Справа № 460/930/19
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/12198/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Омеляновської Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги ОСОБА_1 та її представника Губар Наталії Всеволодівни ,

на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду (суддя - Борискін С.А., час ухвалення - 15:34, місце ухвалення - м.Рівне, дата складання повного тексту - 11.10.2019 року),

в адміністративній справі №460/930/19 за позовом ОСОБА_1 до Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області,

про зобов`язання вчинити дії, стягнення грошових сум,

встановив:

У березні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із адміністративним позовом до відповідача Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області, в якому просила: 1) зобов`язати відповідача нарахувати позивачу заробітну плату за період затримки розрахунку в зв`язку з припиненням її повноважень на посаді Красносільського сільського голови; 2) нарахувати та виплатити відпускні за період з липня 2003 року по квітень 2006 року, а також нарахувати відповідно матеріальну допомогу; 3) стягнути з відповідача повний розмір нарахованої заробітної плати за період з 2005 року по квітень 2006 року, з урахуванням раніше виплаченої суми.

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 09.11.2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі за вищезгаданим позовом ОСОБА_1 , відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019 року скасовано ухвалу Гощанського районного суду Рівненської області від 09.11.2018 року та направлено справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Гощанського районного суду Рівненської області від 04.03.2019 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 передано на розгляд Рівненському окружному адміністративному суду.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 11.05.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій адміністративній справі.

01.07.2019 року позивачем ОСОБА_1 подано до суду уточнення позовних вимог до адміністративного позову по вищезазначеній справі, відповідно до якого позивач зазначила, що: - за позовною вимогою 1 заробітна плата за період затримки розрахунку після закінчення повноважень за період з 07.04.2006р. по 30.06.2019р., тобто за 13 років 3 місяці, з Красносільської сільської ради підлягає до стягнення середньомісячна заробітна плата за весь період затримки в розмірі 3086830,77 грн.; - за позовною вимогою 2 компенсація за невикористану відпустку з липня 2003р. до квітня 2006р. складає 59229,24 грн., а матеріальна допомога на оздоровлення за три роки складає 58242,09 грн.; - за позовною вимогою 3 сума, яка підлягає стягненню з Красносільської сільської ради за період з 06.05.2005 р. по 07.04.2006 р. становить 46360,11 грн. (а.с. 127 Т.1).

Відповідач Красносільська сільська рада Гощанського району Рівненської області позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року закрито провадження в адміністративній справі №460/930/19 за позовом ОСОБА_1 , в частині позовних вимог про нарахування та виплату відпускних за період з липня 2003 року по квітень 2006 року та нарахування відповідної матеріальної допомоги (п.2 позову), а також про стягнення з Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області повного розміру нарахованої заробітної плати за період з 2005 року по квітень 2006 року, з урахуванням раніше виплаченої суми (п.3 позову), на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України, у зв`язку із тим, що є такі, що набрали законної сили рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Іншою ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року залишено без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 , в частині вимог про нарахування заробітної плати за період затримки розрахунку в зв`язку з припиненням її повноважень на посаді Красносільського сільського голови (п.1 позову), на підставі ч.4 ст.123 КАС України, у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду без поважних причин.

З ухвалою суду першої інстанції від 07.10.2019 року про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог не погодилася позивач ОСОБА_1 та оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції залишаючи без розгляду позовну заяву в частині вимог про нарахування заробітної плати за період затримки розрахунку в зв`язку з припиненням її повноважень на посаді Красносільського сільського голови, покликався на висновки зроблені в ухвалі цього ж суду від 07.10.2019 року, якою закрито провадження в адміністративній справі №460/930/19 за позовом ОСОБА_1 , в частині позовних вимог про нарахування та виплати відпускних за період з липня 2003 року по квітень 2006 року та нарахування відповідної матеріальної допомоги, а також про стягнення з Красносільської сільської ради повного розміру нарахованої заробітної плати за період з 2005 року по квітень 2006 року. Зокрема, зазначає апелянт, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що строк на звернення до суду підлягає обрахуванню з дати остаточної виплати позивачу всіх належних їй сум заробітної плати, тобто з 07.12.2012 року. Також вказує апелянт на те, що позивач не отримала від Красносільської сільської ради жодних розрахункових виплат та жодного повідомлення про повний розрахунок з нею, а тому помилковим є висновок суду першої інстанції про пропуск трьохмісячного строку звернення до суду з вимогою про нарахування заробітної плати за період затримки розрахунку в зв`язку з припиненням її повноважень на посаді Красносільського сільського голови.

За результатами апеляційного розгляду апелянт ОСОБА_1 просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 07.10.2019 року про залишення позовної заяви без розгляду, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Також з ухвалою суду першої інстанції від 07.10.2019 року про залишення позовної заяви без розгляду не погодилася представник позивача Губар Н.В. та оскаржила її в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржена ухвала суду є незаконною, прийнятою з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин справи, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт представник позивача Губар Н.В. зазначає, що суд першої інстанції приймаючи оскаржену ухвалу дійшов помилкового висновку про те, що заробітна плата позивача за період з 06.05.2005р. по 07.04.2006р. остаточно виплачена їй 04.12.2012 р. на підставі постанови Вищого адміністративного суду України від 01.02.2011р. у справі №2-а-12/2007. З цього приводу вказує апелянт на те, що у грудні 2012 року з позивачкою не був проведений остаточний розрахунок, а лише частковий і тільки по заробітній платі. З необхідних 68602,02 грн. заробітної плати ОСОБА_1 було виплачено лише 22241,91 грн. відповідно до платіжного доручення №372 від 04.12.2012 р.. Крім цього, зазначає апелянт, що судом першої інстанції невірно застосовано до розглядуваних правовідносин ч.1 ст.233 КЗпП України, відповідно до якої працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Однак, у ч.2 ст.233 КЗпП (яка підлягає застосуванню) зазначено, що в разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. Таким чином, суд першої інстанції безпідставно залишив без розгляду позовні вимоги в частині вимог про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період затримки розрахунку в зв`язку з припиненням її повноважень на посаді Красносільського сільського голови, з підстав пропущення позивачем строку для звернення до суду.

За результатами апеляційного розгляду апелянт представник позивача Губар Н.В. просить скасувати оскаржену ухвалу суду від 07.10.2019 року про залишення позовної вимоги про нарахування заробітної плати за період затримки розрахунку в зв`язку з припиненням повноважень позивача на посаді Красносільського сільського голови без розгляду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині задоволити повністю.

Крім цього, представник позивача Губар Н.В. подала суду апеляційної інстанції 11.12.2019 р. заяву про уточнення апеляційних вимог. Однак, така заява колегією суддів не береться до уваги, оскільки, всупереч вимогам ч.1 ст.303 КАС України, подана суду апеляційної інстанції після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги обох апеляційних скарг, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції від 07.10.2019 року про залишення позовної заяви без розгляду, вважає, що апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 слід задоволити, а апеляційну скаргу представника позивача Губар Н.В. слід задоволити частково, з врахуванням наступного.

Відповідно до положень статей 2, 5 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Із аналізу норм КАС слідує, що право на судовий захист є гарантованим у законодавстві. Обставини дійсного (фактичного) порушення відповідачем прав, свобод чи інтересів позивача можуть бути доведені учасниками справи та встановлені судом лише за результатами судового провадження. Для того, щоб особі було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і чи це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Право звернення до суду є невід`ємним особистим правом, яке реалізовується особою в порядку, встановленому КАС України. Способом реалізації цього права є звернення зацікавленої особи з позовом до суду. У свою чергу, звернення до суду з позовом є підставою для виникнення процесуальних відносин, пов`язаних з вирішенням спору по суті.

Частиною 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно ст.123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Також, пунктом 8 ч.1 ст.240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Таким чином, наведеними вище правовими нормами передбачено, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку. Якщо ж вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду є не поважними, то суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

Суд першої інстанції ухвалою від 07.10.2019 року залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в частині позовних вимог про нарахування заробітної плати за період затримки розрахунку в зв`язку з припиненням її повноважень на посаді Красносільського сільського голови (п.1 позову), керувався ч.4 ст.123 КАС України та ч.1 ст.233 КЗпП України (пропуск позивачем строку звернення до адміністративного суду без поважних причин). Зокрема, суд вказав, що заробітна плата позивача за період з 06.05.2005р. по 07.04.2006р. остаточно виплачена їй 07.12.2012р. на підставі постанови Вищого адміністративного суду України від 01.02.2011р. у справі №2-а-12/2007. На думку суду першої інстанції, строк на звернення до суду підлягає обрахуванню з дати остаточної виплати ОСОБА_1 усіх належних їй сум заробітної плати, тобто з 07.12.2012 року. Оскільки позивач звернулася до суду лише 30.03.2018 р., то строк звернення до суду з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, передбачений ч.1 ст.233 КЗпП, закінчився.

Однак, суд апеляційної інстанції вважає помилковими та передчасними такі висновки суду першої інстанції, а тому не погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність підстав для залишення без розгляду позовної заяви у справі №460/930/19 в частині відповідних позовних вимог на підставі ч.4 ст.123 КАС України.

Так, з матеріалів справи видно, що з квітня 2002 року позивач ОСОБА_1 була обрана головою Красносільської сільської ради і її повноваження, як сільського голови, мали б закінчуватися 07.04.2006 року (а.с. 93, 134 Т.1).

11.09.2003 року Красносільською сільською радою Гощанського району було прийняте рішення №88 «Про дострокове припинення повноважень Красносільського сільського голови ОСОБА_1 ».

Рішенням Корецького районного суду Рівненської області від 06.05.2005 року у справі №2-36/05, визнано незаконним рішення Красносільської сільської ради №88 від 11.09.2003р. «Про дострокове припинення повноважень Красносільського сільського голови ОСОБА_1 », стягнуто з Красносільської сільської ради на користь ОСОБА_1 12029 грн. за час вимушеного прогулу із розрахунку (заробітна плата за липень, серпень місяць 2003 року ділиться на кількість робочих днів за календарні місяці і множиться на кількість днів вимушеного прогулу) (а.с. 97-99, 221-223 Т.1).

Це рішення Корецького районного суду від 06.05.2005 року набрало законної сили згідно рішення Апеляційного суду Рівненської області від 09.12.2005 року (а.с. 224-227 Т.1).

Постановою Гощанського районного суду Рівненської області від 25.04.2007 року у справі №2-а-12/2007 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову в частині стягнення невиплаченої заробітної плати за період з 06.05.2005 р. по 07.04.2006 р., середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу з 07.04.2006р. по день фактичного розрахунку, в частині стягнення матеріальної та моральної шкоди в сумі 25000 грн., витрат на відрядження та внесення запису у її трудову книжку про припинення повноважень як сільського голови. Стягнуто з Красносільської сільської ради 6797,10 грн. середню заробітну плату за шість місяців (а.с. 100-102 Т.1).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2007 року залишено без змін постанову Гощанського районного суду від 25.04.2007 року у справі №2-а-12/2007 (а.с. 171-зв.-172 Т.1).

Постановою Вищого адміністративного суду України від 01.02.2011 року скасовано ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 13.09.2007 року, а постанову Гощанського районного суду від 25.04.2007 року змінено. Доповнено резолютивну частину абзацом наступного змісту: «Зобов`язати Красносільську сільську раду Гощанського району Рівненської області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за період з 06.05.2005р. по 07.04.2006р.».

