Справа № 280/5020/19
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року Справа № 280/5020/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Киселя Р.В., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПС-Дніпро» (пров. Котельний, буд. 2, м. Запоріжжя, 69035) до Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

15.10.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПС-Дніпро» (далі позивач або ТОВ «ДПС-Дніпро) до Державної податкової служби України (далі відповідач або ДПС України), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними та скасувати рішення комісії центрального рівня ДПС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:

№1285945/42045866 від 20.09.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 03.06.2019;

№1284586/42045866 від 19.09.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 19.04.2019;

№1284587/42045866 від 19.09.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №7 від 31.05.2019;

№1250628/42045866 від 12.08.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 16.05.2019;

зобов`язати відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, датою їх подання на реєстрацію, наступні податкові накладні: №1 від 03.06.2019 на загальну суму 100000,00 грн, у т.ч. ПДВ 16666,67 грн; №2 від 19.04.2019 на загальну суму 17069,86 грн, у т.ч. ПДВ 2844,98 грн; №7 від 31.05.2019 на загальну суму 62430,29 грн, у т.ч. ПДВ 10405,05 грн, №3 від 16.05.2019 на загальну суму 4332865,36 грн, у т.ч. ПДВ 722144,23 грн.

Крім того, просить стягнути на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «ДПС-Дніпро» зазначило, що спірні рішення відповідача про відмову в реєстрації податкових накладних є безпідставними та незаконними, оскільки позивач документально підтвердив реальність здійснення господарських операцій, які повністю відповідають меті господарської діяльності підприємства.

Ухвалою від 21.10.2019 у справі №280/5020/19 відкрите спрощене позовне провадження, судове засідання призначене на 20.11.2019 без повідомлення (виклику) сторін (в письмовому провадженні).

Також зазначеною ухвалою суд встановив відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву.

Відповідач, станом на 20.12.2019, відзив суду не надав, про причини ненадання суд не повідомив. Ухвала від 21.10.2019 отримана представником відповідача 29.10.2019, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч.4 ст.159 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Частиною 6 ст.162 КАС України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Також, згідно з ч.2 ст.175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

Як встановлено з матеріалів справи, ТОВ «ДПС-Дніпро» є юридичною особою та комерційною організацією, яке діє на підставі законодавства України і Статуту.

Позивач зареєстрований у квітні 2018 року. Станом на липень 2019 року ТОП «ДПС-Дніпро» перебуває на обліку Запорізької ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області (Вознесенівський район) та є платником податку на додану вартість з травня 2018 року.

Основним видом діяльності є: КВЕД 41.10: Організація будівництва будівель.

Позивач у встановленому законом порядку також здійснює наступні види діяльності згідно КВЕД: 43.21 Електромонтажні роботи; 43.22 Монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування; 43.29 Інші будівельно-монтажні роботи; 43.39 Інші роботи із завершення будівництва; 46.73 Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням; 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля; 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; 41.10 Організація будівництва будівель (основний); 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 42.21 Будівництво трубопроводів.

ТОВ «ДПС-Дніпро» має Ліцензію ДАБІ України на проведення господарської діяльності з будівництва об`єктів, що за класом наслідків належать до об`єктів з середніми та значними наслідками з 28 листопада 2018 року, та Дозвіл Головного управління Держпраці у Запорізькій області на виконання робіт підвищеної небезпеки з 10.12.2018.

Для забезпечення виробничого процесу ТОВ «ДПС-Дніпро» орендує офісне приміщення у ТОВ «ІННОВА» () (Згідно з УКТ ЗЕД/ДК 016-2010 68.20), у ПП «Транспромліс» () виробничий кабінет (Згідно з УКТ ЗЕД/ДК 016-2010 68.20).

Відповідно до штатного розкладу Товариства від 26.03.2019 (зі змінами) чисельність працівників ТОВ «ДПС-Дніпро» складає 47 осіб у т.ч. 44 особи - працівники виробничого підрозділу.

18 березня 2019 року між ТОВ «ДПС-Дніпро» та ТОВ «Метпромбуд Інвест» було укладено договір №601/2019/3 предметом якого є виконання будівельно-монтажних робіт з капітального ремонту доменної печі №2 на ПрАТ «Дніпровський металургійний завод».

Додатковою угодою №1 від 22 березня 2019 року сторони визначили що, роботи з капітального ремонту доменної печі №2 на ПрАТ «Дніпровський металургійний завод» оцінюються сторонами у 6099991,00 грн з урахуванням ПДВ. Строк виконання робіт на об`єкті складає - 55 діб від зарахування авансу.

Пунктом 4 додаткової угоди передбачено, що роботи виконуються з матеріалів Замовника. Пунктом 7 додаткової угоди передбачено, що оплата робіт, крім авансового платежу проводиться протягом 30 календарних днів після підписання сторонами Акту приймання-передачі виконаних робіт, надання рахунку і податкової накладної.

Відповідно до умов Додаткової угоди №1 від 22.03.2019, ТОВ «ДПС-Дніпро» було отримано від ТОВ «Метпромбуд Інвест» попередню оплату за будівельно-монтажні роботи, а саме:

- платіжне доручення №93 від 29.03.2019 на загальну суму 600000,00 грн, у т.ч. ПДВ 100000,00 грн;

- платіжне доручення №224 від 20.05.2019 на загальну суму 43092,00 грн, у т.ч. ПДВ 7182,00 грн;

- платіжне доручення №281 від 03.06.2019 на загальну суму 100000,00 грн, у т.ч. ПДВ 16666,67 грн;

Фактичне виконання певного обсягу робіт по договору № 601/2019/3 від 18.03.2019 з урахуванням додаткової угоди №1 від 22.03.2019 підтверджується актами приймання - передачі, а саме:

Акт №002КР/1 від 03.05.2019 на загальну суму 107799,78 грн, у т.ч. ПДВ 17966,63 грн,

Акт №0031КР/1 від 03.06.2019 на загальну суму 501200,18 грн, у т.ч. ПДВ 83533,36 грн.

Роботи фактично виконувалися на об`єкті Замовника (ПрАТ «ДМЗ»). Підрядні роботи за даним договором, виконувалися власними силами, без залучення сторонніх організацій. ТОВ «ДПС-Дніпро» не проводило закупівлю матеріалів та сировини для надання будівельно-монтажних робіт, оскільки договором №601/2019/3 від 18.03.2019 на виконання робіт передбачено, що для виконання робіт застосовуються матеріали замовника.

Відповідно до вимог п. 187.1 ст. 187, п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України за правилами першої події (Отримання попередньої оплати) ТОВ «ДПС-Дніпро» було виписано на адресу ТОВ «Метпромбуд Інвест» податкову накладну №1 від 03.06.2019 року на загальну суму 100000,00 грн. у т.ч. ПДВ 16666,67 грн.

Відповідно до Витягу щодо суми ПДВ на яку платник має право зареєструвати податкові накладні №2724878 від 27.06.2019 сума залишку достатня для реєстрації податкової накладної №1 від 03.06.2019 в ЄРПН.

Відповідно до квитанції №1 до податкової накладної встановлено, що Документ прийнято, але реєстрація Зупинена. Підставою для зупинення реєстрації податкових накладних стало те, що ця податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, у зв`язку з чим позивачу було запропоновано надати документи та пояснення по вищезазначених накладних, а які саме необхідно надати документи у квитанції не було зазначено.

22 лютого 2019 року між ТОВ «ДПС-Дніпро» та ТОВ «ГЕОС-УКБ» укладено договір №22, відповідно до якого Виконавець зобов`язується на свій ризик зі своїх матеріалів виконати і передати Замовнику роботи із стикування армокаркасів на об`єкті Замовника.

Відповідно до додаткової угоди від 19 березня 2019 року сторони домовились, що початок виконання робіт - лютий 2019 року. Закінчення робіт - 31 травня 2019 року. Також сторони подовжили строк дії договору №22 до 30 червня 2019 року.

Фактичне виконання певного обсягу робіт по договору № 22 від 22.02.2019 з урахуванням додаткової угоди 19.03.2019 підтверджується наступними документами:

1. Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 від 16.03.2019 (форми КБ-2В) та Довідка про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 на загальну суму 59650,14 грн, у т.ч ПДВ 9941,69 грн.

2. Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 від 29.03.2019 (форми КБ-2В) та Довідка про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 на загальну суму 63250,01 грн, у т.ч ПДВ 10541,67 грн.

3. Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 від 20.04.2019 (форми КБ-2В) та Довідка про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 на загальну суму 55575,00 грн, у т.ч ПДВ 9262,50 грн (виконання будівельних робіт, а саме стикування армокаркасів на об`єкті Замовника).

4. Акт приймання виконаних будівельних робіт №1 від 31.05.2019 (форми КБ-2В) та Довідка про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 на загальну суму 78925,14 грн, у т.ч ПДВ 13154,19 грн.

Розрахунки за виконані будівельні роботи ТОВ «УБК ГЕОС» проведено у безготівковій формі, що підтверджується наступними платіжними дорученнями та Карткою рахунку 361:

- №2787 від 22.02.2019 на загальну суму 3300,00 грн, у т.ч. ПДВ 550,00грн;

- №2787 від 22.02.2019 на загальну суму 3300,00 грн, у т.ч. ПДВ 550,00 грн;

- №388 від 25.02.2019 на загальну суму 6670,00 грн, у т.ч. ПДВ 1111,67 грн;

- №398 від 28.02.2019 на загальну суму 10000,00 грн, у т.ч. ПДВ 1666,67 грн;

- №412 від 06.03.2019 на загальну суму 10000,00 грн, у т.ч. ПДВ 1666,67 грн;

- №431 від 15.03.2019 на загальну суму 25000,00 грн, у т.ч. ПДВ 4166,67грн;

- №480 від 01.04.2019 на загальну суму 15000,00 грн, у т.ч ПДВ 2500,00 грн;

- №502 від 04.04.2019 на загальну суму 10000,00 грн, у т.ч. ПДВ 1666,67 грн;

- №530 від 11.04.2019 на загальну суму 10000,00грн, у т.ч. ПДВ 1666,67 грн;

- №554 від 19.04.2019 на загальну суму 25000,00 грн, у т.ч. ПДВ 4166,67 грн;

- №5527 від 19.04.2019 на загальну суму 25000,00 грн, у т.ч. ПДВ 4166,67 грн;

- №596 від 15.05.2019 на загальну суму 25000,00 грн, у т.ч. ПДВ 4166,67 грн;

- №625 від 27.05.2019 на загальну суму 15000,00 грн, у т.ч. ПДВ 2500,00 грн;

- №631 від 30.05.2019 на загальну суму 15000,00 грн, у т.ч. ПДВ 2500,00 грн;

- №657 від 07.06.2019 на загальну суму 15000,00 грн, у т.ч. ПДВ 2500,00 грн;

- №677 від 14.06.2019 на загальну суму 25000,00 грн, у т.ч. ПДВ 4166,67 грн;

- №719 від 27.06.2019 на загальну суму 20000,00 грн, у т.ч. ПДВ 3333,33грн.

Роботи фактично виконувалися на об`єкті Замовника (ТОВ «ГЕОС-УКБ») у м.Запоріжжя. Підрядні роботи за даним договором, виконувалися власними силами, без залучення сторонніх організацій.

Для виконання будівельних робіт на об`єкті Замовника, ТОВ «ДПС-Дніпро» придбавалися електроди зварювальні у ПП «Мальт» та ТОВ «ДЗЗМ «Сила», копії видаткових накладних щодо їх придбання, додані до матеріалів справи.

Відповідно до вимог п.187.1, ст. 187, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України за правилами першої події (складення акту про надання робіт та отримання передплати) ТОВ «ДПС-Дніпро» було виписано на адресу ТОВ «ГЕОС-УКБ» по договору №22 від 22.02.2019 наступні податкові накладні та направлено їх для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

№2 від 19.04.2019 на загальну суму 17069,86 грн, в т.ч. ПДВ 2844,98 грн;

№7 від 31.05.2019 на загальну суму 62430,29 грн, в т.ч. ПДВ 10405,05 грн;

Відповідно до Витягу щодо суми ПДВ на яку платник має право зареєструвати податкові накладні №2423538 від 24.04.2019 сума залишку достатня для реєстрації податкової накладної №2 від 19.04.2019 в ЄРПН.

Відповідно до Витягу щодо суми ПДВ на яку платник має право зареєструвати податкові накладні №1524390 від 15.06.2019 сума залишку достатня для реєстрації податкової накладної №7 від 31.05.2019 в ЄРПН.

Відповідно до квитанції №1 до податкових накладних встановлено, що Документ прийнято, але реєстрація Зупинена. Підставою для зупинення реєстрації податкових накладних стало те, що ці податкові накладні відповідають вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, у зв`язку з чим позивачу було запропоновано надати документи та пояснення по вищезазначених накладних, а які саме необхідно надати документи у квитанції не було зазначено.

Відповідно до договору підряду №640/2019 від 26.03.2019 ТОВ «ДПС-Дніпро» взяв на себе зобов`язання щодо виконання робіт з ремонту (заміни) вогнетривкої кладки та металоконструкцій регенеративної групи нагрівальних колодязів в прокатному цеху №1 з ПрАТ «Дніпровський металургійний завод».

Відповідно до п.3.1. з урахуванням п.2 Додаткової угоди №1 до Договору №640/2019 від 26.03.2019 «загальна вартість робіт що виконуються Виконавцем ...складає не більше 6800000,00 грн, в т.ч ПДВ 1133333,33 грн».

Виконання робіт по даному договору підряду є системним та довготривалим. Відповідно до картки рахунку №361 за період з 01.03.2019 по 02.08.2019, ТОВ «ДПС-Дніпро» фактично виконано робіт на об`єкті ПрАТ «ДМЗ» на загальну суму 6534733,29 грн. На користь ТОВ «ДПС-Дніпро» ПрАТ «ДМЗ» фактично сплачено за виконані роботи суму у розмірі 1600024,36 грн. (копії платіжних доручень долучені до матеріалів справи). Заборгованість ПрАТ «ДМЗ» на користь ТОВ «ДПС-Дніпро» за виконані роботи складає 4934708,93 грн.

Фактичне виконання певного обсягу робіт по договору підряду №640/2019 від 26.03.2019 з урахуванням додаткової угоди №1 підтверджується наступними документами:

1. Акт№3 від 16.05.2019 (форми КБ-2В) приймання виконаних будівельних робіт на загальну суму 4332865,36 грн, у т.ч. ПДВ 722144,23 грн та Довідка про вартість виконаних будівельних робіт форми КБ-3 від 16.05.2019.

Роботи на об`єкті ПрАТ «ДМЗ» виконувались ТОВ «ДПС-Дніпро» як власними силами Виконавця із матеріалів Замовника, так і з залученням субпідрядника - ТОВ «БК Профбуд Монтаж», що підтверджується актами приймання-передачі виконаних робіт, Довідками форми КБ-2в та іншою документацією передбаченою галузевою специфікою.

Крім того, для виконання робіт на ПрАТ «ДМЗ», ТОВ «ДПС-Дніпро» використовувалося виробниче, технологічне обладнання, яке було орендоване у ТОВ «Укрдомнадбуд» відповідно до договору оренди №17/19 від 25.03.2019.

Відповідно до вимог п.187.1 ст.187, п.201.10 ст.201 Податкового Кодексу України за правилами першої події (складення акту про надання робіт) ТОВ «ДПС-Дніпро» було виписано на адресу ПрАТ «ДМЗ» податкову накладну та направлено її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних:

№ 3 від 16.05.2019 на загальну суму 4332865,36 грн, в т.ч. ПДВ 722144,23 грн.

Відповідно до Витягу щодо суми ПДВ на яку платник має право зареєструвати податкові накладні №1524390 від 15.06.2019 сума залишку достатня для реєстрації податкової накладної №3 від 16.05.2019 в ЄРПН.

Відповідно до квитанції №1 до податкової накладної встановлено, що Документ прийнято, але реєстрація Зупинена. Підставою для зупинення реєстрації податкових накладних стало те, що ця податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку, у зв`язку з чим позивачу було запропоновано надати документи та пояснення по накладній, а які саме необхідно надати документи у квитанції не було зазначено.

ТОВ «ДПС-Дніпро» скористався наданим правом та подав по податковим накладним реєстрація яких була зупинена пояснення та документальне підтвердження (договори будівельного підряду, специфікації до угод, акти приймання-передачі виконаних підрядних робіт, платіжні доручення щодо проведення розрахунків, зворотно-сальдові відомості, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по відмовлених податкових накладних).

Однак, Комісією ДПС центрального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, а саме:

№1285945/42045866 від 20.09.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 03.06.2019;

№1284586/42045866 від 19.09.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 19.04.2019;

№1284587/42045866 від 19.09.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №7 від 31.05.2019;

№1250628/42045866 від 12.08.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 16.05.2019.

В оскаржуваних рішеннях зазначено, що причиною відмови у реєстрації податкових накладних є неподання копій первинних документів щодо придбання товарів, транспортування та зберігання - у розділі Додаткові відомості - відомості відсутні.

Не погодившись з вищезазначеними рішеннями відповідача позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України, щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року №1797-VIII внесені зміни та доповнення до Податкового кодексу України та запроваджено новий механізм електронного адміністрування податку на додану вартість за умов проведення аналізу та здійснення управління ризиками з метою визначення форм і обсягів митного та податкового контролю.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (тут і далі в редакції чинній на час спірних правовідносин), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

У відповідності до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до підпункту 14.1.60 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з положеннями пункту 20.2 статті 20 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, приймає рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За приписами пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

При цьому суд зазначає, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Слід зазначити, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (тут і далі в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація спірних податкових накладних була зупинена у зв`язку з їх відповідністю, як зазначено контролюючим органом, підпункту 1.6 пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

У листі Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року «Критерії ризиковості платника податку», зокрема, зазначено: «1.Платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: … 1.6. комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.».

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Таким чином, податковий орган був зобов`язаний у Квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений підпунктом 1.6 пункту 1 Критеріїв, а і на відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Відповідачем також не надано суду ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку.

У пунктах 18-21 «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженому 21 лютого 2018 року постановою Кабінету Міністрів України №117, передбачено:

«18. Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

19. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м.Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

20. Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

21. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства».

Згідно з пунктом 2 «Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації», затвердженого 13 червня 2017 року наказом Міністерства фінансів України №566, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року за №752/30620 (далі - Порядок роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації), комісія є постійно діючим колегіальним органом при ДФС, що діє в межах повноважень, визначених пунктом 201.16 статті 201 розділу V Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 р. №190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації».

Як зазначено у пункті 18 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, Комісія може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отриманні з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

Відповідачем не надано до суду доказів додержання вимог пункту 21 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, пункту 18 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, результатів проведених звірок/перевірок інформаційних джерел та наданих позивачем документів.

Крім того, контролюючим органом не висувалась вимога щодо надання позивачем конкретних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У позивача, на думку суду, були наявні документи, достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Відповідачем не наведено жодних обставин та не надано суду доказів, які б свідчили про невідповідність господарських операції цілям та завданням статутної діяльності позивача та його контрагента (ів), збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про не пов`язаність операцій з господарською діяльністю учасників зазначених операцій, фіктивність вчинених операції, а також про те, що вчинення зазначеної операції не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії учасників операції були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Відповідачами не надано будь-яких належних та допустимих доказів, не доведено наявності обставин та підстав, які б свідчили про юридичну дефектність первинних документів за спірних операцій.

В свою чергу, представником позивача до матеріалів адміністративної справи надано документи первинної податкової та бухгалтерської звітності по взаємовідносинам з його контрагентами, які свідчать про реальність здійснення господарських операцій та вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у підпункті 14.1.231 пункті 14.1 статті 14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Також, Верховний Суд в постанові від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18, щодо подібних правовідносин, зазначив, «що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності».

Крім того, при розгляді даного позову по суті, суд врахує правову позицію Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладену в постанові від 02.04.2019 у справі №822/1878/18, в якій підстави виникнення спору та застосовані норми матеріального права подібні підставам та нормам в справі, що розглядається.

В постанові, зокрема, зазначено, що: «Судами попередніх інстанцій встановлено безпідставність зупинення реєстрації податкової накладної як передумови прийняття відповідного рішення Комісії, адже у квитанції № 1 вказано критерії ризиковості, визначені виключно листом ДФС від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18.

Верховний Суд, надаючи оцінку доводам касаційної скарги, враховує, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Натомість, як встановлено судами попередніх інстанцій, платником податків надано до податкового органу первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Враховуючи, суперечливість нормативного регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо безпідставності зупинення реєстрації податкової накладної Товариства та протиправності рішення податкового органу від 04 травня 2018 року № 679000/39957239 про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних».

Таким чином, в мотивувальній частині постанови Верховного Суду прямо зазначено, що лист ДФС України від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18, єдиний документ яким визначаються критерії ризиковості платника податку, відповідність яким є підставою зупинення реєстрації податкових накладних, не є нормативним актом, а тому не може визначати критерії ризиковості як підстави для зупинення реєстрації податкових накладних.

Саме з цих підстав Верховний Суд визнав протиправним рішення контролюючого органу про зупинення реєстрації податкових накладних позивача у справі №822/1878/18.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Відповідно до частини п`ятої статті 13 цього Закону, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідно до частини шостої цієї статті, висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд зазначає, що Податковий кодекс України не містить норм, які б надавали відповідачу право на відмову у реєстрацій податкової накладної. Податковий закон вбачає лише право на зупинення реєстрації податкової накладної. Порядок чи інший підзаконний акт не може створювати право, за своєю юридичною природою, оскільки такий підзаконний акт лише відображає порядок дій щодо реалізації законодавчих норм.

Крім того суд вважає, що ТОВ «ДПС-Дніпро» на виконання п. 14 Порядку №117 надано органу ДПС пояснення та запитувані первинні документи, що засвідчують факт реального виконання позивачем та його контрагентом (ми) господарських зобов`язань.

У цей же час контролюючим органом не висувалась вимога щодо надання позивачем конкретних документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Надані документи за формою, змістом та походженням відповідають вимогам ст. 201 Податкового кодексу України, ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88)

Первинні документи, оформлені у межах укладених договорів, не мають дефекту форми, змісту або походження. Інше відповідачем не доведено.

Відповідач, в порушення п. 21 Порядку №117 відмовляючи у реєстрації податкових накладних, не спростовано встановленої ст. 204 ЦК України презумпції правомірності вчинених підприємствами правочинів.

Отже, з урахуванням вищевикладених обставин, враховуючи висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 23.10.2018 у справі №822/1817/18 та від 02.04.2019 у справі №822/1878/18, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних рішень, у зв`язку з чим, наявні підстави для визнання спірних рішень відповідача, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкової накладної або відмову в такій реєстрації протиправними та їх скасування.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача зареєструвати податкові накладні, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 28 Порядку №117, податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

При цьому, згідно з нормами п.п. 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДПС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС (ДПС) рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Враховуючи, що судом встановлено відсутність у відповідача правових підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та подальшої відмови у такій реєстрації, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання відповідача зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні подані позивачем. Разом з тим, суд зазначає, що вищенаведеними нормами не передбачена можливість реєстрації на підставі судового рішення податкових накладних датою їх подання на реєстрацію, відтак, в цій частині позовні вимоги є необґрунтованим та не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною третьою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та рішень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що позовній вимоги підлягають частковому задоволенню.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Розподіл судових витрат визначений ст. 139 КАС України.

Під час звернення до суду з даним позовом, позивачем було сплачено судовий збір в сумі 7684,00 грн.

Керуючись статтями 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПС-Дніпро» (пров. Котельний, буд. 2, м. Запоріжжя, 69035; ) до Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053; ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії центрального рівня ДПС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації:

№1285945/42045866 від 20.09.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 03.06.2019;

№1284586/42045866 від 19.09.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 19.04.2019;

№1284587/42045866 від 19.09.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №7 від 31.05.2019;

№1250628/42045866 від 12.08.2019 про відмову в реєстрації податкової накладної №3 від 16.05.2019.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, наступні податкові накладні: №1 від 03.06.2019 на загальну суму 100000,00 грн, у т.ч. ПДВ 16666,67 грн; №2 від 19.04.2019 на загальну суму 17069,86 грн, у т.ч. ПДВ 2844,98 грн; №7 від 31.05.2019 на загальну суму 62430,29 грн, у т.ч. ПДВ 10405,05 грн, №3 від 16.05.2019 на загальну суму 4332865,36 грн, у т.ч. ПДВ 722144,23 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (пл. Львівська, 8, м. Київ, 04053; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДПС-Дніпро» (пров. Котельний, буд. 2, м. Запоріжжя, 69035; ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 7684,00 грн. (сім тисяч шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.В. Кисіль