Справа № 120/2736/19-а
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2736/19-а

Головуючий у 1-й інстанції: Мультян Марина Бондівна

Суддя-доповідач: Ватаманюк Р.В.

11 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О.

за участю:

секретаря судового засідання: Михайленко К.Т.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Польського М.В.,

представника відповідача: Заїки О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року (у повному обсязі складене 08 жовтня 2019 року у м. Вінниця) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі Вінницького районного відділу Управління Державної міграційної служби України (далі - відповідач) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач 27.08.2019 звернувся із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі територіального підрозділу - Вінницького районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (відповідь № Г-28/6/0516-19/0516/336- 19 від 16.08.2019) у вклеюванні до паспорта громадянина України зразка 1994 року, який виданий на ім`я ОСОБА_1 нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45 років

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі територіальною підрозділу Вінницького районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області вклеїти до паспорта громадянина України зразка 1994 року який виданий на ім`я ОСОБА_1 нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45 років.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01.10.2019 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 19.09.2018 по зразковій справі №806/3265/17 щодо видачі паспорта громадянина України у формі книжечки, а також вказано про те, що у відмові міграційного органу не вказано жодних підстав для відмови у вклеюванні фотокартки у зв`язку з досягненням 45 років.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що позивач не надала до суду жодних доказів поважності пропуску терміну для звернення для вклеювання фотокартки до паспорта громадянина України, а тому такий пропуск є самовільним та безпідставним.

Також вказано, що відповідачем у рамках спірних правовідносин дотримано вимоги законодавства про звернення громадян у повному обсязі, а права позивача не порушено рішеннями, діями або бездіяльністю відповідача.

Відповідачем також вказано, що, судове рішення у справі на яке посилається апелянт № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18) не може бути підставою для обміну/видачі паспорту громадянина України зразка, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХП, оскільки є індивідуальними актом, та стосується прав або інтересів визначеної в рішенні особи, а саме позивача у зразковій справі.

Крім того, у відзиві на апеляційну скаргу відповідач вказує на те, що чинне законодавство не передбачає обов`язок територіального органу, ДМС України або його територіального підрозділу здійснювати провадження щодо видачі документів на підставі рішення суду або інший спосіб, ніж за результатами розгляду заяви особи.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив колегію суддів її задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

15.05.2019 позивач звернулася з заявою до Вінницького районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області з проханням вклеїти фотокартку до паспорта після досягнення нею 45 років.

Листом Вінницького районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області № Г-28/6/0516-19/0516/336-19 від 16.08.2019 позивача повідомлено, що 03.10.2018 прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 795 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 № 302" зокрема, щодо обміну паспорта громадянина України, який здійснюється у разі якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки паспорт, в якому не вклеєно фотокарток при досягненні його власником відповідного віку, вважається недійсним, а тому відповідач діяв у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим заявлені позивачем позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 № 5492-VI (далі Закон № 5492-VI) вказано, що до документів, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, та що посвідчує особу і підтверджує громадянство України відноситься, зокрема, паспорт громадянина України.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 ст.14 Закону № 5492-VI, форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Частиною 2 ст. 21 Закону № 5492-VI вказано, що оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України затверджено постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 25.03.2015 (далі - Порядок № 302).

Згідно з п.п. 1, 3, 5, 8, 9-11 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2503-XII від 26.06.1992 (далі - Положення № 2503-XII), паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України. Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення. Паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Паспорт, виготовлений у вигляді паспортної картки (інформаційного листка), має розмір 80 х 60 мм. У інформаційний листок вклеюється фотокартка і вносяться відомості про його власника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження і особистий номер, а також дата видачі і код органу, що його видав. Інформаційний листок заклеюється плівкою з обох боків. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної картки, визначається Кабінетом Міністрів України. Бланки паспортів виготовляються на замовлення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, з високоякісного паперу з використанням спеціального захисту.

Згідно з пп. 6 п. 6 Порядку № 302, обмін паспорта здійснюється у разі, якщо особа досягла 25- чи 45-річного віку та не звернулася в установленому законодавством порядку не пізніше як через місяць після досягнення відповідного віку для вклеювання до паспорта зразка 1994 року нових фотокарток.

