Справа № 813/1651/17
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2019 року

Київ

справа №813/1651/17

адміністративне провадження №К/9901/55284/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А., суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Львівської митниці ДФС

на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року (суддя Кухар Н.А.)

та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2018 року (судді: Онишкевич Т.В. (головуючий), Іщук Л.П., Обрізко І.М.)

у справі № 813/1651/17

за позовом Дочірнього підприємства «САН ГАРДЕН»

до Львівської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2017 року Дочірнє підприємство «САН ГАРДЕН» (далі - ДП «САН ГАРДЕН») звернулося до суду з адміністративним позовом до Львівської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про визначення коду товару: від 13 жовтня 2016 року № КТ-294-2016; від 10 листопада 2016 року № КТ-224-2016; від 06 квітня 2017 року № КТ-UA 2-2017; від 27 квітня 2017 року № КТ-UА -2017; від 28 квітня 2017 року № КТ-UА -2017; від 03 липня 2017 року № КТ-UА -2017 та № КТ-UА -2017; від 25 липня 2017 року № КТ-UА 2-2017.

Львівський окружний адміністративний суд постановою від 20 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2018 року, позов задовольнив.

Судові рішення мотивовані тим, що заявлені позивачем у митних деклараціях описи усіх типів тканини та код УКТ ЗЕД повністю узгоджується з висновками Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 27 червня 2017 року № 3080, від 17 листопада 2017 року № 6039, висновками незалежних випробувальних лабораторій, копії яких долучені до матеріалів справи та підтверджують наявність у взірцях тканини штапельних волокон. Натомість відповідачем не доведено правомірність прийняття рішень по визначення коду товару.

Не погодившись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Львівська митниця ДФС звернулася до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просила скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити ДП «САН ГАРДЕН» у задоволенні позову.

На обґрунтування касаційної скарги відповідач зазначив, що у судових рішеннях не наведено визначальних ознак товару, які обумовлюють необхідність його класифікації за тим, чи іншим кодом товару згідно з УКТ ЗЕД, чим порушено вимоги Митного тарифу України. Надані позивачем висновки експертиз та незалежних випробувальних лабораторій мають довідковий, інформаційний характер з метою встановлення характеристик, визначальних для класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД. При цьому повноваження щодо визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД належить виключно до компетенції митного органу. Таким чином, скаржник вважає, що ним правомірно прийнято спірні рішення про визначення коду товару.

Ухвалою Верховного Суду від 10 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Львівської митниці ДФС.

ДП «САН ГАРДЕН» подало відзив на касаційну скаргу, в якому наведено перелік судових рішень у справах № 813/737/16, № 813/877/18, які набрали законної сили, предметом судового розгляду в яких були ті ж самі типи тканини за артикулом 10207757, 10150776, 10123645. Позивач вважає, що судами правильно враховано результати судових експертиз та протоколи випробувань, відповідно до яких підтверджено позицію ДП «САН ГАРДЕН» щодо опису та коду імпортованої тканини. Крім того, правильність позиції позивача додатково підтверджена самою ДФС України на зустрічі 12 липня 2017 року за сприяння Європейської Бізнес Асоціації та Ради бізнес-омбудсмена між ДП «САН ГАРДЕН» та керівництвом ДФС України за участі в.о. Голови ДФС України Продана М.В. та у листі ДФС України від 22 грудня 2017 року. З огляду на зазначене позивач просив відмовити Львівській митниці ДФС у задоволенні касаційної скарги, а судові рішення залишити без змін.

Згідно з частиною першою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суди попередніх інстанцій встановили, що ДП «САН ГАРДЕН» на підставі контракту від 18 травня 2012 року (з урахуванням додаткових угод та змін) тривалий час здійснює імпорт на територію України тканин виробника «Zhejsang Zhaoxin Weaving Co.Ltd» (Китай).

При цьому під час проведення митного оформлення тканин (за артикулами: 10123645, 10165390, 10207769, 10150776) ДП «Сан Гарден» у всіх випадках заявляло до митного оформлення товар за кодом згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита 0%). Водночас Львівська митниця ДФС рішеннями про визначення коду товару від 13 жовтня 2016 року № КТ-294-2016; від 10 листопада 2016 року № КТ-224-2016; від 06 квітня 2017 року КТ-UA 2-2017; від 27 квітня 2017 року № КТ-UА -2017; від 28 квітня 2017 року №КТ-UА -2017; від 03 липня 2017 року № КТ-UА -2017, № КТ-UА -2017; від 25 липня 2017 року № КТ-UА 2-2017 змінила код товару згідно з УКТ ЗЕД на (ставка ввізного мита 5%).

Підставою для прийняття таких рішень стали висновки СЛЕД ДФС від 30 вересня 2016 року № 188, від 27 жовтня 2016 року № 104; Дніпропетровського відділу з питань експертизи та досліджень СЛЕД ДФС від 14 березня 2017 року № 192; Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції ДПМЕ ДФС від 14 червня 2017 року № 157; Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції ДПМЕ ДФС від 14 червня 2017 року № 156; Харківського управління з питань експертизи та досліджень ДПМЕ ДФС від 14 квітня 2017 року № 146; Харківського управління з питань експертизи та досліджень ДПМЕ ДФС від 14 квітня 2017 року № 147; Управління експертиз та досліджень хімічної та промислової продукції ДПМЕ ДФС від 04 липня 2017 року № 192, які містили відомості про технічні характеристики товару.

Правомірність прийняття Львівською митницею ДФС рішень про визначення коду товару є предметом розгляду цієї справи.

Статтею 67 Митного кодексу України передбачено, що Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.

Відповідно до частини першої статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Частиною другою статті 69 Митного кодексу України визначено, що органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари (частина четверта статті 69 Митного кодексу України).

Згідно з частиною п`ятою статті 69 Митного кодексу України під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Аналіз змісту вищенаведених норм свідчить про те, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає митну декларацію. У свою чергу, орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише в тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження органу доходів і зборів щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.

Для цілей митного оформлення класифікація товарів, наданих до митного оформлення, здійснюється згідно з вимогами УКТ ЗЕД - товарної номенклатури Митного тарифу України, затвердженої Законом України від 19 вересня 2013 року №584-VII «Про Митний тариф України».

Товарна номенклатура Митного тарифу України складається з трьох складових частин - Основних правил інтерпретації класифікації товарів, приміток до розділів та груп та безпосередньо номенклатури товарів (текстовий опис угруповань ТН (розділ, група - два знаки, позиція - чотири знаки, підпозиція - шість знаків, категорія - вісім знаків, підкатегорія десять знаків) та їх цифрове позначення - код товарів).

Згідно з пунктом 1 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій.

Пунктом 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД встановлено, що для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, категоріях і підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищенаведених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації.

Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року № 650 (далі - Порядок № 650).

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Порядку № 650 у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТЗЕД. При цьому виконуються процедури відповідно до пунктів 6, 7, 8 цього розділу.

Якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації) (пункт 9 розділу ІІІ Порядку № 650).

Суд зазначає, що при розгляді судами справ щодо оскарження рішень митних органів, пов`язаних із класифікацією товарів згідно з УКТ ЗЕД, встановленню підлягають, зокрема, правильність визначення митним органом характеристик заявленого до митного оформлення товару та правильність застосування ним Основних правил інтерпретації УКТЗЕД.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач у митних деклараціях класифікував поставлений на територію України товар за кодом з таким описом: тканина з поліефірних (100% поліестер) штапельних волокон (57-62%), змішаних з синтетичними поліефірними (100% поліестер) комплексними нитками (38-43%), полотняного переплетення, вибілена, не просочена, не дубльована, без покриття, щільність 74-84 г/кв. м.

Згідно з Поясненнями до УКТ ЗЕД, затвердженими наказом ДФС України від 09 червня 2015 року № 401, до групи 55 включаються синтетичні або штучні волокна, опис яких наведений в Загальних положеннях до групи 54, де вони подані у вигляді синтетичних або штучних волокон (тобто волокон кінцевої довжини) чи конкретного джгута синтетичних або штучних ниток; до неї також включаються продукти, одержувані на різних стадіях оброблення цих волокон або джгута, включаючи пряжу і тканини. До неї включаються також змішані текстильні вироби, розглянуті як товари з синтетичних або штучних волокон.

