Справа № 580/4029/19
Суддя: М.А. Білоноженко
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову без розгляду

19 грудня 2019 року Справа № 580/4029/19

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Білоноженко М.А., розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи в залі суду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за її позовом до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради та Виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання протиправними та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

17.12.2019р. до Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі-позивач) із адміністративним позовом до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради (далі-відповідач 1) та Виконавчого комітету Черкаської міської ради (далі-відповідач 2) в якому просить:

- вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26.11.2019 №1388р. «Про демонтаж тимчасової споруди по вул . Гагаріна, біля спуску Небесної Сотні» а також заборонити управлінню інспектування Черкаської міської ради та будь-яким іншим особам демонтувати тимчасову споруду, яка належить ФОП ОСОБА_1 і знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до набрання законної сили рішенням по справі;

- зобов`язати управління містобудування та архітектури Черкаської міської ради повторно розглянути заяву позивача від 17.04.2018р. про продовження строку дії паспорта прив`язки тимчасової споруди по вул. Гагаріна , біля спуску Небесної Сотні, у м. Черкасах та продовжити строк дії паспорту прив`язки тимчасової споруди терміном на 5 років;

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26.11.2019 №1388 «Про демонтаж тимчасової споруди по вул. Гагаріна, біля спуску Небесної Сотні».

Судом, з аналізу прохальної частини адміністративного позову, вбачається що позивачем заявлено клопотання про забезпечення позову.

Позивач, в обгрунтування клопотання про забезпечення позову, зазначає, що явні порушення норм законодавства з боку відповідача, при прийнятті рішення, як суб`єкта владних повноважень, а також очевидна його протиправність призводить до порушення прав і свобод позивача. Крім того, позивач вказує, що дія оскаржуваного рішення може призвести до значних матеріальних збитків позивача, оскільки відповідач може приступити у будь-який спосіб до демонтажу тимчасової споруди без відповідного рішення суду, без посередництва виконавчої служби.

Розглянувши подане позивачем клопотання, суд зазначає наступне.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 звернулась до суду в якості фізичної особи. При цьому, позивач у мотитувальній частині адміністративного позову зазначає, що тимчасова споруда належить їй та просить заборонити її демонтаж. Однак, як вбачається судом із паспорта прив`язки тимчасової споруди, замовником торгового павільйону по АДРЕСА_1 є фізична особа-підприємець ОСОБА_1 . Крім того, як встановлено судом із матеріалів позовної заяви, договір пайової участі в утриманні об`єктів благоустрою №477 від 05.06.2013р. укладено Черкаською міською радою із фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 . Також, у відповідності до п.1.1. рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26.11.2019 №1388 «Про демонтаж тимчасової споруди по вул. Гагаріна , біля спуску Небесної Сотні» судом вбачається, що власником зазначеної у рішенні тимчасової споруди є фізична особа-підприємець ОСОБА_1 .

Зі змісту заявленого клопотання про забезпечення позову, судом вбачається, що останнє подане з метою захисту прав позивача від можливих порушень, як фізичної особи-підприємця, оскільки тимчасова споруда, заборонити демонтаж якої просить позивач, належить саме фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 .

Так, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.

Вимоги до змісту і форми заяви про забезпечення позову встановлені статтею 152 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України).

Дослідивши заяву про забезпечення позову, суд вважає, що вона не відповідає вимогам ст. 152 КАС України, а тому повинна бути залишена без розгляду, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 132 КАС України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011р. № 3674-VI (далі - Закон №3674).

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону №3674, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів.

Позивачем до позовної заяви додано довідку серії 4ЧК №025241, з якої вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом другої групи. З даного приводу суд зазначає наступне.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 4 Закону №3674 встановлено ставки судового збору за подання позову до адміністративного суду.

При цьому, за подання до суду позову немайнового характеру суб`єктом владних повноважень, юридичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а для фізичних осіб ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, Закон України «Про судовий збір» розрізняє поняття фізичної особи та фізичної особи-підприємця, встановлюючи для них різні ставки судового збору.

В свою чергу, пільги передбачені п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону №3674 поширюються виключно на фізичних осіб. Якщо ж фізична особа зареєстрована як суб`єкт господарювання та здійснює підприємницьку діяльність, то вказані пільги не застосовуються, оскільки Закон України «Про судовий збір» не встановлює пільг для суб`єктів господарювання.

Таким чином, встановлення позивачу як фізичній особі 2 групи інвалідності не може слугувати, у відповідності до приписів ст. 5 Закону №3674, підставою для звільнення позивача від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову, з огляду на те, що позивач звернулась за захистом власних прав, свобод та інтересів, не як фізичної особи а як суб`єкта господарювання, що випливає із здійснення нею господарської діяльності.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 КАС України, до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Крім того, суд зазначає, що зміст і форму заяви про забезпечення позову встановлено статтею 152 КАС України.

Так, суд зазначає, що заява позивача про забезпечення позову заявлена у прохальній частині адміністративного позову не відповідає вимогам до форми заяви про забезпечення позову встановлено статтею 152 КАС України, з огляду на необхідність її подання у формі окремої заяви.

Відповідно до ч. 7 ст. 154 КАС України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням зазначеного, беручи до уваги не відповідність поданої позивачем заяви про забезпечення позову вимогам статті 152 КАС України, суд доходить висновку про доцільність повернення її заявнику без розгляду.

Керуючись статтями 152, 154, 248, 256, 293-295 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Повернути без розгляду заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набрала законної сили відповідно статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.А. Білоноженко