Справа № 522/1477/17
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/1477/17

Головуючий в 1 інстанції: Загороднюк В.І. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса 24 травня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Запорожана Д.В., Танасогло Т.М.

при секретарі Голобородько Д.В.,

за участі:

представника апелянта Мельник Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2017 року, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради, а саме: визнання протиправним та скасування рішення про відмову у реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язання зареєструвати за вказаною адресою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2017 року задоволено позовні вимоги.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року скасовано постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2017 року та прийнято у справі нову постанову, якою частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , а саме визнано протиправним рішення від 20 вересня 2016 року № 93/01-02-19 щодо відмови у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 ; зобов`язано зареєструвати ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою Верховного Суду від 19 липня 2019 року задоволено касаційну скаргу Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради та скасовано постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 27 вересня 2017 року, а також направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В свою чергу, вимоги апеляційної скарги Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 не звертались до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради із заявами про реєстрації місця їхнього проживання, а як наслідок судом першої інстанції безпідставно зобов`язано відповідача вчинити відповідні реєстраційні дії.

Крім того, апелянт вважає, що садовий будинок у якому бажає зареєструвати своє місце проживання позивач не призначений для постійного проживання, а як наслідок не відповідає встановленим вимогам для проведення спірних реєстраційних дій.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення скасуванню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_5 , який є власником садового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , а також постійно проживає за вказаною адресою.

При цьому, Департаментом надання адміністративних послуг 21 вересня 2016 року відмовлено позивачу та її родичам у реєстрації адреси проживання за вказаною адресою.

Не погоджуючись з отриманою відмовою позивач звернувся до суд з даним адміністративним позовом

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції зроблено висновок про задоволення позовних вимог, так як державним реєстратором протиправно відмовлено у здійсненні спірних реєстраційних дій, з чим не погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Так, Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» відповідно до Конституції України регулює відносини, пов`язані зі свободою пересування та вільним вибором місця проживання в Україні, що гарантуються Конституцією України і закріплені Загальною декларацією прав людини, Міжнародним пактом про громадянські та політичні права, Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод і протоколами до неї, іншими міжнародними договорами України, а також визначає порядок реалізації свободи пересування та вільного вибору місця проживання і встановлює випадки їх обмеження.

Згідно ч. 1 ст. 6 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Статтею 10 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, Правила реєстрації місця проживання затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207.

Згідно п. 1 Правил, ці Правила визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.

Пунктом 8 Правил встановлено, що документи для здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи подаються до органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг) з урахуванням вимог Закону України «Про адміністративні послуги».

Згідно пп. 1 п. 18 Правил, для реєстрації місця проживання особа або її представник подає заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8.

Пунктом 11 Правил встановлено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо: особа не подала необхідних документів або інформації; у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними; звернулася особа, яка не досягла 14 років.

Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Колегією суддів встановлено, що позивачем у межах спірних правовідносин оскаржено рішення Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про відмову у реєстрації місця проживання.

При цьому, позивачем у поданому ним адміністративному позові зазначено, що ним 1 вересня 2019 року отримано відмову у реєстрації місця проживання.

В свою чергу, задовольняючи позовні вимоги та скасовуючи оскаржуване рішення судом першої інстанції не зібрано у матеріалах справи копії оскаржуваного рішення та доказів звернення позивача до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради із заявою про реєстрацію свого місця проживання.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги судом зобов`язано суб`єкта владних повноважень зареєструвати місце проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_3 також без встановлення обставин звернення останніх до суб`єкта владних повноважень за отриманням відповідної адміністративної послуги.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що задовольняючи позовні вимоги без дослідження відповідних доказів, судом першої інстанції грубо порушено норми процесуального права та не встановлено усіх обставин справи.

В свою чергу, колегією суддів витребувано у суб`єкта владних відповідні докази та відповідні пояснення, а як наслідок встановлено наступні обставини справи.

Так, 01 вересня 2016 року у ході бесіди з адміністратором Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради ОСОБА_1 зазначено про неможливість здійснення реєстрації місця її проживання у садовому будинку.

Внаслідок чого, ОСОБА_1 подано заяву на ім`я директора Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про надання письмової відмови у реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 та ОСОБА_7

В свою чергу, директором Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради листом № 93/01-02-19 від 20 вересня 2016 року, зокрема повідомлено позивача про те, що для отримання бажаної письмової відмови йому необхідно звернутись до Департаменту із заявою, встановленої форми Правилами реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207.

При цьому, позивачем та іншими особами не подано у спірному періоді відповідних заяв, встановленої форми, до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради.

В свою чергу, з аналізу вищевикладених положень Правил реєстрації місця проживання вбачається, що без відповідних заяв неможливе прийняття рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, так як таке рішення приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у поданій заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови.

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що зазначений позивачем у поданому адміністративному позові лист Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради не є рішенням суб`єкта владних повноважень про відмову в реєстрації місця проживання.

Крім того, таке рішення взагалі не приймалось у межах спірних правовідносин, так як позивачем не подано відповідної заяви про його прийняття.

При цьому, у межах розгляду даної справи колегією суддів не надається правова оцінка можливості здійснення реєстрації місця проживання за вказаною адресою, так як суб`єктом владних повноважень не приймалось рішення про відмову у здійсненні відповідної реєстрації.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради задовольнити.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 24 травня 2017 року скасувати та прийняти у справі нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів після складання повного судового рішення, відповідно до вимог ст. 243 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 20 грудня 2019 року.

Головуючий: О.В. Яковлєв

Судді: Д.В. Запорожан

Т.М. Танасогло