Справа № 948/1122/19
Суддя: Кравець С. В.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 948/1122/19
Номер провадження 2-а/948/18/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2019 Машівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Кравець С.В.,

за участю: секретаря Порохні І.І.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Машівка за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 1-го батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП сержанта поліції Попова Владислава Олеговича, поліцейського взводу 2 роти 1-го батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Крутофала Максима Олеговича, поліцейського 1-го батальйону 1 роти УПП в Кіровоградській області інспектора, лейтенанта поліції Гордієнка Олександра Валерійовича, поліцейського 1-го батальйону 1 роти УПП в Кіровоградській області інспектора, лейтенанта поліції Шеремета Артема Сергійовича про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення,

на підставі частини 3 статті 243 КАС України в судовому засіданні 19 грудня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення,

в с т а н о в и в :

у листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 18.10.2019р. відповідачами-1-3 винесено ідентичні постанови за ст. 126 ч.1 КУпАП про те, що позивач цього ж числа керував автомобілем ДАФ по автодорозі М-13 Кропивницький-Платонове 1 км, здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» , а також не пред`явив для перевірки посвідчення водія, реєстраційні документи та поліс страхування. Кожним з відповідачів-1-3 на нього накладено стягнення в розмірі 425 грн, про що надійшло три квитанції, але відповідно до ст. 61 Конституції України, забороняється двічі притягувати особу до відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Крім цього, відповідачем-4 винесена постанова за ст. 132-1 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 510 грн, оскільки позивач, перевозячи небезпечний вантаж, здійснив зупинку у місці, що не відповідає вимогам безпеки. Позивач вважає вказані постанови незаконними, у зв`язку з відсутністю складу та події правопорушень, оскільки він мав при собі необхідні документи, але відмовився їх пред`явити за відсутністю законних підстав, так як ПДР він не порушував. Всі відповідачі у постановах зазначили про здійснення ним зупинки в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» за що передбачена відповідальність за ст. 122 ч.1 КУпАП, але така постанова не виносилась. Отже, оскільки працівниками поліції не задокументовано факту порушення ним ПДР, а тому вимоги пред`явлення документів є неправомірними, а його відмова їх надати є законною. Крім цього, до усіх чотирьох постанов долучено один і той же доказ - відеоматеріал, що вказує на неналежність доказу, оскільки відсутній технічний пристрій на якому здійснювалася зйомка. Також відповідачі не ознайомили його з правами особи та наслідками невиконання постанови, які зазначені на зворотній стороні постанов.

Крім цього, позивач вважає безпідставним притягнення його до відповідальності за ст. 132-1 КУпАП, оскільки зупинки не здійснював і правил не порушував, тим більше не зазначено пункт Спеціальних правил, які ним нібито порушені. Водночас зазначає, що здійснив вимушену зупинку з появою перешкоди для руху, а тому увімкнув аварійну світлову сигналізацію. Водночас, знак 3.34 знаходиться на великій відстані від АЗС в напрямку з м. Кропивницький, а він рухався в протилежному напрямку, і зробивши розворот на АЗС не міг його бачити і здійснив вимушену зупинку перед поворотом до території стоянки.

У зв`язку з наведеним позивач просить визнати протиправними та скасувати три постанови винесені відповідачами-1-3 за ст. 126 КУпАП, серії НК № 537883, НК 536229, ЕАк № 1640835 від 18.10.2019р., а також постанову відповідача-4 за ст. 132-1 КУпАП серії ЕАк № 1640731 від 18.10.2019р.

Відповідачі направили до суду відзиви на позов в яких просять у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів зазначили, що 18.10.2019р. о 20.58 год. при здійсненні патрулювання спільно з напарниками ними було зафіксовано факт зупинки ОСОБА_1 транспортного засобу в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» і при перевірці документів останній не надав поліс страхування на напівпричіп-цистерну, тягач та реєстраційний документ на транспортний засіб. Позивачу були роз`яснені його права, але він не скористався можливістю заявити клопотання та надав усні пояснення щодо ненадання документів, тобто відсутністю у працівників поліції на те законних підстав. А тому з наведених підстав його було притягнуто до відповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП.

Відповідач Шеремет А.С. також зазначив, що оскільки ОСОБА_1 перевозив небезпечний вантаж - скраплений газ, здійснення ним зупинки не відповідало вимогам безпеки та потягло за собою відповідальність за ст. 132-1 КУпАП. Згідно з ч. 2 Розділу 3 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, які затверджені наказом МВС України № 656 від 04.08.2019 року, стоянка транспортних засобів під час перевезення небезпечних вантажів дозволяється тільки після вжиття відповідних заходів безпеки. Стоянка дозволяється у відкритому місці за межами земляного полотна дороги відділене на безпечну відстань від житлових будівель та місць скупчення людей і через яке не проходять люди. Крім цього, відповідно до ст. ст. 1, 9 Закону України «Про автомобільні дороги» земляне полотно - ґрунтова конструкція автомобільної дороги є складовими автомобільної дороги. Вказує, що позивач постійно змінює показання, оскільки спочатку повідомив, що зупинився для відпочинку, а потім для ремонту авто (а.с. 73-93).

