Справа № 826/10434/18
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 грудня 2019 року № 826/10434/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І. розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку

до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Еско-Капітал»

про стягнення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи.

Представник Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (далі - позивач) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва (далі - суд) з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Еско-Капітал» (далі - Відповідач) та просить суд:

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Еско-Капітал» штраф у розмірі 6000 (шість тисяч гривень) 00 копійок до Державного бюджету України, який слід перерахувати на рахунок, відкритий в управлінні Державної казначейської служби України за балансовим рахунком 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», по коду бюджетної класифікації 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що за результатами розгляду справи про правопорушення на ринку цінних паперів, уповноваженою особою Комісії за нерозміщення у загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії, у відношенні відповідача було винесено постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 18 квітня 2018 року № 152-ЦА-УП-КУА, відповідно до якої до товариства застосовано штрафні санкції у розмірі 6000,00 тисяч гривень. На момент звернення позивача до суду, відповідачем вказану суму у добровільному порядку не сплачено.

Ухвалою суду від 11 липня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/10434/18 (далі - справа), з одноособовим розглядом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Водночас запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення зазначеної ухвали надати відзив на позовну заяву, або заяву про визнання позову.

Однак, відповідачем вимоги ухвали суду не виконано, відзиву на позовну заяву та будь-яких доказів на підтвердження чи спростування доводів позовну до суду не надано.

Відповідно до частини четвертої статті 164 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Обставини, встановлені судом.

22 березня 2018 року уповноваженою особою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на підставі рішення Комісії від 14 липня 2017 року № 556 складено акт про правопорушення на ринку цінних паперів та фондового ринку товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Еско-Капітал» № 140-ЦА-УП-КУА відповідно до якого встановлено, що ліквідаційна комісія закритого не диверсифікованого венчурного пайового інвестиційного фонду «Еско-Классік» товариства з обмеженою відповідальністю «КУА «Еско-Капітал» надіслала листом від 02 жовтня 2017 року № 1-0210 до Комісії повідомлення, що містить інформацію про прийняття 02 жовтня 2017 року уповноваженим органом товариства рішення про ліквідацію Фонду. На сайті загальнодоступної інформаційної бази даних Комісії інформація про ліквідацію Фонду була розміщена 10 жовтня 2017 року. Підпунктом 3 пункту 5 розділу ІІ Положення про порядок припинення пайового інвестиційного фонду, затвердженого рішенням Комісії від 19 листопада 2013 року № 2605, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2013 року № 2128/24660 визначено, що Ліквідаційна комісія здійснює такі заходи, зокрема, протягом п`яти робочих днів з дати прийняття рішення про ліквідацію Фонду. Публікує в офіційному друкованому органі інформацію щодо ліквідації Фонду, порядку та строку пред`явлення кредиторами вимог до Фонду та розміщує зазначену інформацію на сайті загальнодоступної інформації бази даних Комісії, а також на сайті КУА.

Таким чином, товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Еско-Капітал» порушено вимоги підпункту 3 пункту 5 розділу ІІ Положення про порядок припинення пайового інвестиційного фонду, затвердженого рішенням Комісії від 19 листопада 2013 року № 2605, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2013 року № 2128/24660 в частині нерозміщення інформації про ліквідацію Фонду на сайті загальнодоступної інформаційної бази даних Комісії, у строк, визначений нормативно-правовим актом Комісії (а.с. - 15).

Постановою про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів від 14 березня 2018 року порушено справу про правопорушення на ринку цінних паперів у відношенні товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Еско-Капітал» (а.с. - 9-10).

Постановою про розгляд справи про правопорушення на ринку цінних паперів від 04 квітня 2018 року відповідача повідомлено про призначення справи до розгляду на 18 квітня 2018 року (а.с. - 14).

18 квітня 2018 року за результатами розгляду справи про правопорушення на ринку цінних паперів, уповноваженою особою Комісії за нерозміщення у загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії, у відношенні відповідача було винесено постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 18 квітня 2018 року № 152-ЦА-УП-КУА, відповідно до якої до товариства застосовано санкцію у вигляді штрафу у розмірі 6000,00 тисяч гривень, який слід перерахувати на рахунок, відкритий в управлінні Державної казначейської служби України за балансовим рахунком 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», по коду бюджетної класифікації 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106 протягом 15 днів з моменту отримання винесеної постанови. Копію розрахункового документу, який буде підтверджувати виконання винесеної постанови, направити до департаменту правозастосування Комісії (а.с. - 20-21).

На момент звернення позивача до суду, відповідачем вказану суму у добровільному порядку не сплачено.

Винесену постанову позивачем направлено на адресу відповідача 24 квітня 2018 року супровідним листом № 14/01/12568 (а.с. - 19).

Відправлення позивачем винесених документів на адресу відповідача підтверджується наявними в матеріалах справи реєстрами (списками) поштових відправлень рекомендованих листів (а.с. - 11-13, 16-18, 22-24).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні визначено Законом України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» від 30 жовтня 1996 року № 448/96-ВР (в редакції станом на час виникнення спірних відносин) (далі - Закон).

Відповідно до статті 1 Закону державне регулювання ринку цінних паперів - здійснення державою комплексних заходів щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням і порушенням у цій сфері.

Згідно зі статтею 2 Закону державне регулювання ринку цінних паперів здійснюється з метою:

реалізації єдиної державної політики у сфері випуску та обігу цінних паперів та їх похідних;

створення умов для ефективної мобілізації та розміщення учасниками ринку цінних паперів фінансових ресурсів з урахуванням інтересів суспільства;

одержання учасниками ринку цінних паперів інформації про умови випуску та обігу цінних паперів, результати фінансово-господарської діяльності емітентів, обсяги і характер угод з цінними паперами та іншої інформації, що впливає на формування цін на ринку цінних паперів;

забезпечення рівних можливостей для доступу емітентів, інвесторів і посередників на ринок цінних паперів;

гарантування прав власності на цінні папери;

захисту прав учасників фондового ринку;

інтеграції в європейський та світовий фондові ринки;

дотримання учасниками ринку цінних паперів вимог актів законодавства;

запобігання монополізації та створення умов розвитку добросовісної конкуренції на ринку цінних паперів;

контролю за прозорістю та відкритістю ринку цінних паперів.

Форми державного регулювання ринку цінних паперів визначено статтею 3 Закону.

Державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку. Інші державні органи здійснюють контроль за діяльністю учасників ринку цінних паперів у межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством (частина перша статті 5 Закону).

Відповідно до частин першої-четвертої статті 6 Закону Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку (НКЦПФР) є державним колегіальним органом, підпорядкованим Президенту України, підзвітним Верховній Раді України.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку складається з Комісії як колегіального органу та центрального апарату.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку може утворювати територіальні органи у випадках, передбачених у положенні про Національну комісію з цінних паперів та фондового ринку.

Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку здійснює повноваження через центральний апарат і свої територіальні органи.

Завдання Національної комісії України з цінних паперів та фондового ринку передбачено статтею 7 Закону.

Відповідно до пункту 14 статті 8 Закону Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку вправі, зокрема, накладати адміністративні стягнення, штрафні та інші санкції за порушення чинного законодавства на юридичних осіб та їх співробітників, аж до анулювання ліцензій на здійснення професійної діяльності на ринку цінних паперів.

Уповноваженими особами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, відповідно до статті 9 Закону є:

Голова та члени Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку;

уповноважені Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку посадові особи.

Пунктом 6 статті 11 Закону передбачено, що Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку застосовує до юридичних осіб фінансові санкції, зокрема, за нерозміщення, розміщення не в повному обсязі інформації та/або розміщення недостовірної інформації у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів - у розмірі до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про накладення штрафу може бути оскаржено в суді (частина друга статті 11 Закону).

У разі несплати штрафу протягом 15 днів примусове стягнення штрафів здійснюється на підставі відповідного рішення суду за позовом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (частина третя статті 11 Закону).

Окрім того, рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16 жовтня 2012 року № 1470, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 листопада 2012 року № 1855/22167 затверджено правила розгляду справи про правопорушення вимог законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій.

Пунктом 3 розділу XVIII вказаних Правил передбачено, що юридичні особи сплачують штрафи шляхом перерахування коштів до Державного бюджету України.

