Справа № 200/11391/19-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 р. Справа№200/11391/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., при секретарі судового засідання Сєрих М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області

про: визнання протиправною бездіяльність Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки індивідуального дачного будівництва у власність у формі встановленій ст. 6 Закону України Про місцеві державні адміністрації, визнання протиправною відмову Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області у задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки індивідуального дачного будівництва у власність, для індивідуального дачного будівництва в розмірах, не більше 0,0800 г, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка викладена у листі про надання інформації від 01.08.2019 року № Ф-569, зобов`язання Генічеську районну державну адміністрацію Херсонської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, за результатами такого розгляду прийняти відповідне рішення у формі, встановленій ст. 6 Закону України Про місцеві державні адміністрації, яким надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва в розмірах, не більше 0,0800 г, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

за участю

представників сторін:

від позивача: Бастан О.О. особисто,

від відповідача: не з`явився.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання протиправною бездіяльність Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки індивідуального дачного будівництва у власність у формі встановленій ст. 6 Закону України Про місцеві державні адміністрації, визнання протиправною відмову Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області у задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки індивідуального дачного будівництва у власність, для індивідуального дачного будівництва в розмірах, не більше 0,0800 г, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка викладена у листі про надання інформації від 01.08.2019 року № Ф-569, зобов`язання Генічеську районну державну адміністрацію Херсонської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, за результатами такого розгляду прийняти відповідне рішення у формі, встановленій ст. 6 Закону України Про місцеві державні адміністрації, яким надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва в розмірах, не більше 0,0800 г, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він звернувся до відповідача з заявою від 06.07.2019 року щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,0800 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 Гірка. Позивач зазначає, що за наслідками розгляду заяви ним отримано лист відповідача про надання інформації від 30.07.2019 року № М-573/1, яким йому відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,0800 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 с. Генічеська Гірка АДРЕСА_1 . Зі змісту вказано листа позивачу стало відомо, що йому було відмовлено в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно правових актів, тобто ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, а саме перший заступник голови Геніченської районної державної адміністрації Херсонської області у листі від 30.07.2019 року № М-573/1 посилаєтьсмя на акт індивідуальної дії розпорядження голови Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області від 04.01.2019 року № 07. Позивач вказує, що розпорядження, яким мала бути оформлена відмова, позивач не отримував, таким чином відповідачем порушено порядок розгляду клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою. А отже відмова позивача у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою є протиправною

Позивач у судовому засіданні підтримав обставини викладені у позовній заяві та просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування обставин викладених у відзиві відповідач посилається на те, що Земельний кодекс України не визначає обов`язкової форми відповіді, сформованої за наслідком розгляду заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, у зв`язку з чим лист, у якому викладено відмову в наданні позивачу дозволу є належною відповіддю на подане клопотання. На витребувану позивачем земельну ділянку раніше вже видано розпорядженням голови райдержадміністрації дозвіл на розробку проекту землеустрою іншій особі, про що позивачу відомо. Отже, відмова позивачу з підстав невідповідності місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а відтак є обґрунтованою та правомірною.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 22 жовтня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року відкладено підготовче засідання на 11 листопада 2019 року, у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 11 грудня 2019 року.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 30-31).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 , виданого Командуванням Високомобільних десантних військ Збройних Сил України 25 грудня 2016 року, ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а.с. 19).

04 липня 2019 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до Голови Генічеської районної державної адміністрації з заявою, відповідно до якого просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,0800 га для індивідуального дачного будівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 . Ділянка розташована між земельними ділянками з кадастровими номерами: :04:001:1115 (для індивідуального дачного будівництва), :04:001:1134 (для індивідуального дачного будівництва). До заяви були надані: графічний матеріал, що до можливого розміщення земельної ділянки (на 2 аркушах), копія паспорту та ІНН, копія посвідчення учасника бойових дій сер. НОМЕР_3 , копія довіреності представника від 11.06.2019 року № 1465, паспорт та ІНН представника заявника (а.с. 23).

30 листопада 2019 року Генічеською районною державною адміністрацією на зазначену заяву надано відповідь № М-573/1 «Про надання інформації», відповідно до якої позивача повідомлено, що в порядку передбаченому ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, Генічеська районна державна адміністрація відмовила ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,0800 га для індивідуального будівництва, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з невідповідністю місця розташування об`єкта вимогам прийнятим відповідно до нього нормативно правових активів індивідуальної дії. А саме розпорядження голови районної державної адміністрації від 04 січня 2019 року № 07 «Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва». Крім того, додатково повідомлено, що відповідно до Порядку подання нормативно правових актів на державну реєстрацію до Міністерства юстиції України та проведення їх державної реєстрації, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 12.04.2005 року № 34/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 15.05.2013 року № 883/5), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.04.2005 року № 381/10661, наказ, розпорядження, постанови, розпорядження, постанова, рішення (далі розпорядчий документ) акт організаційно розпорядчого характеру чи нормативно правового змісту, що видається суб`єктом норма творення у процесі здійснення ним виконавчо розпорядчої діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданої компетенції з основної діяльності, адміністративно господарських або кадрових питань, прийнятий (виданий) на основі Конституції та інших актів законодавства України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та спрямований на їх реалізацію, спрямування регулювання суспільних відносин у сферах державного управління, віднесених до його відання (а.с. 20).

З матеріалів справи встановлено, розпорядженням голови Генічеської РДА від 04.01.2019 року № 7 Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва, пунктом 1 якого вирішено надати громадянину ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки орієнтовною загальною площею 0,1000 га для індивідуального дачного будівництва із земель запису рекреаційного призначення Щасливцевської сільської ради. Пунктом 2 встановлено, що громадянину ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) замовити розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність у суб`єкта господарювання, що володіє необхідним технічним та технологічним забезпеченням та у складі якого працюють сертифіковані інженери-розпорядники (а.с. 59).

З інформації, наданої ТОВ «ПБК «ЗЕНІТ» від 2019 року № 333/04 встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_3 площею 0,0800 га, яка розташована за адресою: дачний масив «Роксолана», вул АДРЕСА_1 за межами населеного пункту на території Щасливцевської сільської ради, Генічеського району, Херсонської області був розроблен, погоджен та надано клопотання до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області для отримання супроводжувального листа, який буде розглянут у двотижневий строк та направлений на державну експертизу землевпорядної документації (а.с. 62).

До матеріалів справи відповідачем долучено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. Григорчуку Марку ОСОБА_4 площею 0,0800 га для індивідуального дачного будівництва за адресою: Дачний масив «Роксолана», вул. Затишна, 8 за межами населеного пункту на території Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області кадастровий номер: :04:001 (а.с.63-64).

Відповідно до висновком про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 09 вересня 2019 року № 11443/82-19, складеного експертом державної експертизи встановлено, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_3 для індивідуального дачного будівництва площею 0,0800 га за адресою: Дачний масив «Роксолана», вул АДРЕСА_1 8 за межами населеного пункту із земель рекреаційного призначення Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області відповідає вимогам чинного земельного законодавства та прийнятими відповідно до них нормативно правовим актам (а.с. 66).

Відділом містобудування та архітектури Управління економічного розвитку Генічеської районної державної адміністрації погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_3 для індивідуального дачного будівництва площею 0,0800 га за адресою: Дачний масив «Роксолана», вул АДРЕСА_1 , 8 за межами населеного пункту із земель рекреаційного призначення Щасливцевської сільської ради Генічеського району Херсонської області, про що складено висновок від 17 вересня 2019 року № 14-04-21/993 про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва гр. ОСОБА_3 (а.с. 65).

Позивач не погодившись з діями відповідача щодо відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, а також з тим що зазначена відмова викладене у листі, а не прийнято вмотивоване рішення, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III (далі по тексту - ЗК України) земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується.

Статтею 2 ЗК України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно ст. 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Приписами ст. 17 ЗК України регламентовано повноваження місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин (наводиться в частині):

а) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом;

г) підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок;

ж) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 19 ЗК України передбачено категорії земель за основним цільовим призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі. (ч. 2 ст. 19 ЗК України)

За матеріалами справи судом встановлено, що спірна земельна ділянка належить до земельних ділянок для індивідуального дачного будівництва із земель запасу рекреаційного призначення Щасливцевської сільської ради.

Відповідно до ст. 51 ЗК України, до земель рекреаційного призначення належать земельні ділянки зелених зон і зелених насаджень міст та інших населених пунктів, навчально-туристських та екологічних стежок, маркованих трас, земельні ділянки, зайняті територіями будинків відпочинку, пансіонатів, об`єктів фізичної культури і спорту, туристичних баз, кемпінгів, яхт-клубів, стаціонарних і наметових туристично-оздоровчих таборів, будинків рибалок і мисливців, дитячих туристичних станцій, дитячих та спортивних таборів, інших аналогічних об`єктів, а також земельні ділянки, надані для дачного будівництва і спорудження інших об`єктів стаціонарної рекреації.

Частиною 1 ст. 79 ЗК України передбачено, що земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Стаття 79-1 ЗК України передбачає порядок формуванння земельної ділянки як об`єкта цивільних прав:

Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється:

у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності;

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно пункту «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до частин 1-4 статті 116 цього Кодексу громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз за кожним видом використання.

Відповідно до п. ґ ч. 1 ст. 121 Земельним кодексом України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара.

Згідно з приписами п. 8 ч. 3 ст. 122 ЗК України районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для індивідуального дачного будівництва.

Також у п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України Про місцеві державні адміністрації закріплено, що місцева державна розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

За приписами ч.ч. 6, 7 ст. 118 ЗУ України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Підставою ненадання позивачу дозволу відповідач визначив невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до нього нормативно-правових актів індивідуальної дії, а саме розпорядженню від 04 січня 2019 року № 7 Про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва. За поясненнями відповідача, цим розпорядженням вже надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення ділянки, на яку претендує позивач.

З цього приводу суд зауважує, що певний акт, виданий суб`єктом владних повноважень не може мати одночасно і характер нормативно-правового акту, і акту індивідуальної дії.

Так, за визначеннями, що міститься у п.п. 18, 19 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Як вбачається з розпорядження від 04.01.2019 року № 7, ним надано дозволи на розробку проекту землеустрою ОСОБА_3 , тобто цей документ є індивідуальним актом.

При цьому, визначений ст. 118 ЗК України виключний перелік підстав для відмови у наданні дозволу не передбачає таких причин для його ненадання як невідповідність місця розташування об`єкта вимогам актам індивідуальної дії.

Отже, відповідач не може відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки, крім тих що визначені у статті 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 545/808/17.

Окрім того, аналіз ст. ст. 116, 118 ЗК України вказує на те, що відповідний суб`єкт владних повноважень (в даному випадку ОСОБА_5 ) не має права визначати пріоритетність/першочерговість того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою на одну і ту ж саму земельну ділянку. В даному випадку надання такого дозволу вказує про відсутність обтяжень щодо бажаної земельної ділянки і ще не означає позитивного рішення про передачу у власність цієї такої після виготовлення проекту землеустрою.

Відповідна правова позиція висловлювалась колегією суддів судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 10 грудня 2013 року (справа № 21-358а13) та від 07 червня 2016 року (справа №21-1391а16), Верховним Судом у постанові від 27 березня 2018 року справа №463/3375/15-а.

Отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає прийняття позитивного рішення про надання її у власність, оскільки процес передачі земельної ділянки громадянам у власність є стадійним, зокрема, першою стадією якого є надання уповноваженим органом дозволу на розробку проекту землеустрою, що свідчить про відсутність у відповідача законних підстав для встановлення будь-яких обмежень у надані дозволу на розробку проекту землеустрою іншій особі при дотриманні нею вимог вказаних статей Земельного кодексу України.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до ч. 9 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідачем у судовому засіданні підтверджено, що рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність гр. ОСОБА_3 Генічеською районною державною адміністрацією не приймалось.

Отже, посилання відповідача на вищезазначені обставини, як на підставу відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою позивачу, суд вважає безпідставним.

Стосовно правомірності надання позивачу відповіді за наслідком розгляду його заяви про надання дозволу у формі листа Про надання інформації, суд за навчає наступне.

Як вже зазначалось судом вище, ч.7 ст. 118 ЗК України встановлює, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Повноваження районної державної адміністрації на вирішення вказаного питання передбачено як ЗК України, так і Законом України Про місцеві державні адміністрації від 09.04.1999 № 586-ХІV (ст. 21 (далі Закон № 586).

Частиною 1 ст. 6 Закону № 586 передбачено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Таким чином, суд вважає, що формою реалізації владних управлінських повноважень, якими відповідний суб`єкт наділений законом, може бути тільки форма, що передбачена законом, який визначає організацію, повноваження та порядок діяльності місцевих державних адміністрацій Закон № 586 (про що власне зазначено у його преамбулі).

Даний закон встановлює, що відповідною формою реалізації владних управлінських функцій у спірних правовідносинах є прийняття розпорядження головою місцевої РДА.

На цих підставах відповідь у формі листа за підписом голови РДА не може вважатись правомірною реалізацією владних управлінських функцій відповідача.

Суд зазначає, що відповідач отримавши заяву позивача щодо надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки повинен був розглянути її та прийняти за результатом її розгляду відповідне рішення, яке викладається у формі розпорядження.

Відсутність належним чином оформленого розпорядження про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листів про розгляд клопотання, свідчить про те, що даний орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

Отже, лист відповідача від 30 липня 2019 року № М 573/1 «Про надання інформації» у розумінні КАС України не може вважатись рішенням, що може бути оскаржене як акт індивідуальної дії, а відтак відповідь у формі листа за підписом голови РДА не може вважатись правомірною реалізацією відповідачем владних управлінських функцій.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі №1903/2676/12, висновок якого суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (частина 5 статті 242 КАС України).

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приписами частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.

Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.

Враховуючи наведене вище та недоведення відповідачем правомірності відмови позивачу у наданні дозволу листом від 30 липня 2019 року № М-573/1, а також з урахуванням права суду вийти за межі позовних вимог, наданого ч. 2 ст. 9 КАС України, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність.

Стосовно вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не розгляду заяви від 06.07.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність у формі, встановленій ст. 6 Закону України Про місцеві державні адміністрації, та визнання протиправною відмови у задоволенні цієї заяви суд зазначає, що вимоги задоволенню не підлягають, оскільки належним способом захисту у даному випадку є визнання протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у наданні дозволу.

Стосовно позовних вимог про зобов`язати відповідача прийняти рішення, яким надати позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою, суд зазначає наступне.

З огляду на приписи земельного законодавства саме відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування має виключну компетенцію в питаннях погодження проекту землеустрою.

Повноваження щодо погодження проекту землеустрою відноситься до компетенції відповідача і суд не може підміняти цей орган або перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу.

Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. У рішенні по справі Класс та інші проти Німеччини Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

Завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення, а тому рішення суду про зобов`язання відповідача надати висновок, яким погодити проект землеустрою є формою втручання у повноваження.

Суд не може підміняти органи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, та на свій розсуд погоджувати відповідні проекти землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Згідно із частиною 4 статті 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З урахуванням дискреційних повноважень відповідача на прийняття рішення щодо погодження проекту землеустрою та визначення підстав, за яких затверджується проект або про відмову в його затвердженні, суд дійшов висновку про зобов`язання Генічеську районну державну адміністрацію Херсонської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 липня 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність та прийняти за наслідком розгляду відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Згідно з ч. 5 ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні, оскільки позивач має право на пільги, встановлені для ветеранів війни учасників бойових дій, а отже відповідно приписів Закону України Про судовий збір звільнений від сплати судового збору.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області про визнання протиправною бездіяльність Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області щодо не розгляду заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки індивідуального дачного будівництва у власність у формі встановленій ст. 6 Закону України Про місцеві державні адміністрації, визнання протиправною відмову Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області у задоволенні заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки індивідуального дачного будівництва у власність, для індивідуального дачного будівництва в розмірах, не більше 0,0800 г, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка викладена у листі про надання інформації від 01.08.2019 року № Ф-569, зобов`язання Генічеську районну державну адміністрацію Херсонської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва, за результатами такого розгляду прийняти відповідне рішення у формі, встановленій ст. 6 Закону України Про місцеві державні адміністрації, яким надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва в розмірах, не більше 0,0800 г, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Генічеської районної державної адміністрації Херсонської області щодо відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність.

Зобов`язати Генічеську районну державну адміністрацію Херсонської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 липня 2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення безоплатно земельної ділянки для індивідуального дачного будівництва у власність та прийняти за наслідком розгляду відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті та проголошена вступна та резолютивна частини у судовому засіданні 11 грудня 2019 року в присутності позивача та представника позивача.

Повний текст рішення складено та підписано 20 грудня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська