Справа № 295/16119/19
Суддя: Чішман Л. М.
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.12.2019 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Чішман Л.М.,

розглянувши адміністративну справу за позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Поліщук Тетяни Олександрівни до інспектора ВРОМ ДТП УПП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Вишневського В`ячеслава Валерійовича про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про адміністративне правопорушення, яка винесена інспектором ВРОМ ДПП УПП в Житомирській області Вишневським В.В. серії ДП18 №024605 від 21.10.2019 року про накладання на штрафу в сумі 425,00 гривень за скоєння адміністративного порушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, внаслідок відсутності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до змісту оскаржуваної постанови, 21.10.2019 року о 13-30 год., керуючи автомобілем Нісан Патрол, водій ОСОБА_1 не надав посвідчення водія. Позивач вказує, що даний факт не відповідає дійсності, позивач не керував автомобілем Нісан Патрол, реєстраційний номер НОМЕР_1 , оскільки 21.10.2019 року перебував на службі та у складі групи виїхав на виклик на службовому автомобілі, за кермом якого перебував ОСОБА_3 . Під час руху спецавтомобіль рухався з увімкненою звуковою сиреною та увімкненим маячком синього та червоного кольорів, на перехресті проспекту Незалежності та вул. О. Соколовських в м. Житомирі сталось зіткнення з автомобілем БМВ 3, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. На вказану дорожньо-транспортну пригоду прибули працівники поліції. Старший лейтенант поліції Вишневський В.В. , оформлюючи матеріали, а саме схему дорожньо-транспортної пригоди, в присутності понятих, після її складання вніс виправлення, зазначивши водієм спочатку ОСОБА_3 , а потім перекресливши, за межами бланку зазначив ОСОБА_1 як водія автомобіля.

Позивач вважає, що старшим лейтенантом поліції Вишневським В.В. не встановлені фактичні обставини справи, не з`ясовано, хто саме керував спецавтомобілем, не надано можливості скористатись юридичною допомогою, не допитані свідки, які перебували в спецавтомобілі з приводу того, хто керував автомобілем, не підтверджено перебування позивача за кермом, зокрема засобами відеофіксації, не витребувано з ГУНП в Житомирській області матеріали щодо виклику та виїзду спецавтомобіля на виклик та не було надано оцінку поясненням ОСОБА_6 , який зазначив, що саме він був за кермом спецавтомобіля.

Також позивач зазначає, що відповідач незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобіля, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи, відповідач позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та проігнорував порядок процедури розгляду справи, встановлений ст.ст. 278, 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 01.11.2019 року у зазначеній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

20.11.2019 року до суду надійшов відзив, у якому відповідач вказав, що як вбачається з оскаржуваної постанови та не заперечування позивачем, останній відмовився пред`явити посвідчення водія для перевірки на вимогу працівника поліції, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП. Крім того, факт керування автомобілем Нісан Патрол, реєстраційний номер НОМЕР_1 , саме ОСОБА_1 у вказаному в постанові місці та часі підтверджується низкою письмових пояснень, а саме ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та рапортом інспектора взводу № 2 роти №3 ОСОБА_11. , копії яких долучені до відзиву. На підставі викладеного, відповідач просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані у справі докази, дійшов наступного висновку.

Встановлено, що інспектором ВРОМ ДТП УПП в Житомирській області ДПП Вишневським В`ячеславом Валерійовичем винесено постанову серії ДП18 № 024605 від 21.10.2019 року, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зі змісту постанови вбачається, що 21.10.2019 року в м. Житомирі по просп. Незалежності та вул. О. Соколовських, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Насан Патрол, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.п. а, б п. 2.1 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон).

Підпунктом «а» п. 2.4 Правил дорожнього руху України визначено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, визначені п. 2.1 цих Правил.

Частина перша ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Щодо порядку та процедури винесення постанови про адміністративне правопорушення, то це регулюється нормами ст.ст. 254, 258, 276, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 ( далі-Інструкція №1395).

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до положень ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, зокрема за порушення приписів ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В ч.ч. 1,2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Частина 2 ст. 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Крім того, згідно із пунктом 4 розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 7 листопада 2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1,статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 1, 2 розділу 3 цієї Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121,статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 Кодексу України про адміністративні правопорушення, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п. 5 розділу 4 Інструкції Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено. Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП). У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

На підставі вищевикладеного, твердження позивача про те, що інспектор патрульної поліції не мав права розглядати справу про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення не ґрунтуються на вимогах закону та є безпідставним.

Крім того, посилання скаржника на Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015, щодо незаконності розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення за місцем зупинки транспортного засобу є необґрунтованими, оскільки означене Рішення приймалось до внесення змін до статті 258 Кодексу України про адміністративні правопорушення і не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Аналогічна правова позиція була висловлена у Постанові Верховного Суду від 26 червня 2019 № К/9901/12738/18.

Разом з тим, згідно з п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

Відповідач на підтвердження своїх доводів долучив до відзиву копії пояснень учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 та свідків - ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , а також рапорт інспектора патрульної поліції ОСОБА_11 . У своїх поясненнях лише ОСОБА_7 та поліцейська ОСОБА_11 вказують, що у момент дорожньо-транспортної пригоди за кермом автомобіля Нісан Патрол перебував ОСОБА_1 . Однак, суд критично відноситься до таких доводів, оскільки з вказаних пояснень не можливо встановити, звідки вказаними особами отримана інформація про особу водія, зокрема його ім`я.

Відповідач не скористався своїм правом надати інші докази на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови та доказів, які б вказували на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення у повному обсязі.

Відповідно до п. 3 частини 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 242-246 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Поліщук Тетяни Олександрівни до інспектора ВРОМ ДТП УПП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Вишневського В`ячеслава Валерійовича про скасування постанови - задовольнити.

Скасувати постанову від 21.10.2019 року серії ДП18 №024605 про накладення адміністративного стягнення, винесену інспектором ВРОМ ДТП УПП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Вишневським В`ячеславом Валерійовичем по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Чішман