Справа № 340/2900/19
Суддя: О.А. Черниш
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/2900/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )
відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7-А, )
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (надалі - ГУ ПФУ в Кіровоградській області) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов ОСОБА_1 мотивовано тим, що у грудні 2017 року він звільнений з військової служби у запас та йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Його пенсію обчислено на підставі довідки про додаткові види грошового забезпечення, до якої не включено щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 60%, яка виплачувалася позивачу у 2015, 2016 та 2017 роках. Позивач отримав нову довідку №1/1/342 від 10.10.2019 року, видану військовою частиною НОМЕР_2 , у якій зазначені всі види виплат грошового забезпечення за останні 24 місяці до звільнення зі служби, та звернувся до відповідача за проведенням перерахунку. Проте відповідач листом №19249/03-18 від 23.10.2019 року відмовив у здійсненні перерахунку, пославшись на те, що одноразові додаткові виплати не входять до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії. Позивач не погоджується з також відмовою, стверджуючи, що вказана у довідці №1/1/342 від 10.10.2019 року щомісячна додаткова грошова винагорода, з якої утримувався єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та яка мала постійний характер, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія. З цих підстав, посилаючись на правову позицію, висловлену в постанові Верховного Суду України від 06.02.2019 року у справі №522/2738/17, просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність ГУ ПФУ в Кіровоградській області щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Кіровоградській області перерахувати та виплати йому пенсію з дня її призначення, а саме з 19.12.2017 року, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60%, що підтверджена довідкою військової частини НОМЕР_2 від 10.10.2019 року №1/1/342.

Ухвалою судді від 20.11.2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, які мотивовано тим, що відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсія за цим законом обчислюється виходячи з грошового забезпечення, до якого включаються тільки постійні виплати, а додаткова грошова винагорода, про яку зазначає позивач, не входить до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії. З цих підстав, посилаючись також на пропущення позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами про перерахунок пенсії з 19.12.2017 року, відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, надані докази, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом в Повітряних Силах Збройних Сил України на посаді старшого авіаційного техніка інженерно-авіаційної служби авіаційної ескадрильї у складі військової частини НОМЕР_2 . З 18.12.2017 року позивач звільнений з військової служби у запас. (а.с. 15, 16)

Відповідно до протоколу за пенсійною справою № від 19.12.2017 року ГУ ПФУ в Кіровоградській області з 19.12.2017 року позивачу призначено пенсію за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та визначено її основний розмір у 70 % відповідних сум грошового забезпечення. До складу грошового забезпечення для обчислення пенсії увійшли такі види грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років 40%, а також середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. (а.с.33зв.)

Середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням обрахована на підставі довідки ВЧ НОМЕР_2 №1/1/569 від 19.12.2017 року про додаткові види грошового забезпечення з грудня 2015 року по листопад 2017 року, до якої включені такі види грошового забезпечення: надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавка за кваліфікацію, надбавка за особливі умови служби, премія. (а.с. 36зв.)

У жовтні 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, посилаючись на те, що при призначенні та обчисленні його пенсії до складу середньомісячної суми додаткових видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням не враховано щомісячну додаткову грошову винагороду. Просив здійснити йому перерахунок та виплату пенсії, обчисливши її з розміру грошового забезпечення з урахуванням цих виплат, підтверджених новою довідкою №1/1/342 від 10.10.2019 року, виданою йому військовою частиною НОМЕР_2 , яку він подав із заявою. (а.с. 19)

Листом №19249/03-18 від 23.10.2019 року відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для такого перерахунку, пославшись на те, що щомісячна додаткова грошова винагорода не відносяться до додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, або підвищень), з яких обчислюється пенсія. (а.с. 20)

Позивач, не погодившись з мотивами відмови у перерахунку пенсії, викладеними у цьому листі, звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходив з того, що спірні правовідносини стосуються включення щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія військовослужбовцям.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Частиною 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Відповідно до частин 2, 3 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Частиною 1 статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" встановлено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України зокрема із числа осіб, які перебували на військовій службі.

Згідно з частиною 3 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу, пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення:

- відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням;

- щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням. Середня сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення на 24 загальної суми цих видів грошового забезпечення за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, які перебували на військовій службі, та має на меті реалізацію цими особами конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячних основних видів грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Постановою Кабінету Міністрів України №889 від 22.09.2010 року "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій" установлено щомісячну додаткову грошову винагороду, зокрема, військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які займають посади у Військово-Морських Силах Збройних Сил та Морській охороні Державної прикордонної служби, посади наземних авіаційних спеціалістів, що забезпечують безпеку польотів літаків та вертольотів, у військових частинах і підрозділах Повітряних Сил та Сухопутних військ Збройних Сил, посади у військових частинах і підрозділах високомобільних десантних військ та спеціального призначення Збройних Сил, і військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) льотного складу Збройних Сил, Національної гвардії та Державної прикордонної служби - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення

Граничні розміри, порядок та умови виплати щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої пунктом 1 цієї постанови, визначаються Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Адміністрацією Державної прикордонної служби, Службою зовнішньої розвідки за погодженням з Міністерством соціальної політики і Міністерством фінансів у межах затвердженого фонду грошового забезпечення. (пункт 2 вказаної постанови).

