Справа № 460/841/19
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
21 грудня 2019 року м. РівнеСправа №460/841/19
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 в адміністративній справі за позовом:
доВолодимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про зобов`язання вчинення певних дій,
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_1 до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31.05.2019, яке набрало законної сили 04.09.2019, позов задоволено частково.

Зобов`язано Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області нарахувати з 01.01.2014 по 02.08.2014 та виплатити ОСОБА_1 згідно зі статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" основну державну щомісячну пенсію в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком, розраховуючи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на рівні прожиткового мінімуму.

В частині позову про зобов`язання Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області нарахувати з 01.11.2011 по 31.12.2013 та з 03.08.2014 і в подальшому виплачувати ОСОБА_1 згідно зі статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" основну державну щомісячну пенсію в розмірі 10 мінімальних заробітних плат за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком, розраховуючи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на рівні прожиткового мінімуму, у разі збільшення розміру прожиткового мінімуму, перерахунок пенсії здійснювати з дня встановлення нового розміру прожиткового мінімуму, зобов`язання виплатити одноразово, своєчасно, без обмеження будь-яким строком недоотримані суми пенсії за минулий час з урахуванням проведених виплат за попередній період починаючи з 01.11.2011 відповідно до ч. 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ відмовлено.

12.12.2019 ОСОБА_1 звернулася в порядку ст.383 КАС України до Рівненського окружного адміністративного суду із заявою про визнання протиправними дій, вчинених відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі №460/841/19, які полягають у невиконанні в повному обсязі такого рішення.

Заява обґрунтована тим, що на даний час рішення суду в частині виплати позивачу заборгованості відповідач не виконує, протиправно посилаючись на підзаконний акт постанову Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649. Вважає, що відмова Пенсійного фонду України щодо виділення коштів на виплату їй заборгованості по пенсії із посиланням на вказану постанову прямо суперечить судовому рішенню Рівненського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 у справі №460/841/19 в частині здійснення виплати нарахованої пенсії. Просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо порушення ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 14 КАС України в частині невиконання в повному обсязі рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 у справі №460/841/19; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області виплатити одноразово своєчасно недоотримані суми пенсії за минулий час відповідно до вказаного рішення суду без використання при такій виплаті постанов Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 чи інших нормативно правових актів, які надають боржнику можливість для відстрочення чи розстрочення виплат.

Заява відповідає вимогам ч.2 ст.383 КАС України та подана у строк, встановлений ч.4 ст.383 КАС України.

Підстави для повернення заяви відсутні (абз.2 ч.5 ст.383 КАС України).

В силу вимог ч.5 ст.383 КАС України, суд розглянув вказану заяву в порядку письмового провадження.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч.1 ст.5 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.168 КАС України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Водночас, статтею 383 КАС України передбачено можливість визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Так, згідно з частиною першою стаття 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Відтак, суд має з`ясувати, чи були оскаржувані дії пов`язані з виконанням судового рішення (продовжуючим правопорушенням), чи є самостійним предметом спору (новим правопорушенням).

Такий висновок суду узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.11.2018 №520/11829/17 (№К/9901/51263/18) (п.34).

Перевіряючи правильність застосування заявником підстав звернення із такою заявою, суд встановив, що оскаржені дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області пов`язані з виконанням судового рішення від 31.05.2019 у справі №460/841/19, а тому їх слід розглядати в порядку, визначеному ст.383 КАС України, з огляду на таке.

Предметом спору у справі №460/841/19 є поведінка відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачу з 01.11.2011 основної державної щомісячної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, відповідно до статтей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Судовим рішенням у справі №460/841/19 підтверджено наявність порушеного права ОСОБА_1 , яке одночасно було відновлене таким рішенням (т.1 - а.с.114-123) шляхом зобов`язання відповідача нарахувати з 01.01.2014 по 02.08.2014 та виплатити ОСОБА_1 згідно зі статтями 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" основну державну щомісячну пенсію в розмірі 10 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 100 відсотків мінімальної пенсії за віком, розраховуючи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на рівні прожиткового мінімуму.

Як встановлено судом, 26.10.2019 ОСОБА_1 звернулася до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою (т.2 а.с.5), згідно з якою просила відповідача прийняти для виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 у справі №460/841/19; невідкладно нарахувати та виплатити зазначені у рішенні суду пенсії; надати розрахунок суми, яка підлягає до виплати згідно з вказаним рішенням суду; відповідь направити в термін визначений законодавством України на її адресу.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, яке є правонаступником Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, від 29.11.2019 №23998/04 повідомлено позивача, що на підставі розпорядження Володимирецького відділу обслуговування громадян (сервісного центру) Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 10.10.2019 їй нарахована пенсія за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 за рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 у справі №460/841/19 в сумі 61276,62 грн (т.2 а.с.9), та надано відповідний розрахунок від 26.11.2019 №144/04-3-16 (т.2 а.с.10).

Крім того, у вищевказаному листі зазначено, що нараховані суми пенсії за вказаний період в сумі 61276,62 грн, що фінансуються з державного бюджету, будуть виплачені позивачу відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649. Вказана заборгованість внесена органом Пенсійного фонду в реєстр судових рішень за № 49078. Пенсійний фонд України веде облік судових рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, черговість яких визначається датою їх надходження до боржника.

