Справа № 140/3707/19
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

23 грудня 2019 року ЛуцькСправа № 140/3707/19
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТТА ГРАНТ» про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТТА ГРАНТ» до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «БЕТТА ГРАНТ» звернулось з позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про визначення коду товару від 26 листопада 2019 року №КТ-UA-2019, №КТ-UA-2019, №КТ-UA-2019.

18 грудня 2019 року позивач подав заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення митниці від 26 листопада 2019 року №КТ-UA-2019 про визначення коду товару.

В обґрунтування необхідності вжиття заходу забезпечення позову позивач, зокрема, зазначив, що Волинською митницею ДФС не надано жодних доказів правомірності прийняття рішень про зміну коду товарів, що ввозяться позивачем на територію України, натомість оскаржувані рішення прийнятті з очевидним порушенням Порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02 грудня 2016 року №1058, зокрема щодо наявності достатніх і отриманих у встановленому законом порядку доказів на підтвердження неправомірності коду товару зазначених позивачем у митних деклараціях.

Товариство стверджує, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення може істотно ускладнити ефективний захист та поновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, оскільки позивач позбавлений права використовувати транспорті засоби у своїй господарській діяльності.

У зв`язку із перебуванням судді Ксензюка А.Я. у щорічній відпустці з 18 грудня 2019 року по 21 грудня 2019 року заяву позивача про забезпечення позову вирішено судом у перший робочий день.

Заяву про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи на підставі частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, вважає, що вказана заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, суд може забезпечити позов лише за наявності двох підстав, а саме: ускладнення або неможливість виконання рішення суду чи відновлення порушених прав позивача внаслідок невжиття заходів забезпечення позову та очевидна протиправність рішення, яким порушуються права, свободи та інтереси особи, що звернулась до суду.

Відповідно до частини четвертою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Як передбачено частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, необхідною передумовою вжиття заходів забезпечення адміністративного позову є існування очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а також вірогідність того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Судом встановлено, що при ввезенні на митну територію України транспортних засоби марки VOLVO FM-13.400 з VIN-номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_2 та YV2JSG0A77В456548 Товариством з обмеженою відповідальністю «БЕТТА ГРАНТ» було подано митну декларацію №/2019/130623 від 13 листопада 2019 року для автомобіля VOLVO FM-13.400 з VIN-номером НОМЕР_3 , митну декларацію № UA205090/2019/130622 від 13 листопада 2019 року для автомобіля VOLVO FM-13.400 з VIN-номером НОМЕР_2 та митну декларацію № UA205090/2019/133068 від 19 листопада 2019 року для автомобіля VOLVO FM-13.400 з VIN-номером НОМЕР_1 з описами товару сідельний тягач код товару .

Рішеннями Волинської митниці ДФС від 26 листопада 2019 року №КТ-UA-2019, №КТ-UA-2019, №КТ-UA-2019 код товару було змінено на з огляду на те, що вище вказані транспортні засоби є автомобілями вантажними для встановлення кузова або платформи, а не сідельними тягачами.

Так, при вирішенні клопотання про забезпечення позову суд враховує положення нормативно-правових актів, які регулюють відносини щодо декларування товарів, які ввозяться на митну територію України.

Згідно вимог частини першої статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Частиною четвертою статті 69 Митного кодексу України визначено право митного органу самостійно класифікувати такі товари у разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів.

Відповідно до розділу III Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №650 декларант або уповноважена ним особа класифікує товари згідно з УКТЗЕД при їх декларуванні відповідно до статті 69 Митного кодексу України. Посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками. Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

Згідно вимог частини сьомої статті 69 митного кодексу України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Разом з тим, вимогами частини сьомої статті 25 Митного кодексу України передбачено, що виконання оскаржуваного рішення може бути зупинено повністю чи в певній частині посадовою особою або органом, що розглядає скаргу. Посадова особа або орган, які розглядають скаргу, зобов`язані надати особі, яка подала скаргу, належним чином обґрунтовану письмову відповідь у визначений законом строк.

Таким чином, законодавець передбачив можливість зупинення дії рішення митного органу на час його оскарження з метою недопущення настання негативних наслідків.

Враховуючи те, що підставами звернення позивача з вимогами про визнання протиправними та скасування, зокрема, рішення Волинської митниці від 26 листопада 2019 року №КТ-UA-2019 про визнання коду товару є сумнів у наявності у відповідача належним чином обґрунтованих підстав для встановлення відповідних порушень, а також позивачем наведені обставини, за яких останній вважає наявність порушень Порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02 грудня 2016 року №1058, зокрема щодо наявності достатніх і отриманих у встановленому законом порядку доказів на підтвердження неправомірності коду товару зазначених позивачем у митних деклараціях, а також, враховуючи те, що на час оскарження позивачем рішень відповідача їх дія не зупиняється, вони є обов`язковими для позивача, суд, не вирішуючи адміністративний спір по суті, вважає, що клопотання позивача є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

Судом береться до уваги та враховується ймовірність завдання позивачеві істотних майнових збитків до ухвалення остаточного рішення у даній справі в результаті виникнення у нього обов`язку здійснення митних платежів у зв`язку із прийняттям відповідачем оскаржуваних рішень про визначення коду товару, в той час, як їх правомірність буде вирішуватися в ході судового розгляду справи, та відповідно, судом буде зроблено висновки про правомірність чи протиправність таких рішень, на підставі яких, позивач вже фактично зобов`язаний внести кошти.

На переконання суду, обраний позивачем спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

При цьому, на момент розгляду вказаної заяви докази, що свідчать про порушення позивачем вимог митного законодавства та які лягли в основу винесення оскаржуваних рішень про визначення коду товару, у матеріалах справи відсутні.

Суд зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача до ухвалення рішення в цій справі та для відновлення порушених прав позивачу необхідно буде докласти значних зусиль, часу та витрат, а забезпечення позову на час судового розгляду справи дасть можливість позивачу до остаточного вирішення даного спору реалізовувати своє право щодо використання спірних транспортних засобів у господарській діяльності.

Тому, суд дійшов висновку про вжиття заходів забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТТА ГРАНТ» шляхом зупинення дії рішення Волинської митниці ДФС про визначення коду товару від 26 листопада 2019 року №КТ-UA-2019 про визначення коду товару до набрання законної сили рішенням суду у цій справі.

Також, судом враховується, що вказане рішення суб`єкта владних повноважень не віднесено до вичерпного переліку актів, забезпечення позову шляхом зупинення яких не допускається відповідно до частини третьої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України.

У свою чергу, вжиття судом заходів забезпечення позову не порушить прав та законних інтересів відповідача чи інших осіб.

При цьому суд звертає увагу на положення статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову негайно надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направляється судом для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Керуючись статтями 150-154, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТТА ГРАНТ» про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити до набрання законної сили рішенням суду у цій справі дію рішення Волинської митниці ДФС від 26 листопада 2019 року №КТ-UA-2019 про визначення коду товару.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя А.Я. Ксензюк