З матеріалів справи судом встановлено, що 18 квітня 2018 року за результатами розгляду справи про правопорушення на ринку цінних паперів, уповноваженою особою Комісії за нерозміщення у загальнодоступній інформаційній базі даних Комісії, у відношенні відповідача було винесено постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів № 152-ЦА-УП-КУА, відповідно до якої до товариства застосовано санкцію у вигляді штрафу у розмірі 6000,00 тисяч гривень, який слід перерахувати на рахунок, відкритий в управлінні Державної казначейської служби України за балансовим рахунком 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», по коду бюджетної класифікації 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106 протягом 15 днів з моменту отримання винесеної постанови. Копію розрахункового документу, який буде підтверджувати виконання винесеної постанови, направити до департаменту правозастосування Комісії (а.с. - 20-21).

На момент звернення позивача до суду, відповідачем вказану суму у добровільному порядку не сплачено.

Винесену постанову позивачем направлено на адресу відповідача 24 квітня 2018 року супровідним листом № 14/01/12568 (а.с. - 19).

Відправлення позивачем винесених документів на адресу відповідача, а саме: акту та постанов, підтверджується наявними в матеріалах справи реєстрами (списками) поштових відправлень рекомендованих листів (а.с. - 11-13, 16-18, 22-24).

Разом з тим, матеріали справи доказів оскарження відповідачем винесеної позивачем 18 квітня 2018 року постанови не містять.

Окрім того, матеріали справи також не містять доказів сплати відповідачем штрафу в розмірі 6 000,00 (шість тисяч гривень) 00 копійок застосованого постановою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 18 квітня 2018 року № 152-ЦА-УП-КУА.

Враховуючи, що доказів добровільної сплати суми фінансової санкції відповідачем не надано, та оскільки постанова Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 18 квітня 2018 року № 152-ЦА-УП-КУА про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів є чинною та в судовому порядку не оскаржувалась і не скасована, суд приходить до висновку що сума штрафу в розмірі 6 000,00 гривень підлягає стягненню з відповідача у судовому порядку.

Із системного аналізу викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, зважаючи на їх доведеність та обґрунтованість.

Позивач по даній справі діяв у відповідності до положень Конституції України та Закону України «про державне регулювання ринку цінних паперів в України» та відповідними доказами підтвердив обґрунтованість позовних вимог, а відтак останні підлягають задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до частин першої-четвертої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість адміністративного позову, що є підставою для задоволення позовних вимог та наявністю підстав для стягнення у судовому порядку з товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Еско-Капітал» «Еско-Капітал» штрафу у розмірі 6000 (шість тисяч гривень) 00 копійок до Державного бюджету України накладеного відповідно до постанови від 18 квітня 2018 року № 152-ЦА-УП-КУА, який слід перерахувати на рахунок, відкритий в управлінні Державної казначейської служби України за балансовим рахунком 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», по коду бюджетної класифікації 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною другою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз.

Зважаючи на те, що позивач є суб`єктом владних повноважень, та оскільки матеріали справи не містять доказів понесення позивачем судових витрат пов`язані із залученням свідків та проведення експертиз, підстави для вирішення питання щодо відшкодування судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 72-73, 76-77, 139, 143, 243-246, 255, 257-262 КАС України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

В И Р І Ш И В:

Задовольнити адміністративний позов Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (01010, місто Київ, вулиця Московська, 8, корпус 30, ) до товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Еско-Капітал» (03680, місто Київ, Охтирський провулок, 7, корпус 2, ) про стягнення штрафу.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Еско-Капітал» «Еско-Капітал» (03680, місто Київ, Охтирський провулок, 7, корпус 2, ) штраф у розмірі 6000 (шість тисяч гривень) 00 копійок до Державного бюджету України, який слід перерахувати на рахунок, відкритий в управлінні Державної казначейської служби України за балансовим рахунком 3111 «Надходження до загального фонду державного бюджету», по коду бюджетної класифікації 21081100 «Адміністративні штрафи та інші санкції», символ звітності 106.

Підстави для відшкодування судових витрат відсутні.

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 255 КАС України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда