Справа № 520/12336/19
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 грудня 2019 р. Справа №520/12336/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., розглянувши за правилами спрощеного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, у якому просить суд:

- скасувати рішення Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова № 841709 від 12.07.2019 щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці";

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного з Фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 № 345-VI починаючи з 01.07.2019;

- допустити до негайного виконання рішення.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії, однак йому безпідставно відмовлено в перерахунку пенсії. Позивач зазначає, що згідно з розрахунками стажу, здійснених відповідачем, позивач має 15 років 7 місяців 8 днів пільгового стажу, проте відповідач розмежовує стаж роботи на роботу за Списком 1 та роботу за Списком 1 з позначкою шахтарі, посилаючись на те, що періоди роботи маркшейдером він працював під землею неповний робочий день, проте вказане не відповідає дійсності з огляду на відповідні довідки.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву у строк, встановлений судом, в якому просить суд відмовити у задоволені позову у зв`язку з тим, що відповідно до довідки, яка уточнює особливий характер роботи № 1034 від 18.07.2005, ОСОБА_1 має стаж на підземних роботах за списком № 1, на посадах, перелік який затверджений Кабінетом Міністрів України від 31.03.1994 року № 202 - 7 років 11 місяців 23 дні, а також стаж роботи за списком № 1 - 7 років 7 місяців 14 днів, отже права на проведення перерахунку пенсії відповідно до ст. 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", позивач не має.

Відповідно до приписів ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Дослідивши доводи позову, відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Слобожанському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України міста Харкова як внутрішньо переміщена особа та отримує пенсію за віком па пільгових умовах за Списком №1, призначену згідно з Законом України «Про пенсійне забезпечення» віл 05.11.1991 №1788-ХІІ.

03 липня 2019 року позивач звернувся до відповідного органу Пенсійонго фонду України із заявою та просив здійснити йому перерахунок пенсії на підставі Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці", як особі, яка має 15 років стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Рішенням від 12 липня 2019 року №841709 відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії.

Не погоджуючись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з відповідним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Законом України «Про підвищення престижності шахтарської прані» встановлено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

З розпорядження УПФУ в м. Красному Лучі від 01.07.2008 року судом встановлено, що ОСОБА_1 має 15 років 7 місяців 8 днів пільгового стажу. Вказане підтверджується розрахунком стажу, що здійснений УПФУ в м. Красному Лучі.

Виходячи з аналізу вказаного розрахунку, до стажу за Списком №1 зараховано наступні періоди: з 11.11.1979 по 15.05.1984, з 01.08.1986 по 15.10.1986, з 25.10.1990 по 31.12.1991, з 01.01.1992 по 30.06.1993, з 01.08.1993 по 11.10.2001. Разом 15 років 7 місяців 8 днів.

Судом встановлено, що відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення розділив стаж роботи позивача на роботу за Списком №1 та роботу за Списком №1 з позначкою шахтарі, посилаючись на те, що в періоди роботи маркшейдером він працював під землею неповний робочий день.

Позивачем на спростування вказаних обставин до матеріалів справи долучено трудову книжку, а також довідки, які уточнюють пільговий характер роботи.

Згідно з довідкою, що уточнює особливий характер роботи або умов праці, що необхідні для призначення пільгової пенсії від 17.07.2005 № 1034, що видана шахтою Княгінінська ДП «Донбасантрацит» ОСОБА_1 повний робочий день під землею працював за професією дільничного маркшейдера з 10.07.1978 по 05.09.1978, з 06.02.1979 по 21.03.1979 та з 11.11.1979 по 15.05.1984, що передбачена позицією 2б підрозділом 1 Гірські роботи розділу 1 Підземні роботи Списку №1 виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію в пільгових умовах і пільгових розмірах, затв. постановою правління СРСР від 22.08.1956 №1173.

Згідно з довідкою, що уточнює особливий характер роботи або умов праці, що необхідні для призначення пільгової пенсії від 17.07.2005 №1034, що видана шахтою Княгінінська ОСОБА_1 з 25.10.1992 по 01.01.1992 та з 01.01.1992 по 18.10.1993 працював повний робочий день під землею за професією дільничного маркшейдера, що передбачена позицією 26 підрозділом І Гірські роботи розділу І Підземні роботи Списку №1 виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію в пільгових умовах і пільгових розмірах, затв. постановою правління СРСР від 22.08.1956 .N« 1173 та позицією пунктом 1.1г підрозділу І Гірські роботи розділу І Підземні роботи Списку №1 виробництв робіт професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, заїв, постановою КМ СРСР від 26.01.1991 №10.

Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 20 вказаної постанови передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Так, позивач працював з 10.07.1978 по 05.09.1978, з 06.02.1979 по 21.03.1979 та з 11.11.1979 по 15.05.1984, 25.10.1992 по 01.01.1992 та з 01.01.1992 повний робочий день працював за професією, що передбачена Списком №1 виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію в пільгових умовах і пільгових розмірах, затв. постановою правління СРСР від 22.08.1956 №1173 та Списком №1 виробництв робіт професій, посад і показників, то дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затв. постановою КМ СРСР від 26.01.1991 № 10.

Проте, вказані періоди не зараховано Пенсійним органом, посилаючись на постанову КМУ від 31.03.1994 №202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років.

Суд вважає застосування відповідачем вказаної постанови необґрунтованим з огляду на те, що вказана постанова застосовується для пенсії, що призначається незалежно від віку при стажу роботи на підземних роботах не менше 25 років. В свою чергу позивач звернувся за призначенням пенсії відповідно до Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», як особа, що має 15 років стажу за Списком №1.

Як встановлено судом вище, позивач має підземного стажу за Списком №1 15 років, що підтверджується, у тому числі, й розрахунками управління.

Статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» встановлено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Суд зазначає, що сфера дії Закону України «Про підвищення престижності шахтарської прані» поширюється на всіх працівників, що були зайняті повний робочий день під землею за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право па пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи вищевикладене, посилання відповідача на постанову КМУ від 31.03.1994 №202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» є необґрунтованим, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог про скасування рішення Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова № 841709 від 12.07.2019 щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Частиною 4 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Судом встановлено, що позивач звернувся з заявою про перерахунок пенсії від 03.07.2019 (цей факт не заперечується відповідачем у витягу з рішення №841709 від 12.07.2019). Таким чином, пенсію має бути перераховано з 01.07.2019.

Суд вважає, що зобов`язання Головного Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 № 345-VI починаючи з 01.07.2019 є належним способом відновлення порушеного права позивача, а також слугуватиме меті усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах з огляду на наступне.

Керуючись принципом верховенства права, гарантованим ст.8 Конституції України та ст.6 КАС України, суд на підставі ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини, який у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків.

Таким чином, стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A №18).

Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності «небезпідставної заяви» за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, «ефективний засіб правового захисту» у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку про те, що задоволення позовних вимог щодо зобов`язання Головного Управління Пенсійного з Фонду України в Харківській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 № 345-VI починаючи з 01.07.2019 є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Також суд керується приписами ч. 4 ст. 245 КАС України, за змістом якої у разі визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Щодо вимоги позивача стосовно допущення негайного виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць, суд зазначає наступне.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 371 КАС України передбачено негайне виконання рішення суду щодо присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Оскільки позовні вимоги про зобов`язання відповідача здійснити виплату пенсії не заявлені, у суду відсутні підстави звертати рішення до негайного виконання.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду підлягає негайному виконанню в частині присудження виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць відповідно до п.1 ч.1 ст.371 КАС України.

Керуючись ст.ст.4-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 262, 236 293, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Скасувати рішення Слобожанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України міста Харкова № 841709 від 12.07.2019 щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 згідно Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) на підставі Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 № 345-VI, починаючи з 01.07.2019.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 21 грудня 2019 року.

Суддя О.Г. Котеньов