Справа № 520/10955/19
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 р.м. ОдесаСправа № 520/10955/19

Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М.М. рішення суду першої інстанції прийнято у м.Одеса 27 вересня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одеса про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги Центральному об`єднаному управлінню Пенсійного фонду України в м. Одеса про зобов`язання пенсійного органу виплатити компенсацію у вигляді 3 % річних розміру допущеної затримки виплати пенсії, згідно приписів ст. 625 ЦК України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог є необґрунтованим та не відповідає встановленим обставинам справи, так як позивачем належним чином доведено факт затримки виплати його пенсії, а як наслідок він має право на отримання спірної компенсації.

В свою чергу, пенсійним органом подано відзив на вказану апеляційну скаргу з якого вбачається, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, так як приписи ст. 625 ЦК України не поширюються на спірні правовідносини.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач отримує пенсію за віком, починаючи з 06 вересня 2011 року.

При цьому, 22 квітня 2019 року та 06 травня 2019 року позивачем направлено електронні звернення до пенсійного органу щодо нарахування та виплати трьох відсотків річних від простроченої суми пенсії за 2011-2019 рр.

В свою чергу, пенсійним органом 06 травня 2019 року надано відповідь, що компенсація втрати пенсії у зв`язку із порушенням строків її сплати регулюються окремим нормативно-правовим актом (Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх сплати), а тому відсутні підстави для виплати спірної компенсації.

В свою чергу, не погоджуючись з отриманою відмовою та бажаючи отримати спірну компенсацію позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як позивач не має права на отримання бажаної компенсації, з огляду на наступне.

Так, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 1 вказаного закону встановлено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 3 вказаного закону встановлено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Колегією суддів встановлено, що у межах спірних правовідносин позивач, з посиланням на допущені пенсійним органом затримки виплати його пенсії, звернувся до суду з даним адміністративним позовом про зобов`язання пенсійного органу виплатити компенсацію у вигляді 3 % річних розміру допущеної затримки виплати пенсії, згідно приписів ст. 625 ЦК України.

При цьому, перед поданням даного адміністративного позову позивач звернувся з відповідною вимогою до пенсійного органу, який листом від 06 травня 2019 року відмовив у задоволенні останньої.

Крім того, пенсійним органом повідомлено позивача про те, що питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовано ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

В свою чергу, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 3% річних за затримку виплату пенсії, оскільки дія ст. 625 ЦК України, яка встановлює відповідальність за прострочення грошового зобов`язання, не поширюються на правовідносини щодо нарахування та здійснення пенсійних виплат.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року (справа №2а-11853/10/1570).

Крім того, пенсійним органом вірно зазначено, що питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовано ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Внаслідок чого, колегія суддів вважає, що з метою захисту своїх порушених прав та отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, позивач має право звернутись з відповідною заявою до пенсійного органу у встановленому законом порядку.

При цьому, судом першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скаргах доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.