ЗУ №2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 року, частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», шляхом попередження про неповну службову відповідність.

Згідно статті 264 КУпАП перед поміщенням до кімнати для затриманих чергової частини органу поліції у службовому приміщенні, куди доставлено особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, уповноваженою на те посадовою особою однієї статі з особою, яку доставили, в присутності двох свідків (понятих) тієї ж статі проводиться особистий огляд і огляд речей доставленої особи. Огляд речей, ручної кладі та інших предметів здійснюється у присутності особи, у власності (володінні) якої вони є. У невідкладних випадках зазначені речі, предмети може бути піддано оглядові за участю двох свідків (понятих) за відсутності власника (володільця).

Пунктом 11 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції , затвердженої наказом МВС України від 06.11.20105 року № 1376 передбачено, що перед поміщенням до кімнати для затриманих чергової частини органу поліції у службовому приміщенні, куди доставлено особу, яка вчинила адміністративне правопорушення, відповідно до статті 264 КУпАП уповноваженою на те посадовою особою однієї статі з особою, яку доставили, в присутності двох свідків (понятих) тієї ж статі проводиться особистий огляд і огляд речей доставленої особи. Огляд речей, ручної кладі та інших предметів здійснюється у присутності особи, у власності (володінні) якої вони є. У невідкладних випадках зазначені речі, предмети може бути піддано оглядові за участю двох свідків (понятих) за відсутності власника (володільця).

З наявного в матеріалах справи відеозапису, який було досліджено судами, вбачається у затриманого чоловіка ( ОСОБА_2 ) пошкодження з лівого боку в районі скроневої частки обличчя, що було наявне в момент затримання і для встановлення його наявності спеціальних заходів з особистого огляду не проводилось, в т.ч. позивачем. Також, судом першої інстанції встановлено, що затриманий особисто зазначає про наявність у нього пошкоджень.

Крім того, як встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, затримання ОСОБА_2 здійснювалось фактично трьома поліцейськими: позивачкою, та патрульними ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Таким чином, твердження відповідача про наявність порушення, яке полягало в огляді затриманого чоловіка особою іншої статі, зокрема, ОСОБА_1 , колегія суддів вважає неспроможними, оскільки, як зазначалося вище, фактичне затримання здійснювалось патрулем у складі трьох осіб, та при цьому особистий огляд затриманої особи не проводився.

При цьому жодних доказів того, що ОСОБА_1 проводила особистий огляд затриманого як самостійно, так і була присутня при проведенні такого огляду іншими поліцейськими, які входять до складу екіпажу "Буран-0115" жодними доказами не підтверджено.

Доводи відповідача стосовно того, що позивачем проведено поверхневу перевірку затриманого також не підтверджено відповідними доказами та наведені обставини, відповідно до наказу, також не перевірялися, оскільки предметом перевірки був саме факт особистого огляду ОСОБА_1 особи протилежної статі та без залучення свідків/понятих.

Крім того, колегія суддів критично розцінює доводи відповідача стосовно того, що складення позивачкою протоколу про адміністративне затримання відносно ОСОБА_2 свідчить про те, що позивач проводила особистий огляд ОСОБА_2 , з огляду на вищевикладені обставини та відсутність відповідних доказів на підтвердження таких обставин.

Таким чином наведені обставини вказують на відсутність дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_1 , які б свідчили про порушення службової дисципліни, зокрема, порушення пункту 11 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року №1376, статті 264 КУпАП, пункту 2 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України №2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 року, частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», що підтверджує не доведення факту вини позивача в зазначених у висновку про службове розслідування від 28.01.2019 року порушеннях, відсутність події порушення, яке ставиться в провину позивача, і як наслідок, вказує на необґрунтованість висновку службового розслідування.

Колегія судів окремо зазначає, що статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України закріплені строки проведення службового розслідування:

- службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

- у разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 30.12.2018 року №5697 «Про продовження строку проведення службового розслідування» містить посилання на те, що підставою для продовження строку службового розслідування є доповідна записка від 02.01.2019 року, що, на думку суду, вказує на внесення в наказ №5697 недостовірних відомостей.

Колегія суддів з урахуванням наведеного, вважає правильним висновок суду першої інстанції, що наказ від 25.02.2019 року №203 «Про застосування дисциплінарних стягнень», яким накладено дисциплінарне стягнення на ОСОБА_1 , підлягає скасуванню.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі №160/3227/19 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко