Справа № 820/12152/15
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2019 року

Київ

справа №820/12152/15

адміністративне провадження №К/9901/26006/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А., суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗЕНЕРГОПРОЕКТ»

на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року (суддя Тітов О.М.)

та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 року (судді: Бондар В.О. (головуючий), Калитка О.М., Кононенко З.О.)

у справі № 820/12152/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗЕНЕРГОПРОЕКТ»

до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «СОЮЗЕНЕРГОПРОЕКТ» (далі - Товариство) звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області (далі - ДПІ, контролюючий орган) про скасування податкового повідомлення-рішення від 26 червня 2015 року №, яким нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та порушення вимог валютного законодавства в розмірі 508 861 грн.

На обґрунтування позову Товариство зазначило, що відповідачем неправомірно нарахована пеня за порушення граничних строків розрахунків в іноземній валюті за зовнішньоекономічними контрактами, оскільки підставою для її нарахування слугувала постанова правління Національного банку України від 01 грудня 2014 року № 758, яка припинила свою дію до проведення перевірки та до настання тих обов`язків, за які ДПІ накладено стягнення. Тобто позивач вважає, що його притягнуто до відповідальності на підставі нормативно-правового акта, який втратив чинність.

Харківський окружний адміністративний суд постановою від 27 квітня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 року, відмовив у задоволенні позову Товариства.

Судові рішення мотивовані тим, що спірне податкове повідомлення-рішення прийнято контролюючим органом правомірно на підставі постанови правління Національного банку України від 01 грудня 2014 року № 758, яка діяла станом на дату складання актів здавання-приймання результатів інжинірингових послуг.

Не погодившись із судовими рішеннями, Товариство звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, просило їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов. Касаційна скарга обґрунтована доводами, аналогічними тим, що були зазначені в позовній заяві.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 02 листопада 2016 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Товариства.

Відповідач не скористався своїм правом подати заперечення/відзив на касаційну скаргу, що не перешкоджає перегляду рішень судів попередніх інстанцій.

20 лютого 2018 року справу в порядку, передбаченому підпунктом 4 пункту 1 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017; далі - КАС України) передано до Верховного Суду.

Відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суди попередніх інстанцій встановили, що згідно з наказом ДПІ у Київському районі м. Харкова Головного управління Міндоходів у Харківській області від 28 травня 2015 року № 657 проведена документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з питань дотримання вимог валютного законодавства за зовнішньоекономічними договорами від 12 жовтня 2011 року № 17-11, від 31 липня 2012 року № 08-12 та від 26 березня 2013 року № 14-13 за період з 12 жовтня 2011 року до 05 травня 2015 року, за результатами якої складено акт від 11 червня 2015 року № 1764/20-31-22-06/35588575.

Відповідно до акта перевірки контролюючим органом встановлено, що у періоді, який перевірявся, позивач мав взаємовідносини з нерезидентом - ЗАТ «Инженерно-Строительная Компания "Союз Сети"» (далі - ЗАО «ИСК "Союз-Сети"») (Російська Федерація).

Так, на виконання умов договору від 12 жовтня 2011 року № 17-11 позивач надав ЗАО «ИСК "Союз-Сети"» інжинірингові послуги з розробки проектної та робочої документації по будівництву бази виробничо - технічної комплектації об`єкту за титулом: «ВЛ 220 кВ Уренгойская ГРЕС - Мангазея №1,2» на загальну суму 14 000 000 рос. руб. (екв. 4 160 080,0 грн), про що складені акти здачі-приймання інжинірингових послуг (зокрема від 29 грудня 2014 року на суму 12 400 000 рос. руб.).

Валютна виручка від нерезидента надійшла на рахунок позивача на загальну суму 10 560 000 рос. руб. (екв. 3 592 908,80 грн), зокрема 17 квітня 2015 року у сумі 5 000 000 рос. руб. (екв. 2 158 600,00 грн) із порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків, а саме із затримкою на 19 календарних днів, що є порушенням статті 1 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94 «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Станом на 29 березня 2015 року грошові кошти на загальну суму 3 440 000 рос. руб. (екв. 3 516 948 грн) за надані інжинірингові послуги від нерезидента не надійшли.

