Справа № 520/13713/19
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

21 грудня 2019 р. Справа № 520/13713/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Мельников Р.В., розглянувши адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖЕНУС" до державного реєстратора Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Литвиненко Л.В., приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна С.Ю., приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Азадалієвої Я.М., третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мірошніченко Т.П. про скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДЖЕНУС" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48357018 від 22.08.2019, виданого Куксіним С.Ю . ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48376642 від 23.08.2019, виданого Азадалієвою Я . М . ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48377285 від 23.08.2019, виданого Азадалієвою Я.М. ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний помер: 48402130 від 27.08.2019, виданого Азадалієвою Я.М. ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48399829 від 27.08.2019, виданого Азадалієвою Я . М . ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний помер: 47896008 від 23.07.2019, виданого Литвиненко Л.В. ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47896396 від 23.07.2019, виданого Литвиненко Л.В . ;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 47603735 від 03.07.2019, виданого Литвиненко Л .В .

Суд зазначає, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі "Zand v. Austria" вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Положеннями пункту 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно пунктом 2 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до суду заявлено позовні вимоги про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчинених, на думку позивача, протиправно відповідачами по справі з метою привласнення частини нежитлового приміщення 1-го поверху № 29,296, 29в, 29г, 29д, 31, 31б, 31в, 31г, 32, 32а площею 124,3 кв.м., 2-го поверху №5-1,5-2,5-3,5-4, 5-5,5-1а площею 216,5 кв.м., загальною площею 340,8 кв.м. в літ «А-6» шляхом його поділу та відчуження частини, а саме: квартири АДРЕСА_1 та подальшої її реалізації.

При цьому, як вбачається зі змісту позовної заяви та наявних в матеріалах доказів, позивач, звертаюсь до суду та обґрунтовуючи власну правову позицію, наводить обставини того, що протоколом №3 загальних зборів учасників ТОВ «Дженус» від 08 серпня 2019 року було змінено склад учасників ТОВ «Дженус», а саме було включено ОСОБА_5 до складу учасників Товариства та було перерозподілено розмір часток між учасниками, в результаті чого директор ТОВ «Дженус» Косович О.В. , що володів 1% статутного капіталу товариства, фактично не мав вирішального права голосу, та не міг здійснювати впливу на зміни майнового стану ТОВ «Дженус». Також вказано, що 18.07.2019 державним реєстратором Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Литвиненко Л.В., відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності було закрито об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлові приміщення 1-го поверху № 29, 29б, 29в, 29г, 29д, 31, 31б, 31в, 31г, 32, 32а площею 124,3 кв.м., 2-го поверху №5-1,5-2,5-3,5-4, 5-5,5-1а площею 216,5 кв.м., загальною площею 340,8 кв.м. в літ «А-6» на підставі поділу вищезазначеного об`єкта нерухомого майна та зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ «Дженус». Проте вказані дії, як зазначено позивачем, вчинено безпідставно, без наявності необхідних документів для вчинення дії щодо закриття об`єкту нерухомого майна.

Також у позовній заяві зазначено, що відповідно до протоколу №4 загального зборів учасників ТОВ «Дженус» від 21 серпня 2019 року, ОСОБА_5 було здійснено вихід зі складу учасників ТОВ «Дженус», проведено розрахунок з ОСОБА_5 за належну їй частку у статутному капіталі ТОВ «Дженус» шляхом передачі у власність ОСОБА_5 нерухомого майна, що належить на праві приватної власності ТОВ «Дженус», а саме квартири АДРЕСА_1 , після чого приватним нотаріусом Куксіним С.Ю. було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі акту приймання передачі нерухомого майна.

На думку позивача, приватним нотаріусом Куксіним С.Ю., всупереч ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», було незаконно здійснено реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , внаслідок чого до ОСОБА_5 за відсутності усіх необхідних документів та з порушенням процедури виходу зі складу ТОВ «Дженус» зазначене приміщення незаконно вийшло зі статутного капіталу товариства, чим було завдано значної майнової шкоди останньому.

Після здійснення вказаних реєстраційних дій, як вказано позивачем, 27.08.2019 року приватним нотаріусом Азадалієвою Я.М. було внесено запис про реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру АДРЕСА_1 , індексний номер: 48399829 від 27.08.2019 на підставі договору іпотеки, серія та номер: 51, виданого 27.08.2019.

Як вказано позивачем у позовній заяві, незаконні дії приватного нотаріуса Азадалієвою Я.М. є похідними від незаконних дій приватного нотаріуса Куксіна С.Ю. та також є незаконними.

Відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що оскільки спірні правовідносини фактично пов`язані з корпоративними правами, що пов`язані зі створенням та діяльністю юридичної особи, та які виникли між засновниками юридичної особи, засновником та самою юридичною особою, цей спір не є публічно-правовим, а випливає з корпоративних відносин і має вирішуватися судами за правилами Господарського процесуального кодексу України.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Великої Палати Верховного суду, викладеними у постановах від 22.08.2018 року у справі №805/4505/16-а, від 04.04.2018 у справі №817/1048/16, від 14.03.2018 у справі №396/2550/17, а також у постановах Верховного Суду України від 14.06.2016 у справі № 21-41а16 та від 11.04.2017 у справі № 808/2298/15, від 24.01.2017 у справі №815/6165/14.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд також зазначає, що у даному випадку перед судом, який буде вирішувати цей спір, обов`язково постане питання дійсності рішень підприємства, що послугували підставою для здійснення оскаржуваних дій, а також питання правомірності реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_1 , визначення розміру часток, належних учасникам та засновникам юридичної особи.

Розгляд питання правомірності вчинення реєстраційних дій стосовно включення та виключення зі складу учасників юридичної особи певних осіб буде впливати на корпоративні права тієї особи, стосовно якої вчинено спірні реєстраційні дії.

Також суд зазначає, що оскільки, обґрунтовуючи власну правову позицію, позивач посилається на обставини здійснення протиправного закриття об`єкту нерухомого майна, а саме: частини нежитлового приміщення 1-го поверху № 29,296, 29в, 29г, 29д, 31, 31б, 31в, 31г, 32, 32а площею 124,3 кв.м., 2-го поверху №5-1,5-2,5-3,5-4, 5-5,5-1а площею 216,5 кв.м., загальною площею 340,8 кв.м. в літ «А-6» шляхом його поділу та відчуження частини, а саме: квартири АДРЕСА_1 , та її передачі на підставі протоколу №4 загального зборів учасників ТОВ «Дженус» від 21 серпня 2019 року у власність ОСОБА_5 , що порушує права позивача, то фактично спір стосується не оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, а права володіння (користування) об`єктом нерухомого майна.

У зв`язку з вказаним, слід дійти висновку, що у даному випадку існує спір щодо права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень, на відміну від визначального принципу цивільного судочинства, який полягає у змагальності сторін. Суд, який розглянув справу, що не належить до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції.

Зазначена позиція суду відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.04.2018 року у справі №817/1048/16.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що даній спір не є публічно-правовим, оскільки оскарження зазначених реєстраційних дій може вплинути на права власності та корпоративні права тієї особи, щодо якої спірні реєстраційні дії вчинено, а отже справа не належить до юрисдикції адміністративного суду.

Суд зазначає, що відповідно до п.1 ч. ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖЕНУС".

Керуючись ст.ст. 170, 243, 248, 250, 256, 294, 295, 297 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЖЕНУС" до державного реєстратора Красноградської районної державної адміністрації Харківської області Литвиненко Л.В., приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Куксіна С.Ю., приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Азадалієвої Я.М., третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Мірошніченко Т.П. про скасування рішень.

Роз`яснити позивачу, що він має право звернутись із відповідним позовом до відповідного господарського суду в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Мельников Р.В.