Справа № 484/4324/19
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 484/4324/19
Головуючий в 1 інстанції: Паньков Д.А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки начальники Сумської митниці Державної фіскальної служби України Щуцького Олександра Геннадійовича про скасування постанови про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

В вересні 2019 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до виконуючого обов`язки начальники Сумської митниці ДФС України Щуцького О.Г. (надалі - відповідач), в якому просила скасувати постанову про порушення митних правил №0598/80500/19 від 21.08.2019 року за ч.3 ст.481 Митного кодексу України та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.10.2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що спірною постановою виконуючого обов`язки начальника Сумської митниці ДФС України Щуцького О.Г. №0598/80500/19 від 21.08.2019 року позивача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.481 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 17000,00 грн..

Зі змісту спірної постанови вбачається, що позивач, громадянка Російської Федерації, порушила зобов`язання про тимчасове ввезення транспортного засобу до одного року, а саме не вивезла за межі митної території України автомобіль марки «Ford Explorer», р.н. НОМЕР_1 , який згідно ЄАІС ДФС був ввезений нею в режимі «тимчасового ввезення» через Сумську митницю 26.04.2014 року. Вказаний факт був виявлений працівниками митниці 20.06.2019 року при перетині позивачем кордону.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірна постанова є обґрунтованою та законною.

Перевіряючи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи, колегія суддів дійшла висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до виконуючого обов`язки начальники Сумської митниці Державної фіскальної служби України Щуцького Олександра Геннадійовича, який виніс спірну постанову №0598/80500/19 від 21.08.2019 року про порушення митних правил.

Статтею 4 КАС України визначено, що відповідач - це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача; суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Частиною 3 ст.46 КАС України також визначено, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Отже, відповідачами (як суб`єктами владних повноважень) в адміністративній справі можуть бути:

- органи державної влади та органи місцевого самоврядування;

- посадові чи службові особи цих органів;

- інший суб`єкт при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій.

Тому, важливим є в кожному випадку (в кожній адміністративній справі) визначити належного (правильного) відповідача.

Статтею 286 КАС України передбачено, що адміністративний суд вирішує справу щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Порядок провадження у справах щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено, зокрема, КУпАП та Митним кодексом України.

Тобто, посадова чи службова особа при здійсненні провадження у справі про адміністративне правопорушення та при винесенні постанови (вчиненні дії чи бездіяльності) щодо притягнення до адміністративної відповідальності, діє у порядку та у спосіб, який визначений КУпАП чи МК України.

Так, відповідно до статті 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються:

1) адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад; (стаття 218 КУпАП).

2) виконавчими комітетами (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад та їх посадовими особами, уповноваженими на те цим Кодексом; (стаття 219 КУпАП).

3) виключено;

4) районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями), а у випадках, передбачених цим Кодексом, місцевими адміністративними та господарськими судами, апеляційними судами, Верховним Судом; (статті 221, 221-1 КУпАП).

5) органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом; (стаття 222 та статті 222-1 - 244-21 КУпАП).

Відповідно до ст.522 МК України, справи про порушення митних правил, передбачені статтями 468, 469, частинами першою - п`ятою статті 470, статтями 474, 475, 477 - 480, частинами першою - п`ятою статті 481, статтею 485 цього Кодексу, розглядаються органами доходів і зборів; а справи про порушення митних правил, передбачені частиною шостою статті 470, статтями 471 - 473, 476, частиною шостою статті 481, статтями 482 - 484 цього Кодексу, а також усі справи про порушення митних правил, вчинені особами, які не досягли 18-річного віку, розглядаються районними, районними у місті, міськими чи міськрайонними судами (суддями).

Таким чином, вказаними вище нормами законодавства встановлено, що справи про адміністративні правопорушення розглядають відповідні Органи.

Це підтверджується і змістом 234-2 КУпАП та статті 523 МК України.

Згідно статті 234-2 КУпАП, органи доходів і зборів розглядають справи про адміністративні правопорушення. Керівники ж органів доходів і зборів та їх заступники, уповноважені ними посадові (службові) особи розглядають справи про адміністративні правопорушення і накладають адміністративні стягнення від імені органів доходів і зборів.

Аналогічні законодавчі норми містяться і в усіх інших статтях глави 17 КУпАП.

Крім цього, згідно ст.523 МК України, від імені митниць справи про порушення митних правил розглядаються керівниками цих митниць або їх заступниками, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, - посадовими особами, уповноваженими на це відповідно до посадових інструкцій, або іншими особами, уповноваженими на це керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику.

При цьому, слід врахувати, що вказаними вище нормами законодавства застосоване такі формулювання: «розглядають органи (посадові особа)», «розглядають суди (судді)», а не такі формулювання «розглядають органи та посадові особи», «розглядають суди та судді».

Тобто, такі формулювання слід розуміти так, що суб`єктом владних повноважень, який розглядає справу про адміністративне правопорушення і виносить постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, є відповідний Орган в особі конкретної посадової особи.

Отже, посадові особи (працівники) відповідних Органів при розгляді справи про адміністративне правопорушення діють від імені цих Органів, а не від свого імені.

Тому, належним відповідачем як суб`єктом владних повноважень у адміністративній справі щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення повинен бути відповідний орган (орган доходів і зборів, митний орган і т.д.).

Якщо адміністративний позов подано до такого відповідача як: керівник, заступник керівника, інспектор чи інша посадова особа (працівник) владного органу, то слід вважати, що такий адміністративний позов подано до неналежного відповідача.

В такій ситуації слід враховувати, що відповідно до ст.48 КАС України, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

З вищенаведеної статті видно про можливість заміни неналежного відповідача виключно судом першої інстанції.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції не скористався положеннями ст.48 КАС України, не здійснив заміну відповідача по справі на належного відповідача та не залучив його в якості другого відповідача, а в порушення норм процесуального права розглянув позов ОСОБА_1 до неналежного відповідача.

Таким чином, якщо адміністративний позов заявлено до неналежного відповідача і суд першої інстанції не здійснив заміни неналежного відповідача, а з врахуванням відсутності в суду апеляційної інстанції можливості замінити його належним відповідачем, суд апеляційної інстанції повинен скасовувати таке рішення суду першої інстанції і прийняти нову постанову про відмову у задоволенні такого адміністративного позову.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, враховуючи наведені норми та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18.10.2019 року та прийняти по справі нову постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Статтею 286 КАС України встановленні особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.3 ст.272 КАС України судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.272, ст.311, ст.315, ст.317, ст.321, ст.322, ст.325 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 жовтня 2019 року - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.