Справа № 200/13102/19-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 р. Справа№200/13102/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання протиправним та скасування рішення від 04.03.2019 року, зобов`язання вчинити певні дії

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення від 04.03.2019 року про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.07.2018 року з зарахуванням до пільгового стажу за списком № 1 роботу на шахті ім. О.О. Скочинського з 21.08.1992 року по 14.12.1997 рік.

Крім того, позивач просить поновити пропущений процесуальний строк звернення до суду, оскільки отримав спірне рішення 30.09.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 25.07.2018 року звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з доданими до неї документами.

Рішенням Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 04.03.2019 року позивачу було відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки, період пільгової роботи на шахті ім. О.О. Скочинського з 21.08.1992 року по 14.12.1997 рік до розрахунку пенсії не був врахований, оскільки довідки про уточнюючий характер роботи з вказаного підприємства позивачем не надано.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.01.2019 року у справі № 200/11428/18-а були частково задоволені вимоги ОСОБА_1 , а рішення відповідача від 02.08.2018 року про відмову в призначенні пенсії було скасовано, зобов`язано повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 25.07.2018 року та зарахувати до пільгового стажу період роботи на шахті ім. О.О. Скочинського з 23.01.1989 року по 23.01.1989 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи на шахті ім. О.О. Скочинського з 21.08.1992 року по 14.12.1997 року суд роз`яснив позивачу його право на звернення до відповідача за призначенням пенсії на пільгових умовах за наявністю відповідних доказів на підтвердження цих обставин, а саме: документів, що підтверджують факт проведення атестації робочих місць за вказаний період.

На виконання рішення суду відповідач повторно розглянув заяву про призначення пенсії та прийняв рішення від 04.03.2019 року про відмову в призначенні пенсії, оскільки не прийняв довідки ВП «Шахта ім. О.О. Скочинського» б/н, б/д, наказ № 514 від 09.07.1997 року, історичну довідку, як видані на окупованій території України.

Рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах прийнято з підстав відсутності страхового стажу 22 роки та пільгового стажу - 10 років.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 05 грудня 2019 року.

У зв`язку з перебуванням судді Голубової Л.Б. у відрядженні з 05 грудня по 06 грудня 2019 року (наказ Донецького окружного адміністративного суду від 28.11.2019 року № 81-в) розгляд справи перенесено з 05 грудня 2019 року на 09 грудня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року розгляд справи відкладено на 19 грудня 2019 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Позивачем в позовній заяві викладено клопотання про розгляд справи без участі (а.с. 6).

Відповідачем надано письмовий відзив від 28.11.2019 року № 29438/13/25 (а.с. 55-57). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що 25.07.2018 року позивач звернувся в управління з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно з п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 02.08.2018 року відповідач відмовив у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки у позивача не було необхідного стажу для призначення пенсії на пільгових умовах. Позивачем оскаржене вказане рішення управління до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.01.2019 року у справі № 200/11428/18-а були частково задоволені вимоги ОСОБА_1 та зобов`язано повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 25.07.2018 року.

На виконання судового рішення управлінням повторно розглянуто заяву позивача та знову відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу 10 років.

Зазначає, що період роботи з шахті ім. О.О. Скочинського з 21.08.1992 року по 14.12.1997 року не був зарахований до пільгового стажу позивача, оскільки довідки про пільговий характер роботи видані з непідконтрольної уряду України території.

З зазначених причин відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до положень статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача у відповідності до норм законодавства повідомлено про наявність позову щодо визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 (а.с. 7-8). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що 25.07.2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з доданими документами (а.с. 42-43).

Рішенням відповідача від 02.08.2018 року відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.01.2019 року у справі № 200/11428/18-а позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення відповідача від 02.08.2018 року про відмову в призначенні пенсії було скасовано, зобов`язано повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 25.07.2018 року та зарахувати до пільгового стажу період роботи на шахті ім. О.О. Скочинського з 23.01.1989 року по 20.08.1992 року (а.с. 17-22). В решті позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо зарахування до пільгового стажу періоду роботи на шахті ім. О.О. Скочинського з 21.08.1992 року по 14.12.1997 року суд роз`яснив позивачу його право на звернення до відповідача за призначенням пенсії на пільгових умовах за наявністю відповідних доказів на підтвердження цих обставин, а саме: документів, що підтверджують факт проведення атестації робочих місць за вказаний період.

Рішенням від 04.03.2019 року відповідач знову відмовив у призначенні пільгової пенсії через відсутність 10 років пільгового стажу під землею у позивача (а.с. 13-16).

Зокрема, в спірному рішенні зазначено, що страховий стаж ОСОБА_1 згідно наданих документів складає 18 років 06 місяців 22 дні, у тому числі: пільговий стаж за списком № 1 складає 7 років 04 місяці 08 днів.

Період роботи на підприємстві шахта ім. О.О. Скочинського з 21.08.1992 року по 14.12.1997 року не враховано при підрахунку пільгового стажу, оскільки довідки про пільговий характер роботи позивача видані з непідконтрольної уряду України території.

Разом з тим, в трудовій книжці позивача НОМЕР_2 (а.с. 10-12) наявний наступний запис:

- з 05.03.1990 року по 14.12.1997 року працював гірничим робочим очисного забою з повним робочим днем під землею на ВП «Шахта ім. О.О. Скочинського».

Вказане підприємство знаходиться на тимчасово окупованій території у м. Донецьку.

Отже, спірним питання даної справи є врахування до пільгового стажу працівника часу роботи на підприємстві в зв`язку з не підтвердженням даних про пільговий характер роботи уточнюючою довідкою, оскільки записи у трудовій книжці вчинено належним чином.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно з п. «а» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з вимогами ст. 14 цього ж Закону працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру чи наказ про атестацію робочих місць може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Суд зауважує, що в трудовій книжці позивача належно відображено період роботи позивача під землею за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи з 21.08.1992 року по 14.12.1997 року, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також належно відображено загальний стаж роботи в обсязі, тому саме цей період слід зарахувати до пільгового стажу позивача.

Крім того, як зазначено вище, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.01.2019 року у справі № 200/11428/18-а було запропоновано надати наказ про атестацію робочих місць для врахування спірного періоду до пільгового стажу.

В матеріалах справи наявний наказ підприємства «Шахта ім. О.О. Скочинського» від 09.07.1997 року № 514 про атестацію робочих місць, який доводить шкідливі умови роботи позивача (а.с. 23). Вказаний наказ датований 1997 роком, тобто, датою до окупації м. Донецька, тому у відповідача не було підстав відмовляти у його прийнятті та застосуванні до спірних правовідносин.

Позивач набув трудовий стаж у період, коли населені пункти, на території яких підприємства здійснювали господарську діяльність, перебували під контролем української влади, і такі підприємства були утворені відповідно до законодавства України.

Всі первинні документи, які сформовані до проведення антитерористичної операції, не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особи права на отримання пенсії, тільки з тих міркувань, що Україна тимчасово не здійснює контроль на території, де набутий відповідний стаж роботи.

Крім того, суд наголошує на практиці Міжнародного суду ООН щодо окупованих територій та сформульованих «намібійські винятки»: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21.06.1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016) приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим [ЄСПЛ]. Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 96). При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001, § 92). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» наголосив, що «першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016, § 142).

З огляду на загальні принципи («намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, суд приймає до уваги інформацію викладену в документах, що видані органами, підприємствами, установами та організаціями, що знаходяться на непідконтрольній українській владі території, оскільки їх неприйняття та невизнання веде за собою порушення прав громадян.

З зазначених підстав позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у спосіб, визначений позивачем, оскільки відповідач вже двічі з 2018 року відмовляв у призначенні пенсії на пільгових умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Прийнявши неправомірне рішення щодо відмови у зарахуванні пільгового стажу за спірний період, відповідач діяв поза межами статті 19 Конституції України та законів України, не визнавши право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.

Відтак, після скасування судом рішення відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача від 25.07.2018 року і прийняти рішення з урахуванням зарахованих судом до загального стажу спірних періодів праці позивача з дати первинного звернення ОСОБА_1 до управління.

Клопотання позивача про поновлення пропущеного процесуального строку звернення до суду підлягає задоволенню, оскільки сторонами не надано доказів отримання позивачем спірного рішення від 04.03.2019 року.

За вимогами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений процесуальний строк звернення до суду з даним позовом.

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_2 ; місце фактичного проживання яке зазначено в позовній заяві: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 04.03.2019 року, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 04.03.2019 року про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.07.2018 року № 6213 про призначення пенсії за віком згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» зарахувавши до пільгового стажу за списком № 1 роботу на шахті ім. О.О. Скочинського з 21.08.1992 року по 14.12.1997 року.

Стягнути з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати з судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 19 грудня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова