Справа № 160/7064/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року Справа № 160/7064/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно до договору оренди транспортного засобу № 02/06/2014-1 від 02 червня 2014 р. транспортний засіб DAF CF 85.380 реєстраційний номер НОМЕР_1 , щодо якого відповідачем було складено оскаржувану постанову, використовувався третьою особою - ТОВ "Балівський завод залізобетонних конструкцій", а тому вважає неправомірним застосування до нього, як до власника транспортного засобу, адміністративно-господарського штрафу, оскільки позивач не є перевізником.
Представники сторін в судове засідання не прибули, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.08.2019 року відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з моменту отримання копії цієї ухвали, проте, відповідач правом на надання відзиву не скористався.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч.ч. 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.
Згідно з ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч.4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Буд Індустрія" є власником автомобіля DAF CF 85.380 реєстраційний номер НОМЕР_1 .
У відповідності до договору оренди транспортного засобу № 02/06/2014-1, укладеного 02 червня 2014 р. між ТОВ "Будіндустрія" та ТОВ "Балівський завод залізобетонних конструкцій", та акту приймання-передачі транспортного засобу, автомобіль DAF CF 85.380 реєстраційний номер НОМЕР_1 був наданий в оренду ТОВ "Балівський завод залізобетонних конструкцій".
Також судом встановлено, що 18.03.2019 року управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області було встановлено порушення допустимого осьового навантаження на автомобілі DAF CF 85.380 реєстраційний номер НОМЕР_1 . Транспортним засобом керував водій ОСОБА_1 .
16 травня 2019 року за результатами розгляду справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт відповідачем було прийнято постанову №111532, відповідно до якої на ТОВ "Буд Індустрія" накладено адміністративно-господарський штраф в сумі 1700 грн. за порушення статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", на підставі абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 5 квітня 2001 року N 2344-III (надалі - Закон № 2344).
Цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.
Відповідно до ст.6 Закону № 2344-III державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.
Згідно з ст.34 Закону № 2344-III автомобільний перевізник повинен: виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів; утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону; забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут; забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв; організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод; забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства; забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту; забезпечувати безпеку дорожнього руху; забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Статтею 60 Закону № 2344-III встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При цьому, як зазначено ч.1 ст.60 Закону № 2344-III, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт є автомобільний перевізник.
В розумінні вимог ст. 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
16.05.2019 року перевезення транспортним засобом марки DAF CF 85.380 реєстраційний номер НОМЕР_1 вантажу здійснювалось відповідно до товарно-транспортної накладної № 000001113 від 18.03.2019 р. та товарно-транспортної накладної № 000001116 від 18.03.2019 р., постачальником є ТОВ "Балівський завод залізобетонних конструкцій". Керування транспортним засобом здійснював водій ОСОБА_1 .
Дана обставина підтверджує факт використання 16.05.2019 року транспортного засобу марки DAF CF 85.380 реєстраційний номер НОМЕР_1 в господарській діяльності ТОВ "Балівський завод залізобетонних конструкцій" для перевезення відповідного вантажу.
До суду також на підтвердження укладення договору оренди транспортного засобу між позивачем та ТОВ «Балівський завод залізобетонних конструкцій» надано копія платіжного доручення на оплату за договором оренди транспортного засобу, а також копії податкової звітності по формі 1ДФ та наказу про прийняття на роботу, з яких вбачається працевлаштування водія ОСОБА_1 на ТОВ "Балівський завод залізобетонних конструкцій".
Таким чином, позивач у спірних відносинах не мав статусу автомобільного перевізника, а тому не може бути суб`єктом відповідальності, передбаченої абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТОВ "Буд Індустрія".
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1921,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 139, 241 - 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу АЕ 111532 від 16 травня 2019 р.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук