Справа № 520/4986/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 р. Справа № 520/4986/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Ковінько Н.М.

представника відповідачів Лисенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 року, суддя Бабаєв А.І., 61022, майдан Свободи, 6, Харків, повний текст складено 30.08.19, по справі № 520/4986/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АПК Зерноград"

до Державної фіскальної служби України, Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю АПК Зерноград ( далі ТОВ «АПК Зерноград», позивач), звернулося до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області ( далі відповідач 1, ГУ ДФС в Харківській обл. ), Державної фіскальної служби України (далі відповідач 2, ДФС України), в якому з урахуванням уточнень, просило суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення, яке оформлене протоколом, комісії ГУ ДФС у Харківській обл., яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про внесення ТОВ АПК Зерноград до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості;

- зобов`язати ГУ ДФС у Харківській обл. виключити ТОВ АПК Зерноград з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості та внести відповідну інформацію до АІС Податковий блок.

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДФС у Харківській обл. № 1153292/34468954 від 03 травня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 8 від 10 квітня 2019 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДФС у Харківській обл. № 1153293/34468954 від 03 травня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 14 від 23 квітня 2019 року;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати податкову накладну на суму 466 968, 24 грн., в тому числі ПДВ 77828,04 грн.;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати податкову накладну № 14 від 23 квітня 2019 року на суму 2 196 грн., в тому числі ПДВ 366 грн.;

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ГУ ДФС у Харківській обл. № 1195437/34468954 від 14 червня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 21 травня 2019 року;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати податкову накладну № 3 від 21 травня 2019 року на суму 210780, 96 грн., в тому числі ПДВ 35130,16 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення, яке оформлене протоколом комісії ГУ ДФС у Харківській обл., яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації про внесення ТОВ АПК Зерноград до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості.

Зобов`язано ГУ ДФС у Харківській обл. виключити ТОВ АПК Зерноград з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості та внести відповідну інформацію до АІС Податковий блок.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДФС у Харківській обл. № 1153292/34468954 від 03 травня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 8 від 10 квітня 2019 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДФС у Харківській обл. № 1153293/34468954 від 03 травня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 14 від 23 квітня 2019 року.

Визнано протиправним та скасовано рішення комісії ГУ ДФС у Харківській обл. № 1195437/34468954 від 14 червня 2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 21 травня 2019 року.

Зобов`язано ДФС України зареєструвати податкову накладну №8 на суму 466968,24 грн., в тому числі ПДВ 77828,04 грн.

Зобов`язано ДФС України зареєструвати податкову накладну №14 від 23 квітня 2019 року на суму 2196,00 грн., в тому числі ПДВ 366 грн.

Зобов`язано ДФС України зареєструвати податкову накладну №3 від 21 травня 2019 року на суму 210780,96 грн., в тому числі ПДВ 35130,16 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ГУ ДФС в Харківській обл. подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права.

В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних позивача стало ненадання письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, та ненадання позивачем копій документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію таких накладних.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2019 задоволено клопотання ГУ ДФС в Харківській обл., поновлено процесуальний строк на оскарження судового рішення та ухвалою колегії суддів від 24.10.2019 відкрито провадження у справі.

04.11.2019 позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2019 закінчено підготовку до розгляду та призначено справу у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 09.12.2019 представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів вислухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які відповідач 1 посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що згідно протоколу комісії ГУ ДФС у Харківській обл., яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації розглянуто доповідну записку управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області від 13.03.2019 № 584/20-40-14-11-19 з пропозицією щодо включення до переліку ризикових відповідно критерію 1.6 платників, які за результатами розшуковик заходів оперативного управління ГУ ДФС у Харківській обл. за лютий-березень 2019 року не встановлено за податковими адресами.

Відповідно до вищевказаного рішення ТОВ АПК Зерноград включено до переліку платників податків в режимі «Журнал ризикових платників податків» розділу «Робота Комісії регіонального рівня» підсистеми «Аналітична система» ITC «Податковий блок» за критерієм ризиковості платників відповідно п.1.6 «наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником».

Також, судовим розглядом встановлено, що 04.04.2019 між ТОВ АПК Зерноград (Постачальник) та TOB НОВАКОРМ (Покупець) було укладено договір поставки № 040419, предметом якого була поставка товару - пшениця.

Згідно п. 2.3 договору Постачальник поставляє товар на умовах DAP за адресою: Харківська обл., Чугуївський р-н, смт. Чкаловське, вул. Польова, б. 1.

Як зазначено позивачем, з метою належного виконання договору № 040419 ТОВ АПК Зерноград придбав у ТОВ Зоря на підставі договору купівлі-продажу № 01/04-1 від 01.04.2019 року товар - пшениця.

За умовами договору № 01/04-1 передбачено, що товар поставляється окремими партіями шляхом самовивозу (п. 4.1).

Позивачем замовлено у ТОВ ТОРГОВИЙ ДІМ СТАНДАРТ ТРЕЙД на підставі договору № ТО 17/01-Е та у ПП ПРОФІТ АГРО на підставі договору № 0104/19, транспортно-експедиційні послуги.

На підтвердження надання транспортно-експедиційних послуг до суду надано рахунок на оплату № ТДС 128 від 10 квітня 2019 року, рахунок на оплату № 14 від 10 квітня 2019 року, акт наданих послуг № 18 від 10 квітня 2019 року та акт наданих послуг № ТДС 132 від 10 квітня 2019 року.

На підтвердження отримання товару від ТОВ Зоря та його оплати, позивачем надано до суду рахунок на оплату № 859 від 02 квітня 2019 року, видаткову накладну № 106 від 09 квітня 2019 року, товарно - транспортні накладні № 312/1 від 09 квітня 2019 року, № 313/1 від 09 квітня 2019 року, № 314/1 від 09 квітня 2019 року, № 315/1 від 09 квітня 2019 року, № 316/1 від 09 квітня 2019 року, довіреність № 283, виписку з банківського рахунку.

Позивач на підтвердження поставки товару до ТОВ НОВАКОРМ надав до суду видаткову накладну № 09/04-1, видаткову накладну № 10/04-2, товарно - транспортні накладні № 09/04-1 від 09 квітня 2019 року, № 09/04-2 від 09 квітня 2019 року, № 09/04-3 від 09 квітня 2019 року.

Також, позивачем за результатом господарської операції складено податкову накладну № 8 від 10.04.2019 та направлено до контролюючого органу, яка мала бути зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних.

ТОВ АПК Зерноград було отримано квитанцію, згідно якої реєстрація податкової накладної № 8 від 10.04.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. Також в квитанції зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 10.04.2019 №8 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Вказано, що ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критерії ризиковості платника податку". Контролюючим органом запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання вищевказаного, позивачем на підтвердження реальності господарської операції з контрагентом, було надано до контролюючого органу необхідні документи, що підтверджується повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №9 від 25.04.2019 року.

Позивачем було отримано рішення № 1153292/34468954 від 03.05.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної № 8 від 10.04.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як зазначено позивачем, 17.04.2019 ТОВ АПК Зерноград уклало у спрощеному порядку договір з ПрАТ Харківський тракторний завод, предметом якого був товар - олива компресорна Planetelf ACD 100 FY (20B1L ТОТ С).

Позивачем на підтвердження придбання у ТОВ Техно-груп товару - олива компресорна Planetelf ACD 100 FY (20B1L ТОТ С) на підставі договору № 23/11 від 15.04.2011, надано до суду рахунок на оплату № 146 від 02.07.2018, видаткову накладну № 129 від 03.07.2018, експрес накладну № 5742 від 02.07.2018, виписку з банківського рахунку.

17.04.2019 позивачем для ПрАТ Харківський тракторний завод складено рахунок-фактуру № 17/04-2 щодо оплати товару - олива компресорна Planetelf ACD 100 FY (20B1L ТОТ С), на суму 2196 грн., в тому числі ПДВ 366 грн.

На підтвердження оплати товару ПрАТ Харківський тракторний завод позивачем надано до суду виписку з банківського рахунку. Отримання товару ПрАТ Харківський тракторний завод підтверджується видатковою накладною № 24/04-2 від 24.04.2019 та довіреністю № 805.

Також, позивачем за результатом господарської операції складено податкову накладну № 14 від 23.04.2019 та направлено до контролюючого органу, яка мала бути зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних.

ТОВ АПК Зерноград було отримано квитанцію, згідно якої реєстрація податкової накладної № 14 від 23.04.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. Також в квитанції зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 23.04.2019 №14 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Вказано, що ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критерії ризиковості платника податку". Контролюючим органом запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання вищевказаного, позивачем на підтвердження реальності господарської операції з контрагентом, було надано до контролюючого органу необхідні документи, що підтверджується повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №10 від 25.04.2019 .

Позивачем отримано рішення № 1153293/34468954 від 03.05.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 14 від 23.04.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судовим розглядом встановлено, що 17.05.2019 між ТОВ АПК Зерноград (Постачальник) та TOB НОВАКОРМ (Покупець) було укладено договір поставки № 170519, предметом якого була поставка товару - пшениця.

Згідно п.2.3 договору Постачальник поставляє товар на умовах DAP за адресою: Харківська обл., Чугуївський р-н, смт. Чкаловське, вул. Польова, б. 1.

Як зазначено позивачем, з метою належного виконання договору № 040419 ТОВ АПК Зерноград придбав у ТОВ Зоря на підставі договору купівлі-продажу № 20/05-1 від 20.05.2019 року товар - пшениця.

За умовами договору №20/05-1 передбачено, що товар поставляється окремими партіями шляхом самовивозу (п. 4.1).

Позивачем замовлено у ТОВ ТОРГОВИЙ ДІМ СТАНДАРТ ТРЕЙД на підставі договору № ТО 17/01-Е транспортно-експедиційні послуги.

На підтвердження надання транспортно-експедиційних послуг до суду надано рахунок на оплату № ТДС 192 від 23 травня 2019 року, акт надання послуг № ТДС 198 від 23 травня 2019 року, виписку з банківського рахунку.

На підтвердження отримання товару від ТОВ Зоря та його оплати, позивачем надано до суду рахунок на оплату № 891 від 20.05.2019, видаткову накладну № 146 від 20 травня 2019 року, товарно - транспортну накладну № 20/05-2 від 20.05.2019, виписку з банківського рахунку.

Позивач на підтвердження поставки товару до ТОВ НОВАКОРМ надав до суду рахунок - фактуру № 21/05-3 від 21.05.2019, видаткову накладну № 21/05-1 від 21.05. 2019.

Також, позивачем за результатом господарської операції складено податкову накладну № 3 від 21.05.2019 та направлено до контролюючого органу, яка мала бути зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних.

ТОВ АПК Зерноград було отримано квитанцію, згідно якої реєстрація податкової накладної № 3 від 21.05.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена. Також в квитанції зазначено, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 21.05.2019 №3 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Вказано, що ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 "Критерії ризиковості платника податку". Контролюючим органом запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На виконання вищевказаного, позивачем на підтвердження реальності господарської операції з контрагентом, було надано до контролюючого органу необхідні документи, що підтверджується повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено №1 від 10.06.2019.

Позивачем було отримано рішення № 1195437/34468954 від 14.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 21.05.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не погоджуючись з вищезазначеними рішеннями контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що рішення комісії ГУ ДФС в Харківській обл №1153292/34468954 від 03.05.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №8 від 10.04.2019 №1153293/34468954 від 03.05.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 23.04.2019, №1153293/34468954 від 03.05.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №14 від 23.04.2019 №1195437/34468954 від 14.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 21.05.2019 є протиправними. А належним способом захисту порушеного права є зобов`язання відповідача 2 зареєструвати дані накладні.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; ґ) виключено; д) виключено; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

В свою чергу, п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117, (надалі - Порядок №117) встановлено, що податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Згідно з п. 6 Порядку №117, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до п. 10 Порядку №117, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Також на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 наказом Державної фіскальної служби України від 03.08.2018 № 523 затверджено Порядок взаємодії Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, структурних підрозділів ДФС та головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС (далі - Порядок №523).

Відповідно до пункту 6 Порядку №523 Комісіями регіонального рівня здійснюється, зокрема, розгляд питань щодо внесення/виключення платників податку до (з) переліку ризикових платників податків згідно з пунктом 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку, які затверджено Державною фіскальною службою України та погоджено з Міністерством фінансів України (далі - Критерії).

Відповідно до пунктів 7, 8 Порядку № 523 до протоколу засідання комісій регіонального рівня обов`язково додаються: перелік платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 Критеріїв; матеріали, на підставі яких платників податків внесено до переліку ризикових платників податків; інша інформація, що розглядається комісіями регіонального рівня. Засідання Комісії щодо розгляду питань про внесення платників податків до переліку ризикових платників податків/виключення з переліку ризикових платників податків проводиться згідно з порядком, передбаченим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних".

Як свідчать матеріали справи, контролюючим органом ТОВ АПК Зерноград віднесено до переліку ризикових платників податків на підставі пункту 1.6 Критеріїв ризиковості платників податку відповідно до листа Державної фіскальної служби України № 959/99-99-07-18 від 21.03.2018 року, яким визначено, що платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 , абз.1 п. 49.2, п. 49.18 ст.49 ПК України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам пп. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 та п. 46.2 ст.46 ПК України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1-1.6 цих Критеріїв. Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1-1.5 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків вноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення. Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1-1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації. У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

При цьому, протоколом комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області ТОВ АПК Зерноград включено до переліку платників податків в режимі «Журнал ризикових платників податків» розділу «Робота Комісії регіонального рівня» підсистеми «Аналітична система» ITC «Податковий блок» за критерієм ризиковості платників відповідно п.1.6, а саме - «наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником».

Вказане рішення прийнято за результатом розгляду доповідної записки управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області від 13.03.2019 № 584/20-40-14-11-19 з пропозицією щодо включення до переліку ризикових відповідно критерію 1.6 платників, які за результатами розшуковик заходів оперативного управління ГУ ДФС у Харківській області за лютий-березень 2019 року не встановлено за податковими адресами.

Таким чином, контролюючий орган приймаючи оскаржуване рішення, вважав доповідну записку управління аудиту ГУ ДФС у Харківській області від 13.03.2019 року № 584/20-40-14-11-19 податковою інформацією, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Проте, згідно змісту оскаржуваного рішення вищевказана доповідна записка містить інформацію про платників, які за результатами розшуковик заходів оперативного управління ГУ ДФС у Харківській області за лютий-березень 2019 року не встановлено за податковими адресами, а не інформацію, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платниками.

За викладених обставин, належної мотивації підстав та причин віднесення позивача до ризикових платників податків відповідно до п. 1.6 Критеріїв ризиковості платників податку протокольне рішення ГУ ДФС у Харківській області не містить.

Отже, в данному випадку до позивача безпідставно застосовано п. 1.6 Критеріїв ризиковості платників податку з відповідним внесенням до переліку ризикових суб`єктів господарювання за ознакою "наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником ".

Крім того, щодо застосування контролюючим органом до позивача Критеріїв ризиковості платників податку визначених листом Державної фіскальної служби України № 959/99-99-07-18 від 21.03.2018 року, суд зазначає наступне.

Пунктом 10 Порядку № 117 встановлено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Разом з тим необхідно зазначити, що лист Державної фіскальної служби України № 959/99-99-07-18 від 21.03.2018 року не затверджений будь-яким наказом Державної фіскальної служби України і не погоджений з Міністерством фінансів України, у зв`язку з чим не відповідає пункту 10 Порядку №117.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про наявний на офіційному веб-порталі Верховної Ради України (https://zakon.rada.gov.ua/rada/show/v2601201-18) лист Міністерства фінансів України від 31 жовтня 2018 року №26010-06-5/28170, згідно якого "Міністерство фінансів України погоджує критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій, надіслані листом Державної фіскальної служби України від 29.10.2018 №3104/4/99-99-07-05-04-13, за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця", та не вважає цей лист належним доказом погодження Міністерством фінансів України Критеріїв ризиковості платника податку, викладених в листі ДФС України від 05 листопада 2018 року №4065/99-99-07-05-04-18, з огляду на таке.

З листа Міністерства фінансів України від 31 жовтня 2018 року №26010-06-5/28170 неможливо встановити, що він стосується Критеріїв ризиковості платника податку, викладених в листі ДФС України від 05 листопада 2018 року №4065/99-99-07-05-04-18;

Відповідно до п. 10 Порядку №117 передбачено право Мінфіну або погодити, або надіслати ДФС на доопрацювання надіслані на погодження Критерії ризиковості платника податку, при цьому не передбачено право Мінфіну погоджувати такі критерії з умовами.

Отже, докази дотримання ДФС умов погодження Мінфіном таких критеріїв матеріали справи не містять та зворотного колегією суддів не встановлено.

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" від 11 вересня 2003 року №1160-IV, (далі - Закон №1160-IV), регуляторний акт - це: прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання; прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який встановлює, змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ відповідно до закону, що регулює відносини у певній сфері, нормативно-правовим актом.

Регуляторний орган - Верховна Рада України, Президент України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Національна рада України з питань телебачення і радіомовлення, інший державний орган, центральний орган виконавчої влади, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцевий орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, а також посадова особа будь-якого із зазначених органів, якщо відповідно до законодавства ця особа має повноваження одноособово приймати регуляторні акти.

ДФС України, відповідно до п. 1 Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року №236, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску.

Статтею 25 Закону №1160-IV визначено особливості прийняття регуляторних актів органами виконавчої влади, їх посадовими особами та встановлено наступне.

Регуляторний акт не може бути прийнятий або схвалений уповноваженим на це органом виконавчої влади або його посадовою особою, якщо наявна хоча б одна з таких обставин: відсутній аналіз регуляторного впливу; проект регуляторного акта не був оприлюднений; проект регуляторного акта не був поданий на погодження із уповноваженим органом; щодо проекту регуляторного акта уповноваженим органом було прийнято рішення про відмову в його погодженні.

Крім того, відповідно до п. 3 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.12.1992 року №731 (надалі - Положення №731), на державну реєстрацію подаються нормативно-правові акти, прийняті уповноваженими на це суб`єктами нормотворення в електронній (через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади) або паперовій формі в порядку, визначеному Мін`юстом, що містять норми права, мають неперсоніфікований характер і розраховані на неодноразове застосування, незалежно від строку їх дії (постійні чи обмежені певним часом) та характеру відомостей, що в них містяться, у тому числі з грифами "Для службового користування", "Особливої важливості", "Цілком таємно", "Таємно" та іншими, а також прийняті в порядку експерименту.

Згідно з пп. "б" п. 4 Положення №731, державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти будь-якого виду (постанови, накази, інструкції тощо), якщо в них є одна або більше норм, що, зокрема, мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших міністерств, органів виконавчої влади, а також органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, що не входять до сфери управління органу, який видав нормативно-правовий акт.

Відповідно до п. 6 Положення №731, державну реєстрацію здійснюють, зокрема, нормативно-правових актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади - Мін`юст.

За вимогами п. 15 Положення №731, міністерства, інші центральні органи виконавчої влади направляють для виконання нормативно-правові акти лише після їх державної реєстрації та офіційного опублікування. У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані. При направленні на виконання та опублікуванні нормативно-правового акта посилання на дату і номер державної реєстрації акта є обов`язковим.

Аналіз викладених норм дає підстави для висновку, що Критерії ризиковості платника податку мають ознаки регуляторного акта, оскільки встановлюють норми права, передбачають неодноразове їх застосування щодо невизначеного кола осіб та здійснюють безпосередній вплив на господарську діяльність суб`єктів господарювання, так як спрямовані на правове регулювання відносин щодо визначення платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, що є підставою для зупинення реєстрації податкових накладних, сформованих таким платником податків.

Проте як свідчать матеріали справи, критерії ризиковості платника податку не були зареєстровані у Міністерстві юстиції України, а відтак вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані.

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 02 квітня 2019 року по справі №822/1878/18.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене, використання регіональними підрозділами ДФС України критеріїв оцінки ризиковості платника податку, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН листом від 05 листопада 2018 року №4065/99-99-07-05-04-18 "Критерії ризиковості платника податків" не може бути визнано обґрунтованим та законним.

Таким чином, рішення, яке оформлене протоколом комісії ГУ ДФС у Харківській обл., яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про внесення ТОВ АПК Зерноград до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості, не відповідає вимогам пунктів 1, 3 ч. 2 ст. 2 КАС УКраїни, оскільки винесене необґрунтовано.

Разом з цим, внесення позивача до переліку ризикових платників, перешкоджають провадженню господарської діяльності останнього з огляду на те, що всі податкові накладні, які реєструє позивач в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, автоматично зупиняються і це створює перешкоди в здійсненні господарських операцій.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення, яке оформлене протоколом комісії ГУ ДФС у Харківській обл., яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про внесення ТОВ АПК Зерноград до переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості є протиправним та підлягає скасуванню.

Також колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення похідної вимоги про зобов`язання ГУ ДФС у Харківській обл. виключити ТОВ АПК Зерноград з переліку платників податків, які відповідають критеріям ризиковості та внести відповідну інформацію до АІС Податковий блок.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21 лютого 2018 року (далі за текстом - Порядок № 117

Згідно з п.13 Порядку № 117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зокрема зазначається критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Пунктом 14 Порядку № 117 визначено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно з п.п. 15-16 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг). Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", " Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з п. 18 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Згідно з п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Пунктом 23 Порядку № 117 комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку: щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу; щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Таким чином, саме ГУ ДФС України в Харківській області винесено оскаржувані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем на підтвердження реальності господарських операцій з контрагентами було надано до контролюючого органу необхідні документи, що підтверджується повідомленнями про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

Колегія суддів зазначає, що до позивача було встановлено критерії оцінки ступеня ризиків, однак не було враховано надані позивачем документи на усунення вказаних ризиків.

З огляду на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що рішення комісії ГУ ДФС у Харківській обл. № 1153292/34468954 від 03.05.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 8 від 10.04.2019, № 1153293/34468954 від 03.05. 2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 14 від 23.04.2019, № 1195437/34468954 від 14.06.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 21.05.2019 є протиправними, а тому підлягають скасуванню.

Також колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що з метою належного захисту прав позивача, необхідно зобов`язати ДФС України зареєструвати податкові накладні №8 від 10.04.2019 на суму 466968,24 грн., в тому числі ПДВ 77828,04 грн., №14 від 23.04.2019 на суму 2196,00 грн., в тому числі ПДВ 366 грн., №3 від 21.05. 2019 на суму 210780,96 грн., в тому числі ПДВ 35130,16 грн.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на всі зазначені аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області - залишити без задоволення.

Постанову Харківського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року по справі № 520/4986/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Постанова складена в повному обсязі 19.12.2019