Справа № 415/9782/19
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/9782/19
Провадження № 2-а/415/415/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти4 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області капрала поліції Воронька Богдана Вікторовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

25.11.2019 року до Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області капрала поліції Воронька Богдана Вікторовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що з 03.05.2019 р. позивач працює в комунальному підприємстві «Лисичанський Шляхрембуд» асфальтобетонщиком 3 розряду.

18.09.2019 року у відношенні позивача капралом взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Луганській області Вороньком Богданом Вікторовичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 535628 за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 140 та ч. 3 ст. 140 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. У пункті 6 постанови зазначено: що «18.09.2019 року о 10 год. 20 хв. в місті Лисичанськ на перехресті вулиць Червона та вулиця Кубанська громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проводив дорожні роботи на дорозі з очищення дощоприймача без погодження з уповноваженим підрозділом національної поліції та не огородив місце проведення робіт дорожніми знаками, чим порушив правила, норми та стандарти ДСТУ 8743 та п.п. 32.1 ПДР України, ДСТУ 4100-2014».

Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що не відповідає чинному законодавству з наступних підстав.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 140 КУпАП передбачається можливість притягнення до адміністративної відповідальності не тільки посадових осіб та громадян суб`єктів господарської діяльності, а також і фізичних осіб, але в даному випадку вважаю, що інспектором УПП Вороньком Б.В. при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення в порушення ст. 245 КУпАП у повному обсязі та об`єктивно не з`ясовані всі обставин справи та не вирішено її выдповыдно до закону, чим грубо порушив його особисті права, як громадянина України.

Так, під час складання у відношенні позивача протоколу про адміністративне правопорушення він виконував роботу пов`язану з господарською діяльністю підприємства на якому він працює (витяг з журналу виконання робіт від 18.09.2019 р. - додається). Тобто, 18.09.2019 р. при виконанні робіт по очищенню дощоприймача на перехресті вулиць Красній - Кубанській позивач виконував свої безпосередні робочі обов`язки на підставі укладеного трудового договору. Він не мав на меті задоволення свого особистого інтересу в результатах роботи, окрім особистої заінтересованості в отримані заробітної плати за виконану роботу згідно КЗпТ. Простіше кажучи, він не проводив роботи для задоволення власних інтересів, особисто для себе. Таким чином, в даному випадку, інспектор УПП не мав права розглянути справу у відношенні позивача, як громадянина, він повинен з`ясувати всі обставин справи та притягнути до відповідальності посадову особу підприємства, де він працює, до посадових обов`язків якої відноситься документальне оформлення проведення дорожніх робіт, у тому числі і оформлення відповідного узгодження на проведення робіт по очищенню дощоприймача по вулиці Красній в місті Лисичанську.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

З огляду на вищезазначене, в даному випадку відсутній суб`єктний склад правопорушення, оскільки позивач не є посадовою особою до компетенції якої належить додержання правил, норм і стандартів при позначеннях на дорогах місць провадження робіт.

Вважає, що відповідачем у порушення вимог ст. 77 КАС України не надано жодних доказів того, що саме позивач зобов`язаний був погодити з уповноваженим підрозділом національної поліції узгодження схеми на організацію дорожніх робіт та не огородив місце проведення робіт на перехресті вулиць Красна - Кубанська в місті Лисичанську дорожніми знаками.

18.09.2018 р. при проведенні робіт з очищення дощоприймача на перехресті вулиць Красна та Кубанська перед початком виконання дорожніх робіт було вжито відповідних заходів щодо позначення місця провадження цих робіт, а саме: установлені попереджувальні дорожні знаки та тимчасове огородження у вигляді «конусів напрямних», які призначені для організації і забезпечення дорожнього руху під час проведення дорожніх робіт. Відповідні конуси - фішки володіють смужками помаранчевого і білого кольорів та завдяки світлоповертаючій плівці здатні сіяти від світла фар автомашин, в результаті цього здатні запобігати аварії на дорозі, ефективно переправляти потік транспортних засобів в необхідному напрямку. Факт використання 18.09.2019 р. дорожніх фішок може підтвердити свідок: ОСОБА_2 , працівник КП «Лисичанський Шляхрембуд». Також, надає письмові пояснення головного інженера КП «Лисичанський Шляхрембуд» щодо ситуації, яка склалася 18.09.2019 р.

Вважає, що постанова від 18.09.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 535628, яка складена відносно позивача, є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, а тому підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, просив суд визнати незаконною та скасувати постанову капрала взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Луганській області Воронька Богдана Вікторовича про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №535628 за адміністративне правопорушення про притягнення, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. ч. 2, 3 ст. 140 КУпАП та закрити провадження по даній справі про адміністративне правопорушення.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії ДП18 № 535628 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18.09.2019 протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 18.09.2019.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

27.11.2019 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/9782/19 було відкрито провадження у цій адміністративній справі та поновлено пропущений строк звернення до суду.

09.12.2019 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 18.09.2019.

17.12.2019 позивачем була надана письмова заява про розгляд справи за його відсутності.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду письмову заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності та задовольнити його позов у повному обсязі.

Відповідач інспектор Воронько Б.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив справу слухати за його відсутності та залишити адміністративний позов без задоволення.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем наданий суду відеозапис на DVD-R диску з нагрудної камери інспектора УПП від 18.09.2019 року.

З постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до неї надано відео з нагрудної камери вв0016 (а.с.11).

Судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем правил, норм та стандартів ДСТУ 8743 та п.п. 32.1 ПДР України, ДСТУ 4100-2014, відповідачем надано відеозапис №вв0016, тоді як в оскарженій постанові про адміністративне правопорушення вказано інший номер - №вв016. Отже, номер пристрою згідно з постановою не співпадає з номером пристрою згідно з відеозаписом.

Аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює,а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 535628 від 18.09.2019року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного суд доходить висновку, що відсутні докази того, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР.

Аналогічні висновки стосовно правових наслідків відсутності у постанові про накладення адміністративного стягнення посилання на пристрій, на який зроблений відеозапис, як на суттєве порушення при накладенні адміністративного стягнення викладені у постанові ВС від 30 травня 2018 р. в адміністративному провадженні №К/9901/29775/18 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/74407705).

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти4 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області капрала поліції Воронька Богдана Вікторовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора взводу 2 роти4 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області капрала поліції Воронька Богдана Вікторовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити повністю.

Визнати незаконною та скасувати постанову капрала взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Луганській області Воронька Богдана Вікторовича про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 535628 від 18.09.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. ч. 2, 3 ст. 140 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у розмірі 510 гривень 00 копійок, провадження по справі закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідач: інспектор взводу 2 роти4 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області капрала поліції Воронько Богдан Вікторович, місце роботи за адресою: вул. Штейгерська, буд. 8, м. Лисичанськ, 93100, Луганська область, України.

Повний текст судового рішення складено 21.12.2019.

Суддя Ю. О. Калмикова