Справа № 420/3276/19
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3276/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Левчук О.А.,

за участю секретаря Лементовського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправними дії Білгород-Дністровської районної державної адміністрації щодо відмови у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 ; зобов`язати у встановлений законодавством термін повторно розглянути клопотання про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва орієнтованою площею 0,1 гектара, що розташована на території Шабської сільської ради (за межами населеного пункту, на території піщаної коси Чорного моря) Білгород-Дністровського району Одеської області; зобов`язати у встановлений законодавством термін видати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що направляючи на його адресу лист № Б-34/621 відповідач порушив його права, свободи та інтереси, оскільки всупереч діючому законодавству вийшов за вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Також, відповідач не взяв до уваги графічний матеріал поданий встановленим порядком до клопотання з офіційного сайту Держгеокадастру. При цьому, форма графічних матеріалів не затверджена жодним нормативним актом, а тому було зроблено відповідні викопіювання за допомогою електронної карти та публічної кадастрової карти. Крім того, позивачем не визначено конкретну земельну ділянку, а район, в якому мав бажання отримати землю, який включає в себе як вільні земельні ділянки так і приватизовані.

Представником Білгород-Дністровської районної державної адміністрації до суду надано відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що райдержадміністрація вважає позовну заяву безпідставною та необґрунтованою. ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про надання дозволу на розробку проекту землеустрою земельної ділянки орієнтовною площею 0,09-0,10 га з метою подальшої приватизації в порядку ст. 118 ЗК України. При цьому, доданий графічний матеріал представляв собою креслення нанесене на роздруківку Публічної кадастрової карти із зазначенням земельної ділянки на власний розсуд. Під час розгляду клопотання було встановлено, що місце розташування бажаної земельної ділянки не відповідає планувальній структурі містобудівної документації, а саме «Детальному плану території частин Шабівської сільської ради (за межами населеного пункту, на території піщаної коси Чорного моря) обмеженою територією благодійного фонду «Дім моряка», акваторією Чорного моря, акваторією Будацького лиману та територією ТОВ «Вадіта», під розміщення об`єктів інженерно-транспортної, гідротехнічної інфраструктури і об`єктів стаціонарної рекреації. Також, зазначена земельна ділянка розташована частково на запроектованій вулично-дорожній мережі та об`єктах інженерної інфраструктури та частково на інших земельних ділянках. Таким чином, задоволення клопотання ОСОБА_1 призведе до порушення прав та інтересів інших осіб, що суперечить вимогам ст. 2 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації». Тобто, райдержадміністрація не мала законних підстав задовольнити клопотання ОСОБА_1 , а тому була надана обґрунтована відповідь з відмовою. При цьому, суд, ухвалюючи рішення, яке зобов`язує суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, в жодному разі не мають підміняти його та перебирати повноваження на себе, а тому позовна вимога про зобов`язання у встановлений законодавством термін видати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 є безпідставною та необґрунтованою.

Ухвалою суду від 02 вересня 2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів.

Ухвалою суду від 25 листопада 2019 року, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 20 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача Білгород-Дністровської районної державної адміністрації про залишення позовної заяви без розгляду.

В судовому засідання позивач позовні вимоги підтримав, просив адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

17 січня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації із клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва, орієнтовною площею від 0,09 га до 0,10 га на території Білгород-Дністровського району Одеської області за межами населеного пункту смт. Затока із земель державної власності, відповідно до ст. ст. 116, 118, 121 ЗК України. У додатку до клопотання зазначені графічний матеріал на якому зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, кадастровий номер :05:001(****); копія довідки про безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України; копія паспорту та копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру платника податків (а.с. 9-10, 86-91).

06 лютого 2018 року Білгород-Дністровською районною державною адміністрацією листом № Б-34/621 надано відповідь та повідомлено, що зазначена в клопотанні територія знаходиться в зоні розробки містобудівної документації, а саме «Детальний план території частин Шабівської сільської ради (за межами населеного пункту, на території піщаної коси Чорного моря) обмеженою територією благодійного фонду «Дім моряка», акваторією Чорного моря, акваторією Будацького лиману та територією ТОВ «Вадіта», який був затверджений 15.09.2015 року та графічні матеріали якого знаходять у відкритому доступі на сайті райдержадміністрації з моменту його затвердження. Надані графічні матеріали не відповідають планованій структурі вищезазначеної містобудівної документації. Крім цього, у 2015 році відповідно до заяв громадян, у тому числі учасників АТО, були надані розпорядження голови Білгород-Дністровської райдержадміністрації щодо надання дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність на зазначеній території, які знаходяться на стадії розробки та затвердження. Та повідомлено, що інших вільних земельних ділянок на вказаній території для індивідуального дачного будівництва немає (а.с. 11, 92).

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно п. «б» ч. 1 ст. 81 Земельного Кодексу України (далі ЗК України) громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Згідно ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідно до ч. 7 вказаної статті Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, з аналізу приписів Земельного кодексу України вбачається, що обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

При цьому, ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України визначено перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

-невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

З листа Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 06 лютого 2018 року № Б-34/621 вбачається, що заявника повідомлено, що зазначена в клопотанні територія знаходиться в зоні розробки містобудівної документації. Разом з тим, частиною 7 статті 118 Земельного кодексу України не передбачено такої підстави для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 11).

При цьому, лист Білгород-Дністровської районної державної адміністрації від 06 лютого 2018 року № Б-34/621 не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні ч.7 ст. 118 Земельного кодексу України, оскільки не містить визначених Земельним кодексом України підстав для відмови у задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та вмотивованої відмови у його наданні.

Згідно п. «а» ч. 1 ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад.

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Згідно ч. 1, 5 ст. 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради. Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

Таким чином, розгляд клопотання про надання безоплатно у приватну власність земельної ділянки та надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо її відведення повинно відбуватись на пленарному засіданні відповідної ради із прийняттям відповідного рішення, оскільки саме такий спосіб прийняття рішення про надання дозволу щодо відведення земельної ділянки у власність з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарська, передбачений законодавством. Відповідно, такі рішення не можуть оформлятися листами у відповідь на клопотання заявника.

Відсутність належним чином оформленого рішення про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листів про розгляд клопотання, свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

З матеріалів справи вбачається, та не спростовується відповідачем, що рішення Білгород-Дністровської районною державною адміністрацією за поданим 17.01.2018 року ОСОБА_1 клопотанням на пленарному засіданні не приймалось.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем, Білгород-Дністровської районною державною адміністрацією, допущено протиправну бездіяльність, яка виразилась у неприйнятті у встановленому законодавством порядку рішення за клопотанням ОСОБА_1 від 17.01.2018 року про надання або відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва орієнтовною площею від 0,09 га до 0,10 га на території Білгород-Дністровського району Одеської області за межами населеного пункту смт. Затока із земель державної власності.

Що стосується позовних вимог про зобов`язання Білгород-Дністровської районної державної адміністрації у встановлений законодавством термін повторно розглянути клопотання про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального дачного будівництва орієнтованою площею 0,1 гектара, що розташована на території Шабської сільської ради (за межами населеного пункту, на території піщаної коси Чорного моря) Білгород-Дністровського району Одеської області та зобов`язання у встановлений законодавством термін видати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_1 , суд зазначає наступне.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовується відповідачем, що Білгород-Дністровської районною державною адміністрацією не прийнято жодного передбаченого законом рішення за наслідками розгляду клопотання ОСОБА_1 , а лише направлено лист від 06 лютого 2018 року № Б-34/621, який не є рішенням суб`єкта владних повноважень. Тобто, відповідач, у даному випадку, не вчиняв дій щодо відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, натомість допустив протиправну бездіяльність, не прийнявши жодного з передбачених статтею 118 ЗК України рішень.

Разом з тим, надання дозволу на розробку проекту землеустрою є адміністративним актом, прийняттю якого повинна передувати визначена законом адміністративна процедура. Надання такого дозволу без необхідних дій суб`єкта владних повноважень в межах адміністративної процедури не гарантує забезпечення прав позивача у передбачений законом спосіб.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Polandа № 30210/96).

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені статтею 118 Земельного кодексу України, та розгляд клопотання передбачає з`ясування обставин чи виконано позивачем усі визначені законом умови, необхідні для одержання дозволу на розробку проекту землеустрою, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Білгород-Дністровської районної державної адміністрації розглянути клопотання ОСОБА_1 від 17.01.2018 року та вирішити питання про надання або відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва орієнтовною площею від 0,09 га до 0,10 га на території Білгород-Дністровського району Одеської області за межами населеного пункту смт. Затока із земель державної власності.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За таких обставин, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність Білгород-Дністровської районної державної адміністрації щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 від 17.01.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва орієнтовною площею від 0,09 га до 0,10 га на території Білгород-Дністровського району Одеської області за межами населеного пункту смт. Затока із земель державної власності; зобов`язання Білгород-Дністровської районної державної адміністрації розглянути клопотання ОСОБА_1 від 17.01.2018 року та вирішити питання про надання або відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва орієнтовною площею від 0,09 га до 0,10 га на території Білгород-Дністровського району Одеської області за межами населеного пункту смт. Затока із земель державної власності. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Білгород-Дністровської районної державної адміністрації (, адреса місцезнаходження: 67700, Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Грецька, 24), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача Шабівська сільська рада Білгород-Дністровського району (, адреса місцезнаходження: 67770, Одеська область, Білгород-Дністровський район, с. Шабо, вул. Центральна, 63) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Білгород-Дністровської районної державної адміністрації щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 від 17.01.2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва орієнтовною площею від 0,09 га до 0,10 га на території Білгород-Дністровського району Одеської області за межами населеного пункту смт. Затока із земель державної власності.

Зобов`язати Білгород-Дністровську районну державну адміністрацію розглянути клопотання ОСОБА_1 від 17.01.2018 року та вирішити питання про надання або відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для індивідуального дачного будівництва орієнтовною площею від 0,09 га до 0,10 га на території Білгород-Дністровського району Одеської області за межами населеного пункту смт. Затока із земель державної власності.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Повний текст рішення складено та підписано 23 грудня 2019 року.

Суддя О.А. Левчук

.