Справа № 470/935/19
Суддя: Луста С. А.
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/470/18/19
Справа № 470/935/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року смт. Березнегувате

Березнегуватський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Лусти С.А.,

за участю секретаря судового засідання Дячук А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Березнегувате адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП Березнегуватського ВП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області Павлищева Андрія Юрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

09 грудня 2019 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідача, в якому зазначив, що 27 листопада 2019 року інспектором СРПП Березнегуватського ВП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області винесено постанову серії ЕАК № 1798909, на підставі якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, за те, що він 27 листопада 2019 року о 14 год. 15 хв., керуючи трактором МТЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.2.1 (ґ) ПДР України, не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак, він вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення і він безпідставно притягнутий до відповідальності, оскільки трактор не відноситься до транспортних засобів у розумінні Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а тому не підлягає обов`язковому страхуванню за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та може експлуатуватись без відповідного поліса. У зв`язку з цим, просив суд визнати постанову серії ЕАК № 1798909 від 27 листопада 2019 року про накладення адміністративного стягнення протиправною та скасувати її.

Позивач та його представник-адвокат Бобко В.А. в судове засідання не з`явилися, просили про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, а справу слухати у його відсутність.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного.

Судом встановлено, що 27 листопада 2019 року відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1798909, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 гривень, а саме за те, що він того дня о 14 год. 15 хв. по вул. 1 Травня в смт. Березнегувате Миколаївської області, керував трактором МТЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.2.1 (ґ) ПДР України (а.с.6).

Статтею 55 Конституції Україникожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною 1 статті 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Підставою притягнення до адміністративної відповідальності є вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 126 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п.2.1 (ґ) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, окрім іншого: поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтверджені документи (посвідчення).

Згідно частини 8 статті 121 КУпАП, трактор також відноситься до транспортних засобів.

Відповідно до визначень, вказаних в п.1.10 ПДР, транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.

Відповідно до п.5 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Технічного регламенту затвердження типу сільськогосподарських та лісогосподарських тракторів, їх причепів і змінних причіпних машин, систем, складових частин та окремих технічних вузлів" від 28.12.2011 року № 1367, трактор - моторизований колісний або гусеничний транспортний засіб сільськогосподарського або лісогосподарського призначення, що має щонайменше дві осі та характеризується максимальною конструкційною швидкістю не менш як 6 кілометрів на годину, спеціально призначений для того, щоб тягти, штовхати, везти і приводити в рух змінні причіпні машини, що використовуються для виконання сільськогосподарських або лісогосподарських робіт, або буксирувати сільськогосподарські та лісогосподарські причепи. Зазначений транспортний засіб застосовується також для перевезення вантажів під