Справа № 440/3344/19
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3344/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Головка А.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання Крутько О.В.,

представника позивача Гонтар В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства " Владікос " до Полтавської митниці ДФС України про скасування рішення.

В С Т А Н О В И В:

05 вересня 2019 року Приватне підприємство "Владікос" звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської митниці ДФС України про скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UА806000/2019/000284/2 від 01.07.2019.

Позовні вимоги мотивує протиправністю та необґрунтованістю спірного рішення та картки відмови, оскільки для митного оформлення товару, були надані усі необхідні документи, що підтверджують заявлену декларантом митну вартість такого товару. Вважає, що позивачем було дотримано усіх вимог митного законодавства при митному оформленні ввезеного товару.

Ухвалою суду від 10.09.2019 позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із невідповідністю вимогам статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвалою суду від 25.09.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

17.10.2019 до суду від Полтавської митниці ДФС надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач вказує на необхідність відмови у задоволенні позовних вимог у зв`язку із тим, що коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень статті 55 Митного кодексу України у зв`язку з тим, в результаті контролю що виявлено розбіжності у документах, що підтверджують митну вартість товару, а саме: відповідно до умов контракту та доповнень до нього в ціну товару включено вартість тари та пакування, однак відсутні документи в яких було б виділено дану складову, що унеможливлює перевірку складових митної вартості (неможливість виділення із заявленої ціни товару вартості його упаковки не дає можливості перевірити і оцінити фактурну (дійсну) вартість товару, а також сформовано митну вартість оцінюваного товару). Наявна у митного органу інформація щодо митної вартості імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості. Так, рівень заявленої декларантом митної вартості товару № 1 становить 1,0615 Євро за кілограм, а рівень митної вартості товарів, оформлених за МД від 28.12.2018 № UА100030/2018/209084, що визнана митним органом, становить 2,3912 євро за кілограм, рівень заявленої декларантом митної вартості товару № 2 становить 1,3624 євро за кілограм, в рівень митної вартості товарів, оформлених за МД від 25.06.2019 № UА125230/2019/752922, що визнана митним органом становить 1,6886 євро за кілограм. В результаті проведення консультацій з декларантом, останнім не було надано митному органу додаткових документів на підтвердження митної вартості товару. Такими чином, митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу відповідно до статті 64 Митного кодексу України. Визначена митна вартість товарів ґрунтується на раніше визначеній митній вартості товарів, оформлених по МД від 28.12.2018 № UА100030/2018/209084 та МД від 25.06.2019 № UА125230/2019/752922 /а.с. 77-86/.

04.11.2019 від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, у якій просив окрім заявлених позовних вимог визнати незаконною та скасувати картку відмови Полтавської митниці ДФС України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2019/00593. В обґрунтування заяви зазначив, що оскільки вказаний документ є похідним від рішення про коригування митної вартості товарів № UА806000/2019/000284/2 від 01.07.2019, то він має бути також визнаний незаконним та скасований з підстав та доводів, наведених у позовній заяві /а.с. 127/.

У відповіді на відзив позивач посилається на те, що відповідно до п. 4.3 Договору № 20/05-18 від 18.05.2018, продукція поставляється у поліпропіленових контейнерах. Ціна упаковки включена у вартість продукції. Відповідно до специфікацій № 1 від 16.05.2018, № 2 від 18.09.2018, № 3 від 20.05.2018, інвойсу № 12/05 від 20.05.2019, вартість упаковки має нульову ціну, та як наслідок входить до ціни товару, тобто є незворотньою, в зв`язку із чим не може включатися у митну вартість товару. Таким чином, відповідачем не враховані умови поставки продукції, відповідно до яких пакування продукції здійснюється за рахунок продавця, та надані до митного оформлення документи, з яких вбачається, що вартість упаковки входить до ціни продукції. Відтак вартість упаковки та пакування матеріалів, робіт, пов`язаних з пакуванням, не впливає на митну вартість продукції, тому не підтвердження позивачем витрат на пакування, відповідно, не може впливати на числове значення складових митної вартості цієї продукції, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цю продукцію /а.с. 131-132/.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити повністю.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

01.07.2019 ПП "Владікос" здійснювало митне оформлення в режимі імпорту товару за Договором № 20/05-18 від 16.05.2018, укладеного між Спільним білорусько-латвійським підприємством "Мириго" ТОВ та ПП "Владікос".

Декларантом подано до Полтавської митниці митну декларацію UA806050/2019/108668 від 01.07.2019, у якій задекларовано митну вартість товару відповідно до статті 58 Митного кодексу України в розмірі відповідно до ціни контракту (метод визначення митної вартості № 1), а саме: болт закладний М22х175 ГОСТ 16017-2014 у кількості 8 т за ціною 1000 євро/тонна на загальну суму 8000 Євро. Болт клемний М22х75 ГОСТ 16016-2014 у кількості 7 т за ціною 1125 Євро/тонна на загальну суму 7875 Євро, Гайка М22 ГОСТ 16018-2014 у кількості 4,5 т за ціною 1350 Євро/тонна на загальну суму 6075 Євро, Гайка М24 ГОСТ 11532-2014 у кількості 2 тони за ціною 1380 Євро/тонна на загальну суму /а.с. 92-94/.

Полтавською митницею ДФС 01.07.2019 прийнято рішення № UА806000/2019/000284/2 про коригування митної вартості товарів, в якому зазначено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, містять розбіжності, а саме: відповідно до умов контракту та доповнень до нього в ціну товару включено вартість тари та пакування, однак відсутні документи в яких було б виділено дану складову, що унеможливлює перевірку складових митної вартості (неможливість виділення із заявленої ціни товару вартості його упаковки не дає можливості перевірити і оцінити фактурну (дійсну) вартість товару, а також сформовано митну вартість оцінюваного товару) /а.с. 88-89/.

Також Полтавською митницею ДФС складено картку відмови Полтавської митниці ДФС України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2019/00614 /а.с. 90-91/.

Позивач не погодився із вказаними рішеннями та оскаржив їх до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд дійшов до наступних висновків.

Полтавською митницею ДФС в обґрунтування свого рішення від 01.07.2019 № UА806000/2019/000284/2 про коригування митної вартості товарів зазначено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, містять розбіжності, а саме: відповідно до умов контракту та доповнень до нього в ціну товару включено вартість тари та пакування, однак відсутні документи в яких було б виділено дану складову, що унеможливлює перевірку складових митної вартості (неможливість виділення із заявленої ціни товару вартості його упаковки не дає можливості перевірити і оцінити фактурну (дійсну) вартість товару, а також сформовано митну вартість оцінюваного товару).

У зв`язку з цим проведено консультацію з декларантом з метою вибору методу визначення вартості на підставі інформації, яка наявна в декларанта та в органі доходів та зборів.

Коригування митної вартості товару здійснено відповідно до положень ст.55 МКУ у зв`язку з тим, що заявлено неповні відомості про митну вартість товару - виявлено розбіжності у документах, що підтверджують митну вартість товару.

На виконання вимог ст. 54 МКУ контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснено під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, та перевірки наявності або відсутності застережень щодо застосування методу визначення митної вартості за ціною договору (контракту). Відповідно до пункту 1 частини 4. ст.54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. В результаті такого контролю встановлено, що документи, які підтверджують заявлену митну вартість, на підставі яких проводився за рахунок митної вартості, містять розбіжності.

Відповідно до умов контракту та доповнень до нього в ціну товару включено вартість тари та пакування однак відсутні документи в яких було б виділено дану складову, що унеможливлює перевірити складові митної вартості (неможливість виділення із заявленої ціни товару вартості його упаковки не дає можливості перевірити й оцінити фактурну (дійсну) вартість товару, а також установити фактичний розмір витрат на упаковку з урахуванням яких було сформовано митну вартість оцінюваного товару).

Відповідно до ст.33 Митного кодексу України митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віданні, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах. Наявна у митного органу інформація щодо митної вартості імпортованих товарів призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості.

Так, рівень заявленої декларантом митної вартості товару № 1 становить 1,0615 Євро за кілограм, а рівень митної вартості товарів, оформлених за МД від 28.12.2018 № UА100030/2018/209084, що визнана митним органом, становить 2,3912 євро за кілограм, рівень заявленої декларантом митної вартості товару № 2 становить 1,3624 євро за кілограм, в рівень митної вартості товарів, оформлених за МД від 25.06.2019 № UА125230/2019/752922, що визнана митним органом становить 1,6886 євро за кілограм.

Під час консультацій декларанта відповідно до вимог частини третьої ст. 53 Митного кодексу України зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерської документації;

2) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини).

Запропоновані документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів декларант відмовився надати, крім бухгалтерської документації та комерційної пропозиції.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, не може бути прийнятий у зв`язку з тим, що використані декларантом відомості не підтверджені документально (відсутні документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості). Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не може бути прийнятий у зв`язку з відсутністю в митного органу відомостей щодо ідентичних товарів, скоригованих відповідно до умов поставки та обсягу партії. Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не може бути використаний у зв`язку з відсутністю даних для віднімання. Метод визначення митної вартості на основі додавання вартості не може бути використаний у зв`язку з відсутністю даних для додавання. Митну вартість товару, що імпортується, скориговано із застосуванням резервного методу з дотриманням положень ст. 64 МКУ. Визначена митна вартість товарів ґрунтується на раніше визначеній митній вартості товарів, оформлених по МД від 28.12.2018 № UА100030/2018/209084 та МД від 25.06.2019 № UА125230/2019/752922.

Згідно з ч.1 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Частинами 2, 3 зазначеної статті передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з п.2 ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Відповідно до ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Зі змісту наведених норм вбачається, що передбачене ч.5 ст.54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені цим кодексом, а саме ч.3 ст.53 МК України надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Вимагаючи від декларанта відомості про розмір понесених витрат на пакування, митний орган вважав, що вартість упаковки, вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних з пакуванням, мають бути включені до митної вартості товару.

Суд зазначає, що за умовами поставки та змістом пред`явлених до декларування документів вартість пакування товару не є витратною.

Відповідно до розділу А.9 умов FСА Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати Інкотермс, продавець зобов`язаний за власний рахунок забезпечити пакування товару, необхідне для перевезення товару (за винятком випадків, коли в даній галузі торгівлі прийнято звичайно відправляти товари з такими ж характеристиками, що обумовлені договором, без упаковки). Пакування здійснюється в тій мірі, в якій обставини, що стосуються транспортування (наприклад, засоби перевезення, місце призначення), були повідомлені продавцю до укладення договору купівлі-продажу. Упаковка повинна містити належне маркування.

Згідно п. 4.3 Договору № 20/05-18 від 18.05.2018, продукція поставляється у поліпропіленових контейнерах. Ціна упаковки включена у вартість продукції.

Відповідно до специфікацій № 1 від 16.05.2018, № 2 від 18.09.2018, № 3 від 20.05.2018, інвойсу № 12/05 від 20.05.2019, вартість упаковки має нульову ціну, та як наслідок входить до ціни товару, тобто є незворотньою, в зв`язку із чим не може включатися у митну вартість товару.

Таким чином, відповідачем не враховані умови поставки продукції, відповідно до яких пакування продукції здійснюється за рахунок продавця, та надані до митного оформлення документи, з яких вбачається, що вартість упаковки входить до ціни продукції. Відтак вартість упаковки та пакування матеріалів, робіт, пов`язаних з пакуванням, не впливає на митну вартість продукції, тому не підтвердження позивачем витрат на пакування, відповідно, не може впливати на числове значення складових митної вартості цієї продукції, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цю продукцію.

Частиною 1 статті 57 МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Згідно з частиною 2 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 Митного кодексу України).

Відповідно до частини 2 статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ст.58 МК України, митною вартістю за ціною договору щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є вартість операції, тобто ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або які повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів на користь продавця та/або на користь продавця через третіх осіб, та/або на пов`язаних з продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Такі платежі можуть бути здійснені прямо або опосередковано шляхом переказу грошей, акредитиву, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Отже, з вищенаведених норм права вбачається, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) і єдиною підставою його незастосування є, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірно та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивачем доведено правомірне застосування першого методу визначення митної вартості товару за ціною договору, що підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в той час як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних доказів того факту, що подані декларантом документи на підтвердження митної вартості товарів містили розбіжності або суперечності, які б унеможливлювали підтвердження заявленої позивачем митної вартості.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів № UА806000/2019/000284/2 від 01.07.2019.

Щодо наявності підстав для визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2019/00614, суд зазначає наступне.

Положеннями частин 1, 2 статті 256 МК України визначено, що відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.

Відповідно до частин 9, 10 статті 264 МК України орган доходів і зборів не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.

Відмова органу доходів і зборів у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.

Частиною 12 цієї статті Кодексу передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою органу доходів і зборів заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи органу доходів і зборів.

Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації та у митному оформленні (випуску) товарів є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи органу доходів і зборів про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.

Стаття 24 МК України гарантує кожній особі право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.

Судом встановлено, що спірна картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2019/00593 вмотивована прийняттям митним органом спірного рішення про коригування митної вартості товару, неправомірність якого підтверджено у ході розгляду цієї справи. За таких обставин, зазначена картка відмови також є протиправною та підлягає скасуванню.

Таким чином, позов Приватного підприємства " Владікос " підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Владікос" (вул. Леонова, 4-Д, кв.1, м. Кременчук, Полтавська область, 39601, ) до Полтавської митниці ДФС України (вул. Анатолія Кукоби, 28, м. Полтава, 36022, ) про скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Полтавської митниці ДФС України про коригування митної вартості товарів № UА806000/2019/000284/2 від 01.07.2019.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Полтавської митниці ДФС України в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA806020/2019/00593.

Стягнути на користь Приватного підприємства "Владікос" (вул. Леонова, 4-Д, кв.1, м. Кременчук, Полтавська область, 39601, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3842 грн (три тисячі вісімсот сорок дві гривні) за рахунок бюджетних асигнувань Полтавської митниці ДФС України (вул. Анатолія Кукоби, 28, м. Полтава, Полтавська область, 36022, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16 грудня 2019 року.

Суддя А.Б. Головко