06.11.2019р. ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, у відзиві на позов виклали прохання про розгляд справи без їх участі.

Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши надані докази, дійшов такого висновку.

Судом установлено, що 18.10.2019р. інспектором Шереметом А.С. винесена постанова серії ЕАк № 1640731 про те, що 18.10.2019р. о 20.58 год. позивач, керуючи автомобілем ДАФ днз НОМЕР_1 з причепом днз НОМЕР_2 на А/Д М-13 Кропивницький-Платонове 1 км перевозив небезпечний вантаж «Скраплений газ» та порушив Спеціальні правила перевезення небезпечних вантажів, а саме здійснив зупинку у місці, що не відповідає вимогам безпеки, чим порушив п.22.5 ПДР (а.с. 20).

Згідно п. 22.5 ПДР, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Цього ж числа, 18.10.2019р. інспектором Поповим В.О. винесена постанова серії НК № 537883, інспектором Крутофалом М.О. винесена постанова серії НК № 536229, а інспектором Гордієнком О.П. винесена постанова серії ЕАк № 1640835 про те, що за аналогічних обставин ОСОБА_3 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» та під час перевірки документів не пред`явив поліс страхування на транспортний засіб та напівпричіп-цистерну (а.с. 17), не пред`явив реєстраційні документи на транспортний засіб (а.с. 18) та не пред`явив поліс страхування на сідловий тягач (а.с. 19), чим порушив п. 2.4.а ПДР, а тому його притягнуто до відповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП.

Відповідно до п. 2.4.а Правил дорожнього руху (далі Правил або ПДР), на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пунктом 2.1. Правил передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб; ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

Даючи оцінку доводам позивача про відсутність повноважень в поліцейського вимагати для перевірки документи без фіксування факту вчинення будь-якого правопорушення та, як наслідок, притягнення його до відповідальності за ненадання документів, суд зазначає наступне.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої цієї статті визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За пунктом 1.3. Правил дорожнього руху України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII, а саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд при розгляді справи №537/2324/17 від 10.09.2019р.

Крім цього, згідно п. 21.1 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Пунктом 21.3. статті 21 вказаного закону визначено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Згідно п.21.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Законом України від 14 липня 2015 року №596-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» статтю 258 КУпАП було доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Так, відповідно до частини другої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно зі статтею 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, зокрема і передбачених частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 124-1 - 126.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Посилання позивача, що відповідачем не дотримано положення п. 21.2 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є безпідставними, оскільки у законі визначені лише два випадки, коли пред`являється поліс, зокрема, при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та при оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Так, частина перша статті 254 КУпАП передбачає, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол.

Водночас, частина третя вказаної статті встановлює, що при вчиненні адміністративних правопорушень, перелічених в статті 258 КУпАП протокол не складається, а виноситься постанова про накладення адміністративного стягнення.

Вказана норма містить гіпотезу про факт вчинення адміністративного правопорушення та диспозицію необхідності фіксації вчиненого правопорушення протоколом.

Отже, законодавець, з метою спростити та скоротити в часі розгляд деяких справ про адміністративне правопорушення, становив виняток з диспозиції статті 254 КУпАП. Однак спрощений розгляд справ за вказаними статтями не зменшує їх суспільну небезпечність і не встановлює жодних привілеїв у порівнянні з іншими статями КУпАП, складання протоколу в яких є обов`язковою процедурою.

Поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності входить до комплексу обов`язкових документів, які дають право керування транспортним засобом на рівні з посвідченням водія та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.

Отже, судом установлено, що всупереч вимог закону позивач при керуванні транспортним засобам ДАФ та напівпричепом при перевірці документів не пред`явив реєстраційні документи та поліс. Крім того, сам позивач не заперечував ту обставину, що він на вимогу працівника поліції не пред`явив вказані документи, оскільки вважав, що ніякого правопорушення не вчиняв.

Вказаний висновок відповідає позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05.06.2019р. при розгляді справи №572/703/17.

Даючи оцінку доводам позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, суд зазначає наступне.

За нормою ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 6 Закону України «Про Національну поліцію», поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п. 3 ч. 2 Р. ІІІ Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, які затверджені наказом МВС України № 656 від 04.08.2019 року, стоянка транспортних засобів під час перевезення небезпечних вантажів дозволяється тільки після вжиття відповідних заходів безпеки.

Транспортний засіб може стояти в місцях, що відповідають, в тому числі, таким вимогам: відкрите місце за межами земляного полотна дороги, віддалене на безпечну відстань від житлових будівель та місць скупчення людей і через яке не проходять люди.

Відповідно до ч. 15 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ № 30 від 18.01.2001р., водіям великогабаритних та великовагових транспортних засобів забороняється, в тому числі, зупинятися поза спеціально визначеними стоянками за межами земляного полотна дороги.

Пунктом 2 цих Правил передбачено, що транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

З дослідженого в судовому засіданні відео наданого відповідачем-4 вбачається, що автомобіль під керуванням позивача відноситься до великогабаритних та великовагових транспортних засобів, а відтак йому заборонено як зупинятися так і стояти поза спеціально визначеними стоянками за межами земляного полотна дороги.

Водночас автомобіль позивача стоїть вздовж дороги на асфальтовому покритті навпроти якогось закладу.

Статтею 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Доводи позивача про те, що він здійснив вимушену зупинку з появою перешкоди для руху, а тому увімкнув аварійну світлову сигналізацію, суд визнає безпідставними оскільки з дослідженого в судовому засіданні відео на ролику-1 зафіксований його автомобіль, який стоїть вздовж дороги і о 20.41 аварійна світлова сигналізація включена не була. Крім цього, у своїх поясненнях інспектору він вказав, що чекає доки можна буде заїхати на спеціальну стоянку.

В судовому засіданні позивач пояснив, що під час спілкування з поліцейським завів автомобіль, оскільки з урахуванням технічних характеристик транспортного засобу аварійна світлова сигналізація не працюватиме при вимкненому двигуні. Натомість ці його доводи спростовані наданим відео, де на ролику 10 світлова сигналізація працює, а двигун авто вимкнений.

Отже, суд дійшов висновку, що порушення зазначене у постанові мало місце та позивач, перевозячи небезпечний вантаж не мав права зупинятися у не відведеному місці, щоб не наражати на небезпеку громадян.

Щодо доводів позивача в судовому засіданні про винесення постанови відповідачем Гордієнком о 21.42 год., що не зафіксовано на відео суд зазначає, що він правового значення не має, оскільки час розгляду справи та винесення постанови є відмінним про що інспектор повідомив, зокрема розглянувши справу зазначив, що буде виготовляти постанову. Водночас на відео доданому відповідачами зафіксований факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Щодо доводів позивача про винесення постанов за ст. 126 ч.1 КУпАП одночасно всіма відповідачами-1-3 по факту вчинення одного й того ж правопорушення, тобто мало місце подвійне притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те ж правопорушення, а також не роз`яснення його прав, суд зазначає таке.

Як убачається зі змісту оспорюваних постанов за ст. 126 ч.1 КУпАП, у них мова йде про одну й ту саму подію, зокрема що водій ОСОБА_1 18.10.2019р. о 20.58 та 21.18 год. не пред`явив: 1) полісу страхування на напівпричіп-цистерну - за постановою НК № 537883; 2) реєстраційні документи на транспортний засіб ДАФ - постанова НК № 536229; 3) поліс страхування на сідловий тягач - ЕАк № 1640835.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Отже доводи позивача про винесення постанов за одне й те ж порушення є безпідставними, оскільки в кожній з них вказані різні документи, які позивач відмовився надати.

Крім цього, посилання про не роз`яснення прав при розгляді справ про адміністративне правопорушення також не знайшли свого підтвердження, оскільки з дослідженого відео видно, що права позивачу оголошувалися, але він їх не слухав, а перебивав поліцейських та постійно вступав у суперечку.

Стосовно довожів позивача на порушення вимог ст. 61 Конституції України «Ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення» слід зазначити, що ОСОБА_1 було притягнуто за різні правопорушення.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач зупинившись автомобілем в недозволеному для перевезення небезпечних вантажів місці без законних на те підстав порушив вимоги ПДР, всупереч закону не надав поліцейським документи на перевірку, а відтак позовні вимоги суд визнає безпідставними та необґрунтованими, і правових підстав для скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення не вбачає.

Крім цього, як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Відповідно до ст. 139 КАС України, оскільки позивачу у задоволенні позову відмовлено, а тому понесені ним витрати на правничу допомогу з відповідачів не стягуються (а.с. 71-72).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 242-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського взводу 2 роти 1-го батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП сержанта поліції Попова Владислава Олеговича, поліцейського взводу 2 роти 1-го батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Крутофала Максима Олеговича, поліцейського 1-го батальйону 1 роти УПП в Кіровоградській області інспектора, лейтенанта поліції Гордієнка Олександра Валерійовича, поліцейського 1-го батальйону 1 роти УПП в Кіровоградській області інспектора, лейтенанта поліції Гордієнка Олександра Валерійовича, поліцейського 1-го батальйону 1 роти УПП в Кіровоградській області інспектора, лейтенанта поліції Шеремета Артема Сергійовича про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі його оскарження, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду через Машівський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач-1 - поліцейський взводу 2 роти 1-го батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП сержант поліції Попов Владислав Олегович, службова адреса: м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22 Б, інші відомості відсутні.

Відповідач-2 - поліцейський взводу 2 роти 1-го батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Крутофал Максим Олегович, службова адреса: м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22 Б, інші відомості відсутні.

Відповідач-3 - поліцейський 1-го батальйону 1 роти УПП в Кіровоградській області інспектор, лейтенант поліції Гордієнко Олександр Валерійович, службова адреса: м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22 Б, інші відомості відсутні.

Відповідач-4 - поліцейський 1-го батальйону 1 роти УПП в Кіровоградській області інспектор, лейтенант поліції Шеремет Артем Сергійович, службова адреса: м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, 22 Б, інші відомості відсутні.

Повний текст Рішення виготовлено 20.12.2019р.

Суддя С.В. Кравець