Справа № 320/1749/19
Суддя: Собків Ярослав Мар'янович
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/1749/19 Суддя (судді) першої інстанції: Горобцова Я.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Собківа Я.М.,

суддів: Земляної Г.В., Ісаєнко Ю.А.,

за участю секретаря: Рагімової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання дій протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, у якому просила:

- визнати протиправним та скасувати п. 1 Протоколу засідання Комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 16.02.2018 року №18;

- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити їй одноразову грошову допомогу у розмірі 500-кратного прожиткового мінімуму встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня 218 року, у зв`язку зі смертю сина старшого лейтенанта ОСОБА_2 .

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року та прийняти нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення не повно досліджено обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права.

03 грудня 2019 року на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив від представника відповідача, в якому останній просить суд апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, які з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 грудня 2017 року позивач звернулася до військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 із письмовою заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги, у зв`язку із смертю сина - старшого лейтенанта ОСОБА_2 . В заяві позивач зазначила, що долучає документи згідно з п. 10 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у рази загибелі (смерті) і інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2013 та п. 4.6 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби.

Згідно витягу з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 18 від 16 лютого 2018 року, розглянувши подані документи комісією відмовлено ОСОБА_1 - матері померлого старшого лейтенанта ОСОБА_2 , у призначенні виплати одноразової грошової допомоги. В підставу для відмови зазначено, що смерть ОСОБА_2 пов`язана з проходженням військової служби, а не з виконанням обов`язків військової служби, що не є тотожним. Крім того, чинна редакція ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (п. 8 ст. 16-3) передбачає, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Звернення за допомогою відбулося понад встановлений Законом строк (а.с. 27).

З матеріалів справи слідує, що позивач по справі, ОСОБА_1 , є матір`ю загиблого ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.17).

01 грудня 1988 року ОСОБА_2 був призваний на військову службу Васильківським ОМВК Київської області.

Відповідно до витягу з наказу Командира військової частини НОМЕР_2 № 652 від 01.11.2010, з 07 червня 2010 року по 22 липня 2010 року старший авіаційний технік інженерно-авіаційної служби другої авіаційної ескадрильї старший лейтенант ОСОБА_2 перебував в черговій відпустці за 2010 рік.

23 липня 2010 року старший лейтенант ОСОБА_2 не з`явився вчасно на службу без поважних причин.

В ході з`ясування обставин справи, щодо відсутності даного військовослужбовця на службі, було встановлено, що він зник з 17 червня 2010 року, під час перебування у відпустці (не повернувся додому).

Наказом командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 21 червня 2010 року № 328 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , старшого авіаційного техніка інженерно-авіаційної служби другої авіаційної ескадрильї, звільнено у запас відповідно до ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» пункт «б» частини шостої (за станом здоров`я), з правом носіння військової форми, одягу, який 23 липня 2010 року не з`явився в строк з чергової відпустки за 2010 рік (а.с.10).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 11 січня 2017 року Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 19).

У протоколі засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв Центральної військово-лікарської комісії № 2561 від 27 вересня 2017 року, зазначено, що смерть старшого лейтенанта ОСОБА_2 пов`язана з проходженням ним військової служби (а.с.23).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 № 188 від 04 жовтня 2017 року старшого лейтенанта ОСОБА_2 , старшого авіаційного техніка інженерно-авіаційної служби ескадрильї військової частини НОМЕР_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , виключено з 02 листопада 2010 року із списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та всіх видів забезпечення. Зазначено, що смерть пов`язана з проходженням військової служби (а.с.13).

Оскільки ОСОБА_1 не погоджується із вказаною вище відмовою у призначенні виплати одноразової грошової допомоги, остання звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання одноразової грошової допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві урегульоване нормами статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у редакції на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у редакції на час виникнення спірних правовідносин, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктами 1,2 частини другої цієї статті Закону визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Норми статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у зв`язку з складністю їх конструкції допускають неоднозначне трактування, внаслідок чого і виник спір. Проте, на переконання суду інше тлумачення вказаної норми, ніж зазначене судом, не відображало б мети законодавця при прийнятті цього закону.

Якби законодавець пов`язував право сім`ї на допомогу лише з фактом смерті (загибелі) особи, яка була військовослужбовцем на час смерті, він би обмежився запровадженням норм про наявність відповідного права у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання обов`язків військової служби чи в період її проходження.

Натомість, закон містить також і положення про наявність права на допомогу у разі смерті, яка настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби. Отже, можна зробити висновок, що в такому випадку допомога призначається незалежно від часу звільнення з військової служби.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у редакції на час виникнення спірних правовідносин, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пунктами 1,2 частини другої цієї статті Закону визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби; смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби.

Згідно зі статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у редакції на час виникнення спірних правовідносин, у випадках, зазначених у підпунктах 1- 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Положеннями частини дев`ятої статті 16-3 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у редакції на час виникнення спірних правовідносин, визначено, що порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 16-4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у редакції на час виникнення спірних правовідносин, визначено підстави, за якими призначення та виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.

Нормами цієї статті визначено, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність або часткова втрата працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста є наслідком:

а) вчинення ним злочину або адміністративного правопорушення;

б) вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння;

в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, встановленого судом);

г) подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Згідно із частиною дев`ятою статті 16-3 Закону № 2011-XII порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми закону Кабінет Міністрів України постановою від 25.12.2013 № 975 затвердити Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - Порядок № 975), який визначає механізм призначення і виплати зазначеної одноразової грошової допомоги.

У разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть (пункт 3 Порядку № 975).

Перелік документів, які подають до уповноваженого органу члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога визначений у пункті 10 вказаного Порядку.

Згідно із пунктом 13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Тобто вказаний Порядок регламентує чіткий алгоритм та послідовність дій щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги.

Таким чином, оскільки відповідач не здійснював перевірку документів, поданих позивачем для отримання одноразової грошової допомоги, щодо якої виник спір, на предмет комплектності та відповідності Порядку № 975, колегія суддів вважає, що з метою ефективного захисту прав позивача, слід зобов`язати відповідача розглянути документи позивача щодо призначення та виплатити одноразової грошової допомоги як члену сім`ї померлого старшого лейтенанта ОСОБА_2 , смерть якого настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, відповідно до Закону № 2011-ХІІ та Порядку № 975.

Крім того, аналіз зазначених норм свідчить про те одноразова грошова допомога за своєю правовою природою є гарантованою державою соціальною допомогою, яка виплачується зокрема членам сім`ї військовослужбовця у разі, якщо смерть настала під час виконання військовослужбовцем обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, в тому числі після звільнення такої особи з військової служби.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постанові від 06 лютого 2018 року у справі № 761/18099/15-а .

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального права призвели до помилкового вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою позов задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Міністерства оборони України задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати п. 1 Протоколу засідання Комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 16.02.2018 року №18.

Зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі смертю її сина старшого лейтенанта ОСОБА_2 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Собків Я.М.

Суддя Земляна Г.В.

Суддя Ісаєнко Ю.А.

Повний текст постанови виготовлено 17 грудня 2019 року.