Справа № 241/1123/19
Суддя: Демочко Д. О.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2019 року смт. Мангуш

Першотравневий районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Демочко Д.О.

при секретарі Орчелоті І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 БУПП в м. Маріуполі Донецької області Ковальової Т.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, просив суд звільнити мене від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про судовий збір», визнати дії інспектора патрульної служби Ковальової під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови НК№ 645224 від 23.05.2019 незаконними, постанову серії НК№ 645224 від 23.05.2019 року по справі про адміністративне правопорушення визнати незаконною та скасувати.

Також, позивачем було надано до суду клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

В обґрунтування адміністративного позову позивач зазначив, що 23 травня 2019 року інспектором патрульної поліції роти № 1 БУПП в м. Маріуполі Ковальовою Тетяною Валеріївною була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення НК № 645224 про те, що ОСОБА_1 , 23 травня 2019 року об 10 год. 50 хв., рухаючись по вулиці Шевченка в м. Маріуполі, керуючи автомобілем Volkswagen Candy НОМЕР_1 , виїхав на трамвайну колію зустрічного напрямку, чим порушив вимоги правил дорожнього руху України пункт 11.9. За порушення, яке позивач не вчиняв його притягнуто до відповідальності на підставі ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення п.п.11.9ПДРУкраїни. Застосовано адміністративну відповідальність у вигляді штрафу в розмірі 425,00 гривень. При спілкуванні з поліцейським позивач не погодився з обвинуваченням та пояснив, що при керуванні транспортним засобом він рухався оминаючи перешкоди на своєму шляху, так як дорожнє покриття, на тій ділянці, має значне пошкодження. Зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення співробітники поліції керувались лише наявними в них доказами фото - і відео фіксації та суб`єктивним сприйняттям ними цих доказів. Не беручи до уваги його пояснення, пояснення свідків та не дослідив ділянку, на якій було пошкоджено дорожнє покриття. Чим не дотримувались вимоги ст. 251 КУпАП, не звернули уваги на усі докази, які вказували на правомірність дій водія у даній адміністративній справі. Також, зазначає, що на наданих, позивачу для перегляду патрульними відео, не можливо було побачити факт порушення ним ПДД. Таким чином, постанову Відповідач, склав упереджено, а наявне відео у останніх, не дають підстав стверджувати, що дійсно відбулося порушення правил дорожнього руху з використанням належного мені транспортного засобу, а тому не можуть братися до уваги при винесені постанови про притягнення до адміністративної відповідальності особи, оскільки вони не є належним доказом по справі та суперечать чинному законодавству. Отже, враховуючи вищенаведені обставини, інспектор патрульної служби Ковальова безпідставно винесла постанову НК№ 645224 від 23.05.2019 року в справі про адміністративне правопорушення за відсутністю в його діях складу проступку, немає належних доказів його провини.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на адміністративний позов, в якому позов не визнав, надав в якості доказу оптичний диск з даними, просив розглянути справу за його відсутності.

На думку відповідача позов не підлягає задоволенню, оскільки обставини правопорушення підтверджуються наявним відеозаписом, на якому зафіксоване безпосередньо порушення ПДР та зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний не має повноважень визнавати дії посадових осіб неправомірними.

У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Враховуючи позицію сторін, дослідивши наявні в справі про адміністративне правопорушення матеріали, переглянувши відеозапис, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283,284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що 23.05.2019 року інспектором патрульної поліції роти № 1 БУПП в

м. Маріуполі Ковальовою Тетяною Валеріївною була винесена постанова в справі про адміністративне правопорушення НК № 645224 відносно ОСОБА_1 .

Вказаною постановою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

З матеріалів справи не вбачається змісту вказаної постанови з тих підстав, що постанова не читається, тексту постанови не видно, оригіналу постанови відповідачем по справі надано не було.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 288 КУпАП, постанову посадової особи органу внутрішніх справ у справах про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено, зокрема, в районний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України з особливостями, визначеними КУпАП.

Відповідно до п. 11.9. ПДР України, забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Необхідно зазначити, що висновки Конституційного Суду України у рішенні від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, стосуються виключно випадків застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП. Крім того, норми КУпАП, зокрема, ст. 258 зазнали змін після вказаного рішення Конституційного Суду України, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції, законодавцем було розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місті вчинення правопорушення. Такі зміни не були визнані неконституційними у встановленому порядку.

З огляду на викладене, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення з порушення ПДР України (ст. 122 КУпАП) на місці вчинення такого правопорушення.

Стосовно суті прийнятої відповідачем постанови по справі про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

За змістом статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Незабезпечення відповідачем виконання зазначених вимог призвело до того, що він не зміг при розгляді справи про адміністративне правопорушення повною мірою виконати вимоги ст. 280 КУпАП щодо з`ясування обставин, які є обов`язковими для прийняття рішення.

З оглянутого у судовому засіданні відеозапису, який було додано відповідачем до письмового відзиву на адміністративний позов, вбачається, що позивач дійсно був зупинений відповідачем в межах м.Маріуполя Донецької області та звинувачений у порушенні вимог п. 11.9. ПДР України, на даному відео зафіксована фактично сама процедура притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, проте доказів факту порушення ПДР України відповідачем надано не було. Відеозапис не містить факту фіксації вчиненого правопорушення позивачем, як про те зазначає відповідач, в зв`язку з чим відеозапис спростовує твердження відповідача про зафіксоване безпосередньо порушення ПДР позивачем.

Згідно диспозиції частини 2 статті 122 КУпАП, адміністративна відповідальність передбачена за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Між тим, представник поліції Ковальова Т . В. не довів вини позивача ОСОБА_1 в правопорушенні, передбачено нормою ч. 2 ст. 122 КУпАП, наданий, як доказ, оптичний диск з відеозаписом такі відомості не містить.

Крім того, з наданої копії постанови не вбачається її змісту, оригіналу постанови представником поліції надано до суду не було, що унеможливлює суду встановити фактичні обставини справи, наявність/відсутність вини позивача. На інші докази, крім відеозапису та постанови, відповідач не посилається у своєму відзиві.

Позивач заперечує проти скоєння правопорушення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, правомірність свого рішення не довів, а обставини, викладені у відзиві, не спростовують доводів позивача та наведених обставин щодо наявності/відсутності вини позивача.

На думку суду, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП за порушення п. 11.9. Правил дорожнього руху України.

Щодо доводів відповідача в частині неможливості за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний визнавати дії посадових осіб неправомірними, то суд приймає зазначені доводи до уваги та відмовляє позивачу в цій частині позову.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з частиною 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Суд робить висновок про те, що вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

Вказане підтверджується роз`ясненням поняття «виходу за межі позовних вимог», наданим Верховним Судом України у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року "Про судове рішення". Так, відповідно до п. 3 Постанови виходом за межі позовних вимог є вирішення незаявленої вимоги, задоволення вимоги позивача у більшому розмірі, ніж було заявлено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині скасування постанови слід задовольнити, отже, постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії НК № 645224 від 23.05.2019 року, підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю. В іншій частині позову відмовити повністю.

Позивач є звільненим від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 5-11, 77, 211, 217, 220, 229, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку звернення до суду задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора роти № 1 БУПП в м. Маріуполі Донецької області Ковальової Т.В. (місцезнаходження: вул. Макара Мазая, буд. 14, м. Маріуполь, Донецької області, 87501) про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - задовольнити частково.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії НК № 645224 від 23.05.2019 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 (чотириста двадцять п`ять) гривень 00 копійок.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Д.О. Демочко