Справа № 160/4411/19
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 грудня 2019 року

Київ

справа №160/4411/19

адміністративне провадження №К/9901/32906/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Кашпур О.В., Уханенка С.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року в справі №160/4411/19 за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича, за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 - про визнання протиправними та скасування постанов,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича, за участю третьої особи - ОСОБА_3 про визнання протиправними та скасування постанов: 1) про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2018 №57984777, відкритого на підставі виконавчого напису від 27.12.2018 №5150 приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу Кучмій Н.В., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 суми, що підлягає стягненню за договором позики грошових коштів, посвідченого 21.11.2018 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Іванітюним-Сандомирським Л.О. за реєстровим №114, а також витрат, пов`язаних із учиненням виконавчого напису нотаріуса, у загальній сумі 1989700 грн; 2) про стягнення з боржника основної винагороди від 28.12.2018 ВП №57984777; 3) про арешт майна боржника від 28.12.2018 ВП №57984777; 4) про арешт коштів боржника від 28.12.2018 ВП №57984777.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.06.2019 про відкриття провадження у справі до участі в справі як третіх осіб залучено ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 .

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року, позов задоволено: визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. про відкриття виконавчого провадження від 28.12.2018 №57984777; визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. про стягнення з боржника основної винагороди від 28.12.2018 ВП №57984777; визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. про арешт майна боржника від 28.12.2018 ВП №57984777; визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Ю.О. про арешт коштів боржника від 28.12.2018 ВП №57984777.

26 листопада 2019 року зазначена скарга надійшла до суду касаційної інстанції.

05 грудня 2019 року ухвалою судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Радишевської О.Р. касаційну скаргу залишено без руху; надано скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги шляхом подання до суду касаційної інстанції заяви про поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів, а також доплати судового збору.

На виконання вимог ухвали Суду від 05.12.2019 скаржник усунув недоліки касаційної скарги, надав квитанцію про доплату судового збору та заяву про поновлення строку на касаційне оскарження.

На обґрунтування заяви про поновлення строку на касаційне оскарження скаржник зазначає, що в строк, установлений законом, він звертався до Суду із касаційною скаргою. Так, відповідно до доданих до касаційної скарги документів заявник, у межах строку на касаційне оскарження, звертався до Суду із касаційною скаргою на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року в справі №160/4411/19. Водночас така касаційна скарга була повернута ухвалою Верховного Суду від 18 листопада 2019 року на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Відповідно до частини восьмої статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Зважаючи на те, що первинна касаційна скарга була подана у межах строку касаційного оскарження і скаржник повторно звернувся до касаційного суду без зволікань за наявності на те об`єктивних обставин, клопотання про поновлення процесуального строку, установленого статтею 329 КАС України, підлягає задоволенню.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження в справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Статтями 280, 281, 287, 288 КАС України передбачено особливості провадження у справах за адміністративними позовами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах за адміністративними позовами про усунення перешкод та заборону втручання у здійснення права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.

З матеріалів касаційної скарги встановлено, що в цій справі публічно-правовий спір виник у правовідносинах щодо рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця.

За такого правового регулювання та обставин справи, оскарження рішення судів попередніх інстанцій у касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Такими чином, національний законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у вказаній категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення, ухваленого за наслідком касаційного провадження, судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Проте аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Зазначене відповідає положенням Рекомендації №R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, відповідно до якої Державам-членам запропоновано вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися щодо тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Також пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Водночас відповідно до практики Європейського суду з прав людини умови прийнятності касаційної скарги можуть бути більш суворими ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їхнього розгляду судом першої, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справі «Levages Prestations Services v. France» («Леваж Престасьон Сервіс проти Франції») від 23.10.1996, заява №21920/93; рішення у справі «Brualla Gуmez de la Torre v. Spain» («Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії») від 19.12.1997, заява №26737/95).

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до суду касаційної інстанції, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення національним законодавцем «розумних обмежень» на звернення до суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини, викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовної практики, а не можливості перегляду будь-яких судових рішень.

Керуючись статтями 328,333 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року в справі №160/4411/19 за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Лисенка Юрія Олександровича, за участю третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, - ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 - про визнання протиправними та скасування постанов.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: О.Р. Радишевська

Судді: О.В. Кашпур

С.А. Уханенко