У процесі виконавчого провадження відкритого 10.08.2011 року, на вимогу органу ДВС, Красносільською сільською радою нараховано та виплачено ОСОБА_1 середній заробіток за період з 06.05.2005р. по 07.04.2006р. у сумі 22241 грн. 91 коп. згідно з платіжним дорученням №372 від 04.12.2012 року (а.с. 91, 92 Т.1).

У подальшому, постановою Корецького районного суду від 07.06.2016 року у справі №563/66/14-а, яка набрала законної сили 25.06.2016р., було визнано незаконним та скасовано рішення Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області №279 від 22.05.2013 року «Про розгляд заяв ОСОБА_1 від 15.11.2010 року про факт припинення її повноважень, як сільського голови Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області» та визнано припиненими повноваження Красносільського сільського голови Гощанського району Рівненської області ОСОБА_1 з 07.04.2006 року, у зв`язку з закінченням строку повноважень (а.с. 35-36 Т.1).

Колегія суддів апеляційного суду враховує, що зі змісту розглядуваного адміністративного позову від 30.03.2018 року у справі №460/930/19 видно, що саме у зв`язку із припиненням повноважень з 07.04.2006 року та відсутністю повного розрахунку, ОСОБА_1 звернулася з позовом до адміністративного суду з відповідними позовними вимогами, які в подальшому уточнила, а саме, про виплату заробітної плати, компенсацію за невикористану відпустку, матеріальну допомогу, середньомісячну заробітну плату за весь період затримки розрахунку.

Звернення до адміністративного суду ОСОБА_1 із цим позовом обґрунтовується необхідністю застосування юридичних наслідків, які зумовлені постановою Корецького районного суду від 07.06.2016 року у справі №563/66/14-а про визнання припиненими повноваження Красносільського сільського голови з 07.04.2006 року.

На даний час між сторонами по справі ОСОБА_1 та Красносільською сільською радою існують спірні питання щодо кінцевого розрахунку, у зв`язку із припиненням повноважень ОСОБА_1 як Красносільського сільського голови з 07.04.2006 року на підставі постанови Корецького районного суду від 07.06.2016 року у справі №563/66/14-а.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов передчасного і необґрунтованого висновку про те, що позивачу усю заробітну плату пов`язану із проходженням публічної служби на посаді Красносільського сільського голови було виплачено 07.12.2012р., а тому з цієї дати слід обраховувати строк звернення до суду із вимогою про стягнення середньомісячного заробітку за затримку розрахунку після закінчення повноважень.

Відповідно до ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Крім цього, згідно згідно ч.2 ст.233 КЗпП, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції не було враховано предмету спору та підстав позову у даній адміністративній справі №460/930/19, з врахуванням заяви позивача від 01.07.2019 року про уточнення позовних вимог, зокрема, в частині позовної вимоги 1 про нарахування (стягнення) заробітної плати за період затримки розрахунку в зв`язку з припиненням повноважень позивача на посаді Красносільського сільського голови.

Отже, у суду першої інстанції не було підстав для залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі №460/930/19 в частині позовних вимог про нарахування (стягнення) заробітної плати за період затримки розрахунку в зв`язку з припиненням повноважень позивача на посаді Красносільського сільського голови (п.1 позову), на підставі частини 4 ст.123 КАС України.

Тому, ухвала Рівненського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі №460/930/19 в частині позовних вимог, підлягає скасуванню, як така, що винесена за результатами неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи та із невідповідністю висновків суду обставинам справи, і перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Керуючись ст.ст. 243 ч.3, 308, 310, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Губар Наталії Всеволодівни - задоволити частково.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року про залишення позовної заяви без розгляду в частині позовних вимог в адміністративній справі №460/930/19 за позовом ОСОБА_1 до Красносільської сільської ради Гощанського району Рівненської області про зобов`язання вчинити дії, стягнення грошових сум - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий: В. В. Гуляк
Судді: Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови складено 21.12.2019 року