Крім того, між позивачем та ЗАО «ИСК "Союз-Сети"» укладено договір від 31 липня 2012 року № 08-12 на розробку проектної документації, відповідно до якого позивач надав інжинірингові послуги контрагенту, що підтверджується актом здавання - приймання результатів інжинірингових послуг від 29 грудня 2014 року №84, на загальну суму 6 367 486 рос. руб. (екв. 1 929 602,96 грн), граничний строк надходження валютної виручки - 29 березня 2015 року.

Валютна виручка від нерезидента надійшла на рахунок позивача на загальну суму 2 007 486,20 рос. руб. (екв. 708 843,12 грн), зокрема 10 квітня 2015 року у сумі 1 034 726,00 рос. руб. (екв. 461 518,84 грн) із порушенням законодавчо встановлених строків розрахунків, а саме із затримкою на 25 календарних днів, що є порушенням статті 1 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94 «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Станом на 29 березня 2015 року грошові кошти на загальну суму 5 394 725,80 рос. руб. (екв. 2 247 982,24 грн) за надані інжинірингові послуги від нерезидента не надійшли.

Також між позивачем та ЗАО «ИСК "Союз-Сети"» укладено договір від 26 березня 2013 року № 14-13, відповідно до якого позивач надав інжинірингові послуги контрагенту, що підтверджується актом здавання - приймання результатів інжинірингових послуг від 26 січня 2015 року № 1, на загальну суму 1 144 000,00 рос. руб. (екв. 285 313,60 грн), граничний строк надходження валютної виручки - 26 квітня 2015 року.

Валютна виручка від нерезидента на користь позивача у період, що перевірявся, не надходила, з огляду на що ДПІ дійшла висновку про порушення статті 1 Закону України від 23 вересня 1994 року № 185/94 «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті».

Станом на 05 травня 2015 року за даними бухгалтерського обліку Товариства за договором від 26 березня 2013 року № 14-13 обліковується протермінована дебіторська заборгованість у сумі 1 144 000,0 рос. руб.

На підставі акта перевірки 26 червня 2015 року ДПІ прийняла податкове повідомлення-рішення № , відповідно до якого позивачу нарахована пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності, за невиконання зобов`язань та порушення вимог валютного законодавства на суму 508 861,86 грн.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Порядок та механізм розрахунків при здійсненні суб`єктами експортно-імпортних операцій у сфері зовнішньоекономічної діяльності визначено Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року №185/94-ВР (в редакції, чинній на час виникнення правовідносин; далі - Закон №185/94-ВР).

Так, відповідно до частини першої статті 1 Закону № 185/94-ВР виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності. Перевищення зазначеного строку потребує висновку центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері економічного розвитку.

Згідно з частиною четвертою статті 1 Закону № 185/94-ВР Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону № 185/94-ВР порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

Як встановлено судами попередніх інстанцій, нарахування пені Товариству у сумі 508 861,86 грн здійснено ДПІ за порушення 90-денного строку розрахунку за експортними операціями позивача із ЗАО «ИСК "Союз-Сети"» відповідно до постанови правління Національного банку України від 01 грудня 2014 року № 758.

Так, вказаною постановою встановлено, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів, на період з 03 грудня 2014 року до 03 березня 2015 року.

Суд зазначає, що враховуючи положення частини четвертої статті 1 Закону № 185/94-ВР Національний банк України має право запроваджувати інші строки розрахунків ніж ті, що визначені в частині першій статті 1 цього Закону. Керуючись наданим правом, Національний банк України у постанові від 01 грудня 2014 року № 758 встановив 90-денний строк розрахунку за експортними операціями, а також визначив термін дії постанови, який не перевищував три місяці.

З огляду на це суди попередніх інстанцій обґрунтовано дійшли висновку, що оскільки акти надання послуг між позивачем та ЗАО «ИСК "Союз-Сети"» були підписані у період, коли діяла постанова правління Національного банку України від 01 грудня 2014 року № 758, то розрахунки за операціями з експорту послуг мали бути здійснені в 90-денний строк.

Проте валютна виручка на рахунок позивача надійшла з пропуском цього строку, що останній не заперечує, відтак спірне податкове повідомлення-рішення прийнято ДПІ правомірно.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильності доводів, якими мотивовані судові рішення, та не дають підстав вважати висновки судів першої та апеляційної інстанцій помилковими, а застосування судами норм матеріального та процесуального права - неправильним.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЮЗЕНЕРГОПРОЕКТ» залишити без задоволення, постанову Харківського окружного адміністративного суду від 27 квітня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2016 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І.А. Гончарова

Судді І.Я. Олендер

Р.Ф. Ханова