Справа № 953/17971/19
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 р.Справа № 953/17971/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Мінаєвої О.М. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Білюк Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Хачатрян Шаварш Арютюновича на рішення Київського районного суду м. Харкова від 21.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Ніколаєнко І.В., місце складання м. Харків, повний текст складено 21.10.19 року по справі № 953/17971/19

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Хачатрян Шаварш Арютюнович

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Київського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Хачатрян Шаварш Арютюновича, в якому просила суд визнати дії відповідача щодо складення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення протиправними та скасувати постанову серії ДП 18 № 660381 від 30.08.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 30.08.2019 року о 10-00 року рухалась на транспортному засобі ФОРД ФОКУС поза межами населеного пункту Харківської області. Була зупинена працівником поліції, який повідомив їй про перевищення нею швидкості, що зафіксоване технічними приладами. З постановою не згодна,вважає, що доказів того, що вона порушила ПДД не має. Зазначила, що у постанові відсутні докази того, що відображена на приладі швидкість належала саме її автомобілю.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 21.10.2019 у справі № 953/17971/19 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Хачатрян Ш.А. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Скасовано постанову серії ДП18 № 660381 від 30.08.2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 255,00 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП - закрито.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серія ДП 18 № 660381 від 30.08.2019 - 30.08.2019 о 10 год. 50 хв. водій керуючи транспортним засобом рухався в населеному пункті зі швидкістю 75 км/год, чим перевищив дозволену швидкість (швидкість вимірювалась приладом TruCAM), чим порушила п. 12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем належним чином не доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів справи, спірна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності складена з підстав висновків інспектора про порушення позивачем вимог Розділу 34 Правил дорожнього руху України та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно підпункту "б" пункту 12.6 Правил дорожнього руху поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю транспортним засобам, якими керують водії із стажем до 2 років, - не більше 70 км/год.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

За змістом статті 31 Закону України "Про національну поліцію", поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Колегією суддів встановлено, що на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем надано копію фотографії з приладу TruCAM, відеозапис, скрін з інтернет-ресурсу Google-maps.

Згідно ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які надано відповідачем на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, колегія суддів зазначає, що ні з відеозапису, ні з координат, вказаних на копії копію фотографії з приладу TruCAM та розміщених на скріні з інтернет-ресурсу Google-maps, неможливо достовірно встановити, що встановлена швидкість руху транспортного засобу позивача 75 км/год зафіксована саме в межах населеного пункту.

Так, матеріалами справи встановлено, що позивач отримала права 16.05.2019, тобто на позивача розповсюджуються обмеження швидкості: в межах населених пунктів - 50 км/год, поза населеними пунктами - 70 км/год.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 122 КУпАП щодо перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, притягнення до адміністративної відповідальності позивача в даному випадку можливе лише за встановлення швидкості руху транспортного засобу в межах населених пунктів - понад 70 км/год, поза населеними пунктами - понад 90 км/год.

Отже, оскільки відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано достовірних і достатніх доказів того, що позивач рухалась зі швидкістю 75 км/год саме в межах населеного пункту, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанцій про протиправність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Київського районного суду м. Харкова від 21.10.2019 у справі № 953/17971/19 відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора взводу №2 роти №6 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Хачатрян Шаварш Арютюновича залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 21.10.2019 року по справі № 953/17971/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) О.М. Мінаєва С.С. Рєзнікова