Справа № 420/4854/19
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/4854/19

Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Осіпова Ю.В.,

суддів Косцової І.П., Скрипченка В.О.,

при секретарі Чугунові С.О.,

за участю представника позивача Сурмакової О.А. та представника відповідача Панічук К.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року (м. Одеса, дата складання повного тексту рішення 06.03.2019р.) по справі за адміністративним позовом Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про визнання протиправним та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

15.08.2019 року АТ «Одеська ТЕЦ» звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (НКЦПФР) в якому просило суд визнати протиправним та скасувати розпорядження №203-ПЛ-1-Е від 03.06.2019 року про зобов`язання в термін до 03.09.2019 року згідно вимог ч.2 ст.32 Закону України «Про акціонерні товариства» скликати та провести річні загальні збори акціонерного товариства за 2016 та 2017 роки, до порядку денного яких обов`язково внести питання, передбачені п.п.11 (затвердження річного звіту товариства), 12 (розподіл прибутку і збитків товариства з урахуванням вимог, передбачених законом) і 24 (прийняття рішення за наслідками розгляду звіту наглядової ради, звіту виконавчого органу, звіту ревізійної комісії (ревізора)) ч.2 ст.33 цього Закону.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно та без наявних на те підстав було прийнято спірне розпорядження, оскільки з грудня 2015р. відносно ТЕЦ було введено процедуру санації, а з грудня 2016 року по січень 2019 року підприємство було визнано банкрутом та відрито ліквідаційну процедуру, в зв`язку з чим, було тимчасово припинено повноваження Загальних зборів акціонерів Товариства та зупинено обіг акцій. Також, як зазначає позивач, річні звіти за 2016-2017рр. та документи, які мали бути розглянуті та затверджені на загальних зборах, відсутні, що унеможливлює виконання спірного розпорядження, а отже і проведення загальних зборів за 2016-2017 рр. є недоцільним.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року у задоволенні адміністративного позову АТ «Одеська ТЕЦ» - відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду 1-ї інстанції, т.в.о. генерального директора АТ «Одеська ТЕЦ» 06.11.2019 року подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що судом, при винесенні оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 року та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, виступи сторін та перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність належних підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Під час здійснення своєї діяльності Департаментом НКЦПФР у Південному регіоні було встановлено порушення чинного законодавства на ринку цінних паперів з боку Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ», а саме: АТ «Одеська ТЕЦ», в порушення вимог ч.2 ст.32 Закону України «Про акціонерні товариства», не скликало та не проводило, не пізніше 30 квітня наступного за звітним роком, річні загальні збори акціонерів товариства за 2016 та 2017 роки, до порядку денного яких обов`язково повинні були вноситися питання, передбачені п.п.11,12 і 24 ч.2 ст.33 цього Закону.

Під час розгляду справи про правопорушення на ринку цінних паперів була присутня представник АТ «ОДЕСЬКА ТЕЦ» - Орлова О.В. (довіреність від 30.05.2019 року №20/12), якій було повідомлено про застосування до товариства санкції у вигляді «попередження» про недопущення у подальшому порушень вимог чинного законодавства, діючого на ринку цінних паперів, згідно постанови про накладення санкції про правопорушення на ринку цінних паперів №296-ПД-1-Е від 03.06.2019р. та про винесення розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери №203-ПД-1-Е від 03.06.2019 року з терміном виконання до 03.09.2019 року. Представник АТ «Одеська ТЕЦ» Орлова О.В. ніяких зауважень, заперечень та заяв щодо неспроможності чи недостатності терміну для усунення порушення до 03.09.2019 року не надала.

Постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів №296-ПД-1-Е від 03.06.2019 року до цього часу не було оскаржено ні до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, ні до суду.

26.06.2019 року до Департаменту НКЦПФР у Південному регіоні надійшло клопотання АТ «Одеська ТЕЦ» за вих. №01/06-615 від 20.06.2019 року щодо скасування розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери №203-ПД-1-Е від 03.06.2019 року.

Однак, 22.07.2019 року своїм листом вих.№25/01/17195 Департамент НКЦПФР у Південному регіоні надав відповідь АТ «Одеська ТЕЦ», що згідно п.7 розділу XIV «Правил розгляду справ про правопорушення на ринку цінних паперів та застосування санкцій» (затв. рішенням НКЦПФР від 16.10.2012р. №1470), підстав для скасування розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери №203-ПД-1-Е від 03.06.2019 року не вбачає.

Не погоджуючись з такими діями та рішенням відповідача, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та повністю відмовляючи в задоволені позову, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості та недоведеності вимог та, відповідно, з правомірності дій та спірного рішення відповідача.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду 1-ї інстанції і вважає їх обгрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні регулюється Законом України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні»

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», державне регулювання ринку цінних паперів - здійснення державою комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням і порушенням у цій сфері.

Як передбачено ст.5 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», державне регулювання ринку цінних паперів здійснює НКЦПФР. Інші державні органи здійснюють контроль за діяльністю учасників ринку цінних паперів у межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.7 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», одним із основних завдань НКЦПФР є захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень.

Згідно з п.14 ч.1 ст.8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» НКЦПФР має право накладати адміністративні стягнення, штрафні та інші санкції за порушення чинного законодавства на юридичних осіб та їх співробітників, аж до анулювання ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів.

Відповідно до абз.5 ч.2 ст.8 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», уповноважені особи Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку мають право відповідно до розподілу обов`язків чи письмового доручення провадити в межах наданих повноважень розгляд справ про порушення чинного законодавства щодо випуску та обігу цінних паперів, у тому числі стандартів, норм і правил, визначених нормативними актами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, видавати розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери, звертатися до правоохоронних органів щодо проведення досудового розслідування або вжиття інших заходів відповідно до законодавства.

В свою чергу, порядок та строки розгляду НКЦПФР справ про порушення громадянами, посадовими особами та юридичними особами вимог законодавства на ринку цінних паперів затвердженні рішенням НКЦПФР від 16.10.2012 року №1470 «Про затвердження Правил розгляду справ про порушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій».

Відповідно до п.5 розд.I Правил №147,0 уповноважені особи Комісії в межах своїх повноважень зобов`язані в кожному випадку виявлення правопорушення вжити всіх необхідних заходів для документального закріплення факту правопорушення, всебічно, повно та об`єктивно дослідити обставини справи, а також своєчасно застосувати передбачені законодавством санкції. Рішення у справі повинно бути законним та обґрунтованим. Рішення повинно ґрунтуватися лише на тих доказах, які були досліджені під час розгляду справи.

При цьому, статтею 25 Закону України «Про акціонерні товариства» встановлено права акціонерів на участь в управлінні акціонерним товариство, отримання дивідендів, отримання у разі ліквідації товариства частини майна товариства, отриманні інформації про господарську діяльність акціонерного товариства.

Відповідно до ст.31 Закону України «Про акціонерні товариства» акціонерне товариство не має права приймати рішення про виплату дивідендів та здійснювати виплату дивідендів за простими акціями у разі, якщо:

1) звіт про результати розміщення акцій не зареєстровано у встановленому законодавством порядку;

2) власний капітал товариства менший, ніж сума його статутного капіталу, резервного капіталу та розміру перевищення ліквідаційної вартості привілейованих акцій над їх номінальною вартістю.

Акціонерне товариство не має права здійснювати виплату дивідендів за простими акціями у разі, якщо:

1) товариство має зобов`язання про викуп акцій відповідно до статті 68 цього Закону;

2) поточні дивіденди за привілейованими акціями не виплачено повністю.

Акціонерне товариство не має права приймати рішення про виплату дивідендів та здійснювати виплату дивідендів за привілейованими акціями у разі, якщо:

1) звіт про результати розміщення акцій не зареєстровано у встановленому законодавством порядку.

Товариство не має права здійснювати виплату дивідендів за привілейованими акціями певного класу до виплати поточних дивідендів за привілейованими акціями, власники яких мають перевагу щодо черговості отримання дивідендів.

Відповідно до положень ст.32 Закону України «Про акціонерні товариства» загальні збори є вищим органом акціонерного товариства. Акціонерне товариство зобов`язане щороку скликати загальні збори (річні загальні збори). Річні загальні збори товариства проводяться не пізніше 30 квітня наступного за звітним року.

До порядку денного річних загальних зборів обов`язково вносяться питання, передбачені п.11, п.12 і п.24 ч.2 ст.33 цього Закону.

До порядку денного річних загальних зборів ПАТ також обов`язково включається питання, передбачене п.9-2 ч.2 ст.33 цього Закону, а також питання щодо доцільності внесення змін до положення про винагороду членів наглядової ради та виконавчого органу ПАТ.

Не рідше ніж раз на три роки до порядку денного загальних зборів обов`язково вносяться питання, передбачені п.17 та п.18 ч.2 ст.33 цього Закону. Усі інші загальні збори, крім річних, вважаються позачерговими.

Отже, з аналізу зазначених норм судова колегія зазначає, що законодавством імперативно встановлено, що акціонерне товариство зобов`язане щороку скликати загальні збори (річні загальні збори), до порядку денного яких обов`язково внести питання, передбачені п.11 (затвердження річного звіту товариства), 12 (розподіл прибутку і збитків товариства з урахуванням вимог, передбачених законом) і 24 (прийняття рішення за наслідками розгляду звіту наглядової ради, звіту виконавчого органу, звіту ревізійної комісії (ревізора)) ч.2 ст.33 Закону України «Про акціонерні товариства».

Як беззаперечно встановлено судами обох інстанцій з матеріалів справи, у 2016-2017 рр. загальні збори акціонерів АТ «Одеська ТЕЦ» не скликалися та не проводились, що, в свою чергу, не заперечується позивачем.

Як свідчать матеріали справи, у зв`язку з вказаним фактом, Департаментом НКЦПФР у Південному регіоні застосовано до товариства санкції у вигляді попередження про недопущення у подальшому порушень вимог чинного законодавства, діючого на ринку цінних паперів, а саме прийнято постанову про накладення санкції про правопорушення на ринку цінних паперів №296-ПД-1-Е від 03.06.2019 року та винесено розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери №203-ПД-1-Е від 03.06.2019 року з терміном виконання до 03.09.2019 року.

Так, оскаржуючи розпорядження №203-ПЛ-1-Е від 03.06.2019 року, позивач фактично посилається лише на недоцільність проведення цих загальних зборів з підстав знаходження товариства на певній стадії банкрутства (ліквідації) та зазначаючи, що такі дії нібито не сприятимуть кінцевій меті державного контролю захисту прав акціонерів, а також не усунуть будь-яких ризиків для учасників фондового ринку.

Разом з тим, судова колегія зазначає, що керівництво АТ «Одеська ТЕЦ» не може на власний розсуд обмежувати права акціонерів, керуючись лише власним уявленням щодо доцільності та актуальності обов`язкових процедур.

При цьому, необхідно зазначити й про те, що як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника позивача, 23.04.2019 року АО «Одеська ТЕЦ» провело загальні збори акціонерів за 2018 рік, за результатами яких, акціонери реалізували свої права щодо управління товариства за 2018 рік.

В той же час, зазначене свідчить про те, що АО «Одеська ТЕЦ» мало можливість включити до порядку денного цих зборів питання, передбачені п.п.11,12 і 24 ч.2 ст.33 Закону України «Про акціонерні товариства» за спірний період 2016 та 2017 років.

До того ж, слід зазначити, що прийняття конкретних рішень на загальних зборах акціонерів щодо річних звітів за 2016 та 2017 рр., щодо збитків та щодо звіту ліквідатора (органів управління) відносяться до дискреційної компетенції цих загальних зборів, і оскаржуваним розпорядженням позивача фактично не було примушено прийняти якійсь конкретні рішення, які не відповідають його волі.

Т.б. повністю реалізувати свої права акціонери будуть спроможні (щодо управління товариством, отримання дивідендів, право на інформацію про господарську діяльність за 2016 та 2017 роки) лише тільки якщо такі збори відбудуться та будуть внесенні відповідні питання до порядку денного.

Натомість, вони не реалізували свої права за результатами річної діяльності товариства за 2016 та 2017 рр.: річні звіти товариства за 2016 та 2017 роки не розглядались, оскільки збори за 2016 та 2017 роки не проводились, а отже акціонери не в змозі були дізнатися, чи була діяльність фінансово-господарська товариства прибуткова чи збиткова за результатами 2016 та 2017 років, якщо ці питання не було включено навіть до порядку денного загальних зборів акціонерів, що відбулися 23.04.2019 року.

При цьому, судова колегія акцентує увагу на тому, що обов`язок товариства за спірним розпорядженням включити до порядку денного певне питання не є тотожним обов`язку прийняти конкретне визначене рішення на загальних зборах.

Повноваження загальних зборів на прийняття рішення щодо виплати та здійснення виплати дивідендів - це дії, що стосуються безпосередньо акціонерів та товариства, і їх виконання не передбачено вимогами оскаржуваного розпорядження.

Так, оскаржуване розпорядження не стосується фінансово-господарської діяльності АТ «Одеська ТЕЦ» та Комісія фактично не втручається у питання, які віднесені до виключної компетенції акціонерів та керівництва, зокрема, щодо розподілу прибутку та покриття збитків.

В той же час, не заслуговують на увагу посилання представника позивача на фактичну неможливість виконати оскаржуване розпорядження з посиланням на ліквідаційну процедуру та припинення через це повноважень Загальних зборів Товариства, Правління, Ревізійної комісії тощо, оскільки відповідно ч.2 ст.41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута, а баланси та фінансові звіти ліквідатора (органів управління) за 2016 та 2017 рр. наявні в матеріалах справи.

Таким чином, у зв`язку з вищезазначеним, судова колегія приходить до аналогічного, що і суд 1-ї інстанції, висновку про правомірність прийнятого розпорядження від 03.06.2019 року, оскільки такі дії, як внесення певних питань до розгляду на загальні збори товариства, що не було зроблено позивачем, фактично чітко передбачені в Законі України «Про акціонерні товариства».

До того ж, ще слід зазначити й про те, що відповідно до приписів ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

А відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж у апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, відповідно до ст.316 КАС України, залишає цю апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,310,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Одеська ТЕЦ» залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено 16.12.2019р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: І.П. Косцова

В.О. Скрипченко