Відповідно до Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД додатку до Закону України «Про Митний тариф України», до товарної групи 55 входять синтетичні або штучні штапельні волокна.

За положеннями Митного тарифу України до товарної позиції 5515 входять «інші тканини із синтетичних штапельних волокон», - з поліефірних штапельних волокон». Відповідно до Пояснень до УКТ ЗЕД до цієї товарної позиції (5515) включаються тканини, виготовлені з пряжі з синтетичних штапельних волокон. Згідно з Митним тарифом України до товарної підпозиції 551512 позиції 5515 входять «змішані головним чином або винятково з синтетичними або штучними нитками».

Отже, за кодом УКТ ЗЕД класифікується наступний товар: «Інші тканини із поліефірних штапельних волокон, змішані головним чином або винятково з синтетичними чи штучними нитками, невибілені або вибілені».

Суди попередніх інстанцій встановили, що на підтвердження правильності класифікації товару за кодом УКТ ЗЕД позивач долучив до матеріалів справи відповідні товаросупровідні документи, що подавалися ним під час митного оформлення товарів; протоколи випробувань, складені за результатами незалежних досліджень артикулів тканини, зокрема: лабораторії випробувань харчових продуктів, сировини та виробів легкої промисловості Мінекономрозвитку України Державного підприємства «Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 27 січня 2017 року № 13-т/17 та від 02 березня 2017 року № 59-т/17, випробувального центру Державного підприємства «Криворізький науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації» від 08 лютого 2017 року № 415-Л, ДП «Львівстандартметрологія» від 08 червня 2017 року № 266-т/17, № 268-т/17 та №269-т/17, від 21 квітня 2017 року № 157-т/17 та № 158-т/17, ДП «Кривбасстандартметрологія» від 29 травня 2017 року № 2404-Л та № 2403-Л, від 19 липня 2017 року № 3397-Л та № 3399-Л.

У всіх випадках незалежні лабораторії визначили результат опису тканини аналогічний заявленому позивачем у митних деклараціях. Зокрема, протоколами випробувань ДП «Кривбасстандартметрологія» підтверджено наявність штапельних волокон в імпортованій тканині, а протоколами випробувань ДП «Львівстандартметрологія» також підтверджено відсоткове співвідношення цих волокон у тканині, зі змісту якого вбачається, що штапельні волокна переважають у складі.

Водночас відповідно до висновків ДПМЕ ДФС (м. Київ), на яких ґрунтуються спірні рішення про визначення коду товару, у кожному випадку визначено протилежний склад тканини та, відповідно, класифіковано імпортований позивачем товар за кодом УКТ ЗЕД .

За змістом частини восьмої статті 69 Митного кодексу України висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Відповідно до пункту 13 розділу ІІІ Порядку № 650 визначено, що класифікація товарів за запитами підрозділу митного оформлення або митного поста здійснюється посадовими особами відділу митних платежів на основі документів та відомостей, які передаються до відділу митних платежів разом із запитом.

Тобто митний орган при класифікації товару повинен враховувати всі документи та відомості, що передаються разом із запитом. При цьому жоден із них не має вирішального значення, має інформаційний або довідковий характер і оцінюється у сукупності з іншими доказами на підтвердження того чи іншого коду товару згідно з УКТ ЗЕД. Відтак врахування чи неврахування того чи іншого носія доказової інформації має бути обґрунтованим у відповідному рішення митного органу.

Між тим, як правильно встановили суди попередніх інстанцій, рішення про визначення коду товару у графі 3 «Документи, якими керувалися під час прийняття Рішення» не містять посилань на ті документи, які надавалися позивачем при декларуванні імпортованого товару на підтвердження коду згідно з УКТ ЗЕД , а також у графі 4 «Висновок» не зазначено причини їх неврахування при прийнятті таких рішень, що зумовило висновок про те, що відповідачем при прийнятті спірних рішень не дотримано вимог нормативно-правових актів щодо врахування при класифікації товару всіх документів та відомостей, що передаються разом із запитом.

Крім того, колегія враховує встановлені судами обставини у межах розгляду аналогічної справи № 813/3422/18. Так, у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року зазначено, що ДП «САН ГАРДЕН» зверталося до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз з метою проведення незалежних досліджень тканини за артикулом 10123645, раніше відібраної у ході митного оформлення, у висновку якого від 27 червня 2017 року № 3080 встановлено наступне: «Волокнистий склад наданого на дослідження зразка тканини відповідає волокнистому складові, зазначеному виробником «Zhejsang Zhaoxin Weaving Co.Ltd», а саме: тканина полотняного переплетення, утворена поліефірними (100% поліестр) комплексними нитками основи та пряжею з штапельних поліефірних волокон (100% поліестер).

Водночас згідно з висновком Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 17 листопада 2017 року № 6039 масова частка синтетичних комплексних ниток основи наданого зразка тканини складає 43,38%, масова частка пряжі з штапельних волокон - ниток утоку складає 56,62%.

Дослідження тканини за артикулом 10123645 також проводилося в Інституті текстильної промисловості Республіки Польща. Так, згідно із Сертифікатом досліджень від 10 жовтня 2016 року № ВМ 405/2016/В/А масова частка волокон у тканині за артикулом 10123645 складає: текстуровані комплексні волокна - 38,4%, штапельні волокна - 61,6%. Ці дані були підтверджені іншим Сертифікатом досліджень Інституту від 14 квітня 2016 року № ВМ 131.4а/2016/В.

У межах справи № 813/3422/18 ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2018 року призначалася судова експертиза, на вирішення якої ставилися питання щодо способу виготовлення тканини (трикотаж), хімічного складу, поверхневої щільності, виду переплетення, волокон, відсоткового вмісту волокон (комплексних, штапельних) тканини (трикотаж). Відповідно до висновку експерта про результати дослідження волокнистих матеріалів та виробів з них від 28 грудня 2018 року № 5671 повністю підтверджено позицію ДП «САН ГАРДЕН» щодо опису та коду імпортованої тканини.

З урахуванням результатів вищенаведених досліджень Верховний Суд у справі №813/3422/18 дійшов висновку, що тканина за артикулом 10123645 відповідає визначеному позивачем коду товару згідно з УКТ ЗЕД . До аналогічного висновку Верховний Суд дійшов і щодо тканини за артикулом 10150776.

Аналогічний спір щодо типу тканини за артикулом 10207757 був предметом розгляду у справі № 813/737/16, в якій Львівський окружний адміністративний суд постановою від 06 червня 2016 року, залишеною без змін під час перегляду справи в апеляційному та касаційному порядку, визнав протиправним та скасував рішення Львівської митниці ДФС від 11 грудня 2015 року № КТ-239-2015 про визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД, а саме .

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При розгляді цієї справи Верховний Суд вважає за необхідне застосувати рішення Європейського суду з прав людини від 24 листопада 2016 року у справі «Полімерконтейнер проти України» (заява 23620/05) відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, після скасування у судовому порядку у справі № 813/737/16 рішення Львівської митниці ДФС від 11 грудня 2015 року № КТ-239-2015 про визначення коду товару щодо тканини, імпортованої ДП «САН ГАРДЕН», за артикулами 10207757 та 10150776, відповідач всупереч вищезазначеному рішенню Європейського суду з прав людини прийняв нові рішення про визначення коду товару від 03 липня 2017 року №КТ-UА -2017 та № КТ-UА -2017 (що є предметом розгляду у цій справі) щодо тієї ж самої тканини за артикулом 10207757 і 10150776. Такими діями Львівська митниця ДФС порушила статтю 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та знехтувала остаточність судових рішень та авторитет судів, що прийняли рішення на користь ДП «САН ГАРДЕН».

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з судами попередніх інстанцій щодо протиправності прийнятих Львівською митницею ДФС спірних рішень про визначення коду товару. За встановлених обставин у справі на підставі оцінених доказів суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права та дійшли правильного висновку, що митним органом не було надано належних доказів та обґрунтувань щодо неправильного визначення позивачем коду товару.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Львівської митниці ДФС залишити без задоволення, постанову Львівського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2017 року та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2018 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова

Судді І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова