Справа № 607/26954/19
Суддя: Вийванко О. М.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2019 Справа №607/26954/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванка О.М.

за участю секретаря судового засідання Хримко У.А.

представник позивача Шкільняк Б.М.

представника відповідача Кондрат Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №650383 від 09 листопада 2019 року.

Посилаючись на те, що розгляд справи на місці, без підготовки та не надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання документів, які характеризують особу, інших доказів по справі, порушили його права і призвели до того, що при винесенні постанови не враховано особу нібито правопорушника, матеріальний стан та обставини, які слід врахувати. Вважає, що його права при такому розгляді справи грубо порушено. Інспектор зупинив його за рух на мопеді без мотошолома, однак виніс постанову за забруднення проїзної частини та смуги відведення автомобільних доріг. Із зазначеною постановою не згідний, оскільки вона винесена безпідставно, необґрунтовано та незаконно. Постанова не відповідає фактичним обставинам та дійсним подіям. Постаному прийнято з порушенням вимог чинного законодавства, із грубим порушенням та ігноруванням моїх прав, за відсутності належних та допустимих доказів, а тому вважає, що дана постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак з`явився представник позивача, який в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить їх задовольнити.

У судовому засіданні представник відповідача надала відзив на позов із диском DVD-R з відеозаписами з нагрудних відео реєстраторів поліцейських, позовні вимоги заперечує, мотивуючи тим, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та просить в задоволені позовних вимог відмовити.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що у відповідності до ст. 162 КАС України позов не визнає, заперечує проти нього та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Згідно вимог п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: а) пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; б) дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; в) дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю. Як вбачається з оскаржуваної постанови серії ДП18 № 650383 від 09 листопада 2019 року, о 18 год. 47 хв., під час руху на мопеді НОNDA DІО, не мав мотошолома, в ході перевірки документів встановлено, що водій не отримував посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121, ч. 2 ст. 126 КУпАП. Як вбачається з відеозаписів з нагрудного відео реєстратора поліцейського, інспектор роз`яснив позивачу причину зупинки, а саме при керуванні мопедом не користувався мотошоломом, а також відсутній державний номерний знак на мопеді, яким керував позивач. По даному факту позивач повідомив, що мопед не зареєстрований та стверджує, що наявний талон на придбання, однак вказаного документу біля себе немає, оскільки залишив вдома. Щодо керування мопедом без мотошолома, позивач не заперечував та просив обмежитись усним зауваженням, що зафіксовано відеозаписом. На вимогу працівника поліції пред`явити документи передбачені в п. 2.1 Правил дорожнього руху, позивач пред`явив посвідчення водія категорії В. Таким чином, встановлено, що позивач керував транспортним засобом без права керування ним, оскільки у позивача відсутня категорія А1. Вказане підтверджується витягом з бази даних ІІПС ОВС. Згідно ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Відповідач не погоджується з позицією позивача щодо винесення щодо винесення оскаржуваної постанови, а тому просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №650383, громадянин ОСОБА_1 09 листопада 2019 року о 18 год. 47 хв. керуючи автомобілем марки «НОNDA DІО» в місті Тернопіль по вулиці Руська, 15 водій під час руху на мопеді не мав мотошолома, а в ході перевірки не отримував посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.3(г) та 2.1(а) ПДР України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 510 грн.

На підставі ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

Відповідно до п. 2.1(а) ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно п. 2.3(г) ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Згідно ч. 2 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 5 ст. 121 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію"» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У судовому засіданні оглянуто аудіовізуальний диск та встановлено, що по вулиці Руській у місті Тернополі позивач їхав на мопеді без використання мотошолома. Був зупинений інспектором, який пояснив причину зупинки та з відео вбачається, що в ході інспектором було виявлено відсутність у позивача посвідчення водія відповідної категорії, натомість позивач пред`явив посвідчення водія категорії В. На мопеді, яким керував позивач був відсутній державний номерний знак.

Твердження представника позивача про те, що на позивача складено та винесено постанову за забруднення проїзної частини та смуги відведення автомобільних доріг спростовуються фрагментом відео, де чітко вбачається, що інспектор вказує на відсутність мотошолому, посвідчення водія та відсутність державного номерного знаку. Тому суд приходить до переконання, що саме такі пояснення спрямовані на уникнення позивача від адміністративної відповідальності.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, порушення пунктів 2.1 (а) та 2.3 (г) ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП, інспектор виніс постанову та наклав стягнення на позивача в розмірі 510 гривень, відповідно до санкції ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно з ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови, запропоновано під підпис отримати копію документу. Позивач отримав копії постанови під підпис.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабміну від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб.

Також, безпідставними є посилання позивача в позовній заяві про те, що відповідачем не були роз`яснені йому права, передбачені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП, оскільки з дослідженої судом постанови вбачається, що власним підписом позивач підтвердив факт роз`яснення йому змісту вищезазначених статей, що і підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора.

Також відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення мають враховуватися характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують та обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі, тому слід вважати, що стягнення було накладено правомірно та у відповідності до вимог КУпАП.

З вищевказаного слідує, що інспектор патрульної поліції врахував всі необхідні обставини при розгляді справи, та виніс постанову відповідно до вимог ст. ст. 278, 279, 280 КУпАП, а те, що особа не визнає факту правопорушення чи свою вину, не звільняє її від адміністративної відповідальності у випадку її обєктивної винуватості.

З постанови вбачається, що при розгляді справи відповідачем були з`ясовані і доведені обставини, які свідчать, що в діях позивача є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, відповідач виніс постанову правомірно, оскільки позивач керував мопедом без використання мотошолому та не мав при собі посвідчення водія відповідної категорії та як свідчить витяг з бази даних ІІПС ОВС даної категорії позивач не отримував.

Представник позивач не надав судові належних та допустимих доказів в обґрунтування своїх доводів щодо дій відповідача відносно нього, які виразились у притягненні позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

За таких обставин, позивач, дійсно, порушив ПДР, у звязку з чим правомірно був притягнутий відповідачем до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином враховуючи вищевикладене, суд не може прийняти до уваги заперечення представника позивача, оскільки ці твердження є непослідовні, суперечливі і не відповідають встановленим обставинам по справі, а тому аналізуючи наведені факти, приймаючи до уваги, те що дотримання правил дорожнього руху є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, суд приходить до переконання про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 та ч. 5 ст. 121 КУпАП, а згідно вимог ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Особи які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи докази на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованим, правомірним та законним, а тому слід відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст. 9, 22, 121, 251, 258, 289, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

В адміністративному позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 650383 від 09 листопада 2019 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, , місцезнаходження: вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль.

Рішення суду складено та підписано 18 грудня 2019 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко