Справа № 240/6107/18
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
20 грудня 2019 року м. Житомир справа № 240/6107/18
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Єфіменко О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання провести нарахування та виплату пенсії,
ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо зменшення основного розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 82% до 77% сум грошового забезпечення;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії у основному розмірі 82% сум грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, з урахуванням проведених виплат;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області провести з 01.01.2016 нарахування та виплату основного розміру пенсії 82% суму грошового забезпечення відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ.
Свої позовні вимоги аргументував тим, що при перерахуванні його пенсії, відповідачем зменшено її відсотковий розмір до грошового забезпечення з 82% до 77%.
Не погоджуючись із вказаним перерахунком, що призвів до зменшення основного її розміру у відсотковому співвідношенні від відповідних сум грошового забезпечення, звернувся до відповідача із проханням переглянути своє рішення та провести такий перерахунок та виплату пенсії у розмірі 82% від вказаних сум грошового забезпечення починаючи з 01.01.2016, проте отримав відмову, яка мотивована тим, що перерахунок пенсії здійснено за чинною на момент здійснення перерахунку ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".
Наголосив, що зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії відбулася вже після її призначення, а тому не є підставою для зменшення її у відсотковому співвідношенні.
Ухвалою судді від 14.01.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрите провадження у справі за правилами спрощеного письмового провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 14.01.2019 зупинено провадження в даній адміністративній справі до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі № 240/5401/18 (номер провадження Пз/9901/58/18).
Представником відповідача до суду подано відзив №1319/08 від 29.01.2019 на позовну заяву (а.с.31-32). В поданому відзиві вказано, що перерахунок пенсії позивачу проведено за діючим на час перерахунку пенсії Законом України №2262-ХІІ від 09.04.1992 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (чинної на момент здійснення перерахунку пенсії), а тому пенсія обчислена та виплачується у чіткій відповідності до вимог чинного законодавства.
Також відповідач зазначив, що розмір пенсії позивача при призначенні становив 82% відповідних сум грошового забезпечення, в тому числі 50%+27% (за 9 років вислуги понад 20 років - 3% x 9 роки) + 5% (згідно п."в" ст.12 Закону №2262, як учаснику ліквідації аварії на ЧАЕС 2 категорії). Проте, вказав, що в редакції Закону №2262-ХІІ (чинної станом на 01.01.2008) особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і віднесені до ІІ категорії збільшення грошового забезпечення, що враховується для обчислення пенсії на 5% не передбачено, а тому з 01.01.2008 року основний розмір пенсії позивача складає 77% грошового забезпечення.
В даному відзиву, відповідач також зазначає про пропуск звернення позивача до адміністративного суду, що є підставою для залишення позовної заяви без розгляду.
29.10.2019 судом постановлено ухвалу, якою поновлено провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).
Проте, суд, під час розгляду даної справи, оцінивши зміст позовної заяви та додані до неї матеріали та встановлені обставини постановив ухвалу суду від 29.11.2019, якою призначив дану адміністративну справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 17.12.2019.
Позивач у судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав викладених в ньому.
Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вказала, що пенсія перерахована та виплачується відповідно до законодавства України.
Ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 17.12.2019, постановлено подальший розгляд справи здійснювати у письмовому провадженні (а.с.63).
З`ясовуючи при вирішенні даної справи характер спірних правовідносин (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що позивач відповідно до Закону України №2262-ХІІ від 09.04.1992 "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон №2262-XII) з моменту призначення пенсійного забезпечення отримував пенсію у розмірі 82% грошового забезпечення. З 01.01.2008, згідно ст.13 вказаного Закону, пенсія позивачу була обчислена у розмірі 77% грошового забезпечення.
Матеріалами справи підтверджено, що грошове забезпечення для перерахунку пенсії з 01.01.2016 за посадою, з якої було звільнено позивача, становить 77% грошового забезпечення - 6705,09 грн.
Не погоджуючись із вказаним перерахунком пенсійного забезпечення, позивач звернувся до відповідача із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії із застосуванням 82% обчислення від грошового забезпечення.
Листом Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №С-4988 від 10.12.2018 відмовило у здійсненні перерахунку пенсії у розмірі 82% від сум відповідного грошового забезпечення та наголосило, що з 01.01.2008 пенсія позивачу виплачувалася у розмірі 77%. При цьому, зазначило, що на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільненні з військової служби та деяким іншим категоріям осіб"№103 від 21.02.2018 з 01.01.2016 її перерахунок проведений за чинною на час здійснення перерахунку пенсії редакцією Закону №2262-XII у розмірі 77% грошового забезпечення та інше чинним законодавством не передбачено (а.с.13).
Суд, надаючи правову оцінку наведеним обставинам враховує, що дана справа є типовою справою щодо зразкової справи № 240/5401/18 та зазначає наступне.
В силу приписів ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Вказане право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними (ст.46 Конституції України).
Частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Приписами ст. 63 Закону №2262-ХІІ передбачено, що усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Разом з тим, згідно ч.2 ст.13 Закону №2262-XII, в редакції, що діяла на момент призначення пенсійного забезпечення визначено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Проте, у вищевказану статтю, відповідно до Закону України №3668-VІІ від 08.07.2011 "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (надалі Закон №3668-VІІ) були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80% від відповідних сум грошового забезпечення. Згодом Законом України №1166-VІІ від 27.03.2014 "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі по тексту Закон №1166-VІІ) внесені зміни до другої статті 13 Закону №2262-XII та обмежено максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення до 70%.
Відтак, пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно з Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Матеріалами справи підтверджено, що перерахунок пенсійного забезпечення позивачу з 01.01.2016 відповідачем здійснено на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 за №103 у розмірі 77% від грошового забезпечення обчислена. Разом з тим, судом встановлено, що при призначенні пенсії її співвідсотковий розмір до грошового забезпечення становив 82 %, а з 01.01.2008 у зв`язку із змінами в законодавстві пенсія виплачувалася у розмірі 77%.
При цьому, слід наголосити, що ст.22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).
У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.
Окремо суд акцентує увагу відповідача на тому, що положення статті 13 Закону України №2262-ХІІ, якими встановлено розмір пенсії виходячи з 70% від грошового забезпечення, можуть застосовуватись лише до правовідносин, які виникли після набрання ними чинності та стосуються питань саме призначення пенсії, а не її перерахунку. Складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України.
Разом з тим відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим та не може бути зменшеним.
При цьому суд вважає за необхідне вказати, що порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін не зазнавала, а також нормами постанов Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 та від 21 лютого 2018 року № 103, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.
Аналогічний висновок зроблено Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду в рішенні від 4 лютого 2019 року у зразковій справі № 240/5401/18, яке постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 залишено без змін.
Відповідно до ч.3 ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.
Згідно із ч.ч. 5, 6 ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Враховуючи встановлені судом обставини справи адміністративний позов підлягає задоволенню.
Щодо позовної вимоги в частині зобов`язання відповідача подати до суду в місячний термін з дня набрання рішенням суду законної сили звіт про його виконання, слід вказати наступне.
Частиною 1 ст.382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.
Приймаючи до уваги обставини даної справи, підстави зобов`язувати суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання судового рішення відсутні.
Відповідно до вимог п.8 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, а тому вирішення питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 77, 90, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо зменшення відсоткового значення розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії з 82% до 77% .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області з 01.01.2016 провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у порядку і розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 82% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст.255 КАС України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 20.12.2019.

Суддя О.В. Єфіменко