На виконання цієї постанови Кабінету Міністрів України наказом Міністерства оборони України від 15.11.2010 року №595 затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.01.2016 року за №1470/29600 та діяла до 16.12.2016 року.

Ця Інструкція визначає порядок та умови виплати особам офіцерського складу, особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом (далі - військовослужбовці), які займають посади в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах і військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - військові частини), щомісячної додаткової грошової винагороди (далі - винагорода).

Відповідно до пунктів 3, 5, 9 цієї Інструкції до місячного грошового забезпечення, з якого визначається винагорода, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород та морського грошового забезпечення), на які військовослужбовець має право за займаною ним штатною посадою (посадою, до тимчасового виконання обов`язків за якою він допущений).

Винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби одночасно з виплатою грошового забезпечення на підставі наказу командира (начальника) військової частини (установи, організації); командирам (начальникам) військових частин (установ, організацій) - на підставі наказів вищих командирів (начальників).

Розміри винагороди встановлюються наказами Міністерства оборони України (начальника Головного управління розвідки Міністерства оборони України) з урахуванням конкретної військової частини, займаної посади та особливостей умов проходження служби у межах видатків на грошове забезпечення, передбачених для Міністерства оборони України (Головного управління розвідки Міністерства оборони України) у державному бюджеті України на відповідний рік.

Наказом Міністра оборони України від 24.10.2016 року №550 затверджено Інструкцію про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2016 року за №1470/29600. Вказана Інструкція діяла у період з 16.12.2016 року по 20.07.2018 року та містила аналогічні положення.

Як вбачається з довідки військової частини НОМЕР_2 №1/1/342 від 10.10.2019 року, позивачу, який проходив військову службу за контрактом та займав посаду у військовій частині Повітряних Сил Збройних Сил України, була призначена та щомісяця у період проходження служби з грудня 2015 року по листопад 2017 року виплачувалася щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 60% місячного грошового забезпечення, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. (а.с. 19)

Відтак, цей вид додаткового грошового забезпечення повинен був бути врахований до складу (розміру) додаткових видів грошового забезпечення для нарахування пенсії, а середня сума цих виплат повинна була бути врахована при обчисленні пенсії позивача за вислугу років.

Відповідно до частин 2, 3 статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Частиною 1 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Попри те, що щомісячна додаткова грошова винагорода була включена до наданої позивачем довідки про види грошового забезпечення за останні 24 місяці перед місяцем звільнення з військової служби, відповідач у листі №19249/03-18 від 23.10.2019 року всупереч нормам частини 3 статті 43, частини 3 статті 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" відмовив у перерахунку пенсії позивача. Відтак, ця відмова є протиправною, а порушене право позивача на належне пенсійне забезпечення має бути відновлено шляхом зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної йому пенсії за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", додатково врахувавши до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, щомісячну додаткову грошову винагороду.

Доводи відповідача про пропущення строку звернення до суду з позовом про перерахунок пенсії з 19.12.2017 року суд відхиляє, оскільки цей позов поданий у межах строку, установленого частиною 2 статті 122 КАС України, - протягом 6 місяців від дня, коли позивач з листа ГУ ПФУ в Кіровоградській області №19249/03-18 від 23.10.2019 року дізнався про відмову у перерахунку його пенсії.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 на час призначення йому 19.12.2017 року пенсії за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" мав право на включення до складу його грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отримуваної ним щомісячної додаткової грошової винагороди, а відповідач протиправно відмовив у проведенні перерахунку розміру пенсії, тому позовні вимоги про зобов`язання відповідача перерахувати розмір пенсії позивача з урахуванням названого щомісячного додаткового виду грошового забезпечення підлягають задоволенню без обмеження строком. Тому перерахунок пенсії має бути проведений з моменту її призначення, тобто з 19.12.2017 року.

Такий висновок відповідає правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 06.02.2019 року у справі №522/2738/17.

Тож позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У позовній заяві позивач просив стягнути на його користь судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору та витрат на професійне правничу допомогу. Відповідач у відзиві на позов заперечив проти цього, стверджуючи про недоведеність заявлених до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами 1, 3 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 КАС України ("Витрати на професійну правничу допомогу") витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як вказала Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

До позовної заяви не додано документів, що свідчать про фактичну оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, зокрема про перерахування позивачем коштів адвокату за надані послуги на підставі договору про надання правової допомоги. Позивач не заявляв про подання таких доказів після ухвалення рішення у справі. З огляду на непідтвердження здійснення позивачем відповідних витрат на професійну правничу допомогу, суд не вбачає підстав для відшкодування цих витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

При зверненні до суду з цим позовом позивач сплатив судовий збір у розмірі 768, 40 грн. Зважаючи на задоволення позову, ці витрати слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 90, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (25009, м. Кропивницький, вул. Соборна, 7а, ) задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , викладену у листі №19249/03-18 від 23.10.2019 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії за вислугу років на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", додатково врахувавши до складу (розміру) грошового забезпечення, з якого призначається пенсія, щомісячну додаткову грошову винагороду, починаючи з 19.12.2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору у розмірі 768, 40 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області.

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного
адміністративного суду О.А. Черниш