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, як правонаступника відповідача, щодо невиплати нарахованої за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 пенсії такими, що здійснені не на виконання рішення суду у справі №460/841/19, ОСОБА_1 звернулася до суду із даною заявою.

Перевіривши дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо виконання судового рішення в частині виплати нарахованої позивачу за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 пенсії, суд встановив та врахував таке.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.2 ст.14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 №280, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню (пункт 1).

Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства (пункт 2).

Згідно зі статтею 72 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» кошти Пенсійного фонду не включаються до складу Державного бюджету України. При цьому, частиною другою статті 73 зазначеного Закону забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Статтею 63 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного і місцевого бюджетів та інших джерел, не заборонених законодавством.

Повноваження Пенсійного фонду України, як виконавця бюджетних програм, визначаються перш за все статтею 23 Бюджетного кодексу України, згідно з якою будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Водночас, пунктом 26 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України встановлено, що норми і положення, зокрема, статей 20, 21, 22, 23, 30, 31, 37, 39, 48, 50, 51, 52 та 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, визначає Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 (далі Порядок № 649).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 649 боржник - це орган Пенсійного фонду України, визначений судом боржником у виконанні судового рішення; стягувач - фізична особа, на користь якої винесено рішення.

Згідно з п.5 Порядку № 649 для підтвердження суми, що підлягає виплаті, боржник подає до Пенсійного фонду України: документ, що підтверджує дату надходження судового рішення до боржника; копію судового рішення (судових рішень) або виконавчого листа; розрахунок суми, що підлягає виплаті, засвідчений керівником боржника або уповноваженою ним особою.

Перевірку обґрунтованості розрахованої боржником суми, що підлягає виплаті, проводить в Пенсійному фонді України комісія з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду (далі - комісія) (пункт 6 Порядку № 649).

Пунктом 8 Порядку № 649 передбачено, що комісія приймає одне з таких рішень:

- про наявність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку;

- про відсутність підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку.

У разі відсутності підстав для виплати суми, зазначеної в розрахунку, у п`ятиденний строк комісія повідомляє боржнику про прийняте рішення, зазначивши при цьому причини відмови.

У разі потреби комісія може прийняти рішення про повернення матеріалів боржнику на доопрацювання.

Боржник веде облік рішень у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), відповідно до порядку, встановленого Пенсійним фондом України (пункт 3 Порядку № 649).

Процедуру функціонування реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою (далі - реєстр), та внесення інформації до нього, визначає Порядок ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1, згідно з пунктом 3 якого у реєстрі обліковуються рішення, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»: на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою; про стягнення коштів.

Виділення коштів для виплати здійснюється Пенсійним фондом України в межах наявних бюджетних призначень Пенсійному фонду України на цю мету шляхом перерахування коштів боржнику (пункт 10 Порядку № 649).

Відповідно до статтей 113, 117 Конституції України, Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, звітує перед Верховною Радою України про його виконання, в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Конституційний Суд України у пункті 2.1 рішення від 26.12.2011 №20-рп/2011 зазначив, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

У рішенні від 02.03.1991 №2-рп/99 Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення відповідно до п.3 ст. 116 Конституції України здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Рішення Кабінету Міністрів України відповідно до положень ч. 1 ст. 4 Бюджетного Кодексу України є частиною бюджетного законодавства.

Відтак, при здійсненні своїх повноважень орган Пенсійного фонду зобов`язаний дотримуватися положень Порядку № 649.

Зі змісту листа від 29.11.2019 № 23998/04 встановлено, що органом Пенсійного фонду здійснено нарахування позивачу пенсії на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 у справі № 460/841/19 в сумі 61276,62 грн. Вказана заборгованість внесена органом Пенсійного фонду в реєстр судових рішень за № 49078.

Таким чином, органом Пенсійного фонду не було відмовлено у виплаті перерахованих пенсійних виплат на підставі рішення суду, а повідомлено про порядок виплати вказаних коштів відповідно до чинного законодавства України.

Тобто повне виконання рішення суду не відбулося через відсутність відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, оскільки грошові кошти у вигляді перерахованої пенсії, яка належить заявнику, не є власністю боржника та не знаходяться на його рахунках. Тому і фактичне, у повному обсязі виконання судового рішення, можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України.

Крім того, відповідно до статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

З огляду на викладене, дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, як правонаступника Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, є правомірними та відповідають вимогам чинного законодавства України, оскільки забезпечення виконання рішень суду, гарантоване державою, щодо виплати пенсій та інших соціальних програм за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою, не є абсолютним та обмежене певним періодом чи розміром таких коштів.

У зв`язку з цим суд дійшов висновку про відсутність підстав для визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, що полягають у внесенні заборгованості по пенсії ОСОБА_1 , нарахованої 10.10.2019 відповідно до рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 31.05.2019 у справі №460/841/19 за період з 01.01.2014 по 02.08.2014 в сумі 61276,62 грн, до реєстру судових рішень за № 49078 в порядку, визначеному для виконання за окремою бюджетною програмою.

Згідно з частиною шостою статті 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення.

Керуючись статтями 241, 256, 294, 383 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , подану в порядку статті 383 КАС України, залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повна ухвала складена 21.12.2019.

Суддя Дорошенко Н.О.