Отже, за чинним законодавством громадянин України, який має паспорт у формі паспортної книжечки, зобов`язаний протягом місяця після досягнення 25 чи 45-річного віку звернутись до уповноважених державних органів із заявою про вклеювання до паспорту фотокартки.

Згідно матеріалів справи, позивачу виповнилось 45 років - 13.02.2016, тому вона мала звернутись до управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області з відповідною заявою про вклейку фотокартки протягом місяця, тобто в строк до 13.03.2016.

Проте, таку заяву позивач подала тільки 15.08.2019, що підтверджується матеріалами справи.

Як зазначалось вище, до паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним (п. 8 Положення № 2503-XII).

При цьому, суд зазначає, що паспорт, в якому не вклеєно фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним для встановлення відповідної особи, однак визнання паспорту недійсним немає наслідком його вилучення.

Крім того, вказаними нормами не встановлено заборони для вклеювання фотокартки у паспорт після спливу тридцятиденного строку.

Разом з тим, в даному випадку позивач правомірно посилався на рішення Великої Палати Верховного Суду від 19.09.2018 у зразковій справі №806/3265/17, відповідно до якого особі гарантується право на отримання паспорта у вигляді паспортної книжечки відповідно до вищенаведених норм, тоді як відповідач у спірних правовідносинах (правове регулювання яких не змінилося після прийняття наведеного судового рішення) фактично спонукає до отримання позивачем паспорту у формі паспортної картки.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України містять безконтактний електронний носій.

Пунктом 1 Порядку № 302 затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, що додається.

За змістом п. 2 Порядку №302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

- з 01.01.2016 - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII;

- з 01.11.2016 - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

Відповідно до п. 3 Порядку № 302 встановлено, що до завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою, паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки; прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01.01.2016 припиняється.

Частиною 1 ст. 6 Закону України "Про захист персональних даних" від 01.06.2010 №2297-VI (далі - Закон №2297-VI) вказано, що мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

Статтею 2 Закону №2297-VI визначено, що персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч. 5, 6 ст. 6 Закону №2297-VI).

Тобто, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.

Однак, суд звертає увагу, що законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює неякість закону та порушення конституційних прав такої особи.

Відтак, суд зазначає, що реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватись, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. При цьому, згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.

Проте, норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення №2503-XII не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог ст. 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було "встановлене законом") не було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення ст. 8 Конвенції.

Отже, будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак у даному випадку таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідач безпідставно розглянув заяву позивача у порядку передбаченому Законом України "Про звернення громадян", оскільки із змісту заяви вбачається, що позивач звернулась з метою оформлення паспорта зразка 1994 року, а саме, вклеювання нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45 років, а не у формі звернення громадян.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивач має право на вклеювання до паспорта громадянина України зразка 1994 року який виданий на ім`я ОСОБА_1 нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45 років.

При цьому, законодавством не передбачено іншого належного способу захисту порушеного права позивача у спірних правовідносинах, ніж зобов`язання відповідача вклеїти до паспорта позивача зразка 1994 року нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45 років.

За таких обставин, з метою ефективного захисту прав позивача, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправною відмови відповідача № Г-28/6/0516-19/0516/336-19 від 16.08.2019 та зобов`язання відповідача вклеїти до паспорта громадянина України зразка 1994 року який виданий на ім`я ОСОБА_1 нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45 років є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню 1921 грн. судового збору сплаченого згідно квитанції № 43 від 27.08.2019 на суму 768,40 грн. та квитанції № 16 від 28.10.2019 на суму 1152,60 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову.

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі Вінницького районного відділу Управління Державної міграційної служби України №Г-28/6/0516-19/0516/366-19 від 16 серпня 2019 року у вклеюванні до паспорта громадянина України зразка 1994 року, який виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нової фотокартки у зв`язку з досягненням 45-ти років.

Зобов`язати Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області в особі Вінницького районного відділу Управління Державної міграційної служби України вклеїти до паспорта громадянина України зразка 1994 року, який виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , нову фотокартку у зв`язку з досягненням 45-ти років.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області (, вул. Театральна, 10, м. Вінниця) понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України

Постанова суду складена в повному обсязі 18 грудня 2019 року.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.