Справа № 569/9411/14-а
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
Іменем України

19 грудня 2019 року
Київ
справа №569/9411/14-а
адміністративне провадження №К/9901/44131/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Тацій Л.В.,
суддів: Стрелець Т.Г., Стеценка С.Г.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 31 травня 2017 року (ухвалена в складі головуючого судді Ковальова І.М.) та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року (постановлена в складі колегії суддів: головуючого судді Капустинського М.М., суддів: Моніча Б.С., Охрімчук І.Г.) у справі № 569/9411/14-а за позовом ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дочірнє підприємство "Рівненське спеціалізоване управління "Стальконструкція" №39 Публічного акціонерного товариства "Центрстальконструкція" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -
в с т а н о в и в:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
У липні 2014 року ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Дочірнє підприємство "Рівненське спеціалізоване управління "Стальконструкція" №39 Публічного акціонерного товариства "Центрстальконструкція", в якому просив зобов`язати відповідача включити до пільгового стажу як електрозварника наступні періоди: навчання у Рівненському МПТУ-38 з 21 вересня 1974 року по 19 червня 1976 року; роботи у Рівненській спецдільниці №39 з 20 липня 1976 року по 08 травня 1978 року; військової служби з 21 травня 1978 року по 10 червня 1980 року; роботи у Рівненській спецдільниці №39 з 01 вересня 1980 року по 21 серпня 2001 року та призначити позивачу пенсію на пільгових умовах з 20 лютого 2014 року.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 23 жовтня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 20 січня 2015 року, позов ОСОБА_1 задоволено.
Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 січня 2016 року судові рішення попередніх інстанцій скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
При новому розгляді справи Рівненським міським судом Рівненської області ухвалено постанову від 31 травня 2017 року про задоволення позову ОСОБА_1 , яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач виконував роботи, які відносяться до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчислені стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Відомості трудової книжки позивача підтверджують наявність у нього трудового стажу за професією, яка віднесена до Списку № 2, тому у останнього достатній стаж роботи для призначення пенсії на пільгових умовах.
Короткий зміст вимог касаційної скарги та заперечень на касаційну скаргу
В жовтні 2017 року Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області подало до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 31 травня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.
Касаційна скарга відповідача обґрунтована відсутністю підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2. Також відповідач зазначив, що записи уточнюючої довідки від 11.11.2013 за №7/204, виданої спеціалізованим управлінням «Стальконструкція №39» ПАТ «Центрстальконструкція», не відповідають первинним документам, наданим для перевірки, та містять посилання на Список №2, котрий згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1, 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, не може бути застосований для визначення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Вищий адміністративний суд України ухвалою від 20.10.2017 відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області.
15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». З цієї дати набула чинності нова редакція Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС).
Згідно з підпунктом 4 пункту 1 Перехідних положень КАС касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.
На виконання вимог підпункту 7 пункту 1 Перехідних положень справа була передана до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 12.12.2019 задоволено заяву судді Бучик А.Ю. про самовідвід, справу № 569/9411/14-а передано на повторний автоматизований розподіл.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 грудня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Стеценко С.Г., Стрелець Т.Г., справу передано головуючому судді.
Ухвалою Верховного Суду від 18.12.2019 справа прийнята до провадження та призначено її в попереднє судове засідання.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
Судами встановлено, що трудовий стаж позивача складає понад 26 років.
В період з 02 вересня 1974 року по 19 липня 1976 року позивач навчався у Рівненському МПТУ 38, де отримав професію електрозварника.
Згідно трудової книжки ОСОБА_1 з 20 липня 1976 року по 8 травня 1978 року ч працював електрозварником 3 розряду в Рівненській спецдільниці №39 тресту «Центростальконструкція», з 21 травня 1978 року по 10 червня 1980 року проходив службу в лавах Радянської Армії. 1 вересня 1980 року позивача прийнято на попереднє місце роботи в Рівненську спецдільницю №39 електрозварником 4 розряду, де він працював до 21 серпня 2001 року.
20 лютого 2014 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України від 11 березня 1994 року №162.
Листом від 06 березня 2014 року за №94/13 відповідач повідомив позивачу, що йому відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відмова мотивована тим, що записи уточнюючої довідки від 11 листопада 2013 року №7/204, виданої спеціалізованим управлінням «Стальконструкція №39» ПАТ «Центрстальконструкція», не відповідають первинним документам, наданим для перевірки, та містять посилання на Список №2, котрий згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1,2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, не може бути застосований для визначення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, то підстав (на час звернення позивача до відповідача) призначення пенсії на пільгових умовах із зниженням пенсійного віку, згідно з поданими документами не має.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також, виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно з положенням ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до ч. 1,2 та 3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст. 2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституцій України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Відповідно 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
Застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів «а», «б» ст.13 та ст.100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» регулюється Порядком застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці України від 18.11.2005 № 383.
Згідно Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за умови досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».
Особам, які працювали на роботах зі шкідливими й важкими умовами праці та мали або матимуть право на пенсію відповідно до ст. 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення», пенсії призначаються за нормами цього Закону, виходячи з вимог віку та стажу, встановлених раніше чинним законодавством.
Списки №1 та №2 затверджені постановами Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 та Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, від 16.01.2003 №36.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У пунктах 1 та 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637) зазначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п. 3 Порядку, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.
Згідно з пунктом 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Судами встановлено, що з 02.09.1974 по 19.07.1976 позивач навчався у Рівненському МПТУ 38.
Відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійно-технічну освіту» час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу, у тому числі в безперервний стаж і в стаж за спеціальністю, що дає право на пільги встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
20 липня 1976 року ОСОБА_1 прийнято на роботу електрозварювальником 3 розряду в Рівненську спецдільницю №39 тресту «Центростальконструкція».
08 травня 1978 року позивача звільнено з роботи у зв`язку з призовом до лав Радянської Армії, де ОСОБА_1 проходив службу з 21 травня 1978 року по 10 червня 1980 року.
За правилами ч.1 ст.2 Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу» час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідно до копії військового квитка ОСОБА_1 , останній проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 у будівельному батальйоні на посаді зварювальника.
01 вересня 1980 року ОСОБА_1 прийнято на попереднє місце роботи в Рівненську спецдільницю №39 електрозварювальником 4-го розряду, де позивач працював до 21 серпня 2001 року
Періоди роботи позивача на посаді електрозварювальника, його навчання та служби в армії в повному обсязі підтверджуються записами в трудовій книжці.
Відповідно до уточнюючої довідки від 11.11.2013 за №7/204, ОСОБА_1 працював в період з 20.07.1976 по 08.05.1978 і з 01.09.1980 по 31.2.1991 на посаді електрозварника ручного зварювання, протягом повного робочого дня, що передбачено Списком № 2. 15.12.1986 ОСОБА_1 присвоєна друга професія маляра піскоструйника, але робоче місце не надавалось.
Верховний Суд зазначає, що доводи касаційної скарги стосовно того, що уточнююча довідка не відповідає вимогам Порядку №383, не спростовують правильність висновків судів попередніх інстанцій про наявність у позивача трудового стажу за професією, яка віднесена до Списку № 2 та наявності у нього права для призначення пенсії на пільгових умовах. Такого висновку Суд дійшов, виходячи з того, що записи в трудовій книжці в повній мірі підтверджують трудовий стаж позивача за професією, яка віднесена до Списку № 2.
Покликання відповідача на те, що у особовій картці форми Т2 зазначена інша професія позивача маляр-піскоструйник 3 розряду також не заслуговують на увагу, оскільки запис в трудовій книжці позивача від 15 грудня 1986 року свідчить лише про набуття ним другої професії маляр-піскоструйник, а не про переведення його на роботу на цій посаді у зв`язку із звільненням з посади електрозварника.
Окрім того згідно наказу начальника управління Корпорації "Укрмонтажспецбуд" ВАТ "Центростальконструкція" Рівненське СУ-39 затверджено перелік робочих місць, професій і посад працівникам, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення по Спискам №1 та №2.
Відповідно до затвердженого переліку професія електрозварювальник ручного зварювання відноситься до списку №2 за кодом 19906. Кількість робочих місць-3, кількість робітників-3, номери робочих місць 1-3.
Судами також досліджені картки умов праці до номерів робочих місць 1-3, професія за кодом 19906 (електрозварювальник ручного зварювання) та протокол №3 від 02 лютого 1996 року "Про включення в перелік до Списку №2 на пільгове пенсійне забезпечення", з яких встановлено, що позивача атестовано до Списку №2 та включено в перелік робочих місць з пільговим пенсійним забезпеченням по Списку №2 за професією електрозварювальник ручного зварювання.
За таких обставин, суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 набув спеціального трудового стажу на посаді електрозварювальник ручного зварювання, оскільки працював повний робочий день, виконував роботи на посаді, яка віднесена до переліку посад, що дають право на призначення пільгової пенсії на Списком №2.
Відповідно до ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.
Керуючись ст. 343, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
постановив:
Касаційну скаргу Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області - залишити без задоволення.
Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 31 травня 2017 року та ухвалу Житомирського апеляційного адміністративного суду від 03 жовтня 2017 року по справі № 569/9411/14-а залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Л.В. Тацій
Судді Т.Г. Стрелець
С.Г. Стеценко