Справа № 357/5429/18
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року № 357/5429/18

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Лиска І.Г., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з позовом до Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо утримання з пенсії, яка призначалася до виплати, сум податку на доходи фізичних осіб за період із лютого 2015 по червень 2016;

- стягнути з відповідача на користь позивача суму завданої шкоди внаслідок протиправного утримання з пенсії позивача податку на доходи фізичних осіб, в сумі 5180,51 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що він є пенсіонером за віком та як пенсіонер обслуговується у відповідача. Згідно з довідкою №290/Г-01, від 17.04.2018, починаючи з 01.02.2015 з пенсії позивача було утримано 5180,51 грн. податку на доходи фізичних осіб. Позивач вважає дії відповідача щодо утримання податку на доходи фізичних осіб за пенсії незаконними, та просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 22.05.2018даний позов передано за підсудністю до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.07.2018 року дану справу прийнято до свого провадження суддею Лиска І.Г. та відкрито спрощене позовне провадження без проведення судового засідання. Вказаною ухвалою суду запропоновано відповідачу подати до суду відзив на позовну заяву.

Відповідач на виконання вимог ухвали суду надав відзив щодо позову, в яких просив суд відмовити в задоволені позовних повністю, оскільки відповідача діяв в межах своїх повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Розглянувши позовну заяву, оцінивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач перебуває на обліку у відповідача як одержувач пенсії за віком.

Згідно довідки від 17.04.2018, №290/Г-01, виданою відповідачем, ОСОБА_1 починаючи з 01.02.2015 по 30.06.2016 з пенсії було сукупно утримано 5180,51 грн. податку на доходи фізичних осіб.

Вказане оподаткування застосовувалось на підставі положення абзаців тринадцятого, чотирнадцятого пункту 32 розділу І Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи" підпункт 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України які були викладені в новій редакції.

Зокрема, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються "суми пенсій (включаючи суму їх індексації. нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного Фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує три розміри мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року. У частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати".

Законом України від 02 червня 2016 року № 1411-VIII Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо звільнення від оподаткування пенсій, який набрав чинність з 01.07.2016 підпункт 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Кодексу викладено в редакції згідно, якої оподаткуванню податком на доходи фізичних осіб підлягають суми пенсій включаючи суму їх індексації, нараховану відповідно до закону) або щомісячного довічного грошового утримання, отримуваних платником податку з Пенсійного фонду України чи бюджету згідно із законом, якщо їх розмір перевищує десять розмірів мінімальної заробітної плати (у розрахунку на місяць), встановленої на 1 січня звітного податкового року, - у частині такого перевищення, а також пенсій з іноземних джерел, якщо згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, такі пенсії підлягають оподаткуванню чи не оподатковуються в країні їх виплати".

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 27 лютого 2018 року № 1-р/2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України стосовно оподаткування пенсії.

Згідно приписів ст. 152 Конституції України визначено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління від 22.12.2014 № 28-2 управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду і головних управлінь Фонду.

За таких обставин суд вважає, що відповідачем було правомірно утримано з позивача податок з доходів фізичних осіб у період з лютого 2015 по червень 2016.

Крім того, у пункті 25 рішення від 03.06.2014р. у справі «Великода проти України» (заява №43331/12) Європейський суд з прав людини зауважив, що стаття 1 Першого протоколу не гарантує як таке право на будь-які соціальні виплати у певному розмірі.

У пунктах 27,28 цього рішення Європейський суд з прав людини наголосив, що «зменшення пенсії очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава. За відсутності будь-яких доказів щодо протилежного, та визнаючи, що держава-відповідач має широке поле свободи розсуду щодо досягнення балансу між правами, що є предметом спору, та економічною політикою, суд не вважає, що таке зменшення було непропорційним переслідуваній легітимній меті або що воно поклало надмірний тягар на заявника».

Щодо Рішення Конституційного Суду України від 27 лютого 2018 року у справі № 1-6/2018, суд зазначає наступне.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (див. Рішення Конституційного суду України від 09.02.1999 р. N 1-рп/99).

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 27.02.2018 у справі № 1-6/2018, положення абзацу першого підпункту 164.2.19 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Тобто, зважаючи на те, що оподаткування пенсії ОСОБА_1 проводилося в період з 01.02.2015 по 01.07.2016, а визнання неконституційними норм щодо проведення такого оподаткування відбулося 27.02.2018 року, Рішення КСУ не має жодного юридичного наслідку до проведеного утримання.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Докази, подані позивачем, переконують у безпідставності позовних вимог. Натомість, відповідач виконав покладений на нього ч.2, ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок, а саме довів правомірність своїх дій та рішень, чим спростував твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

Керуючись ст. 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

у задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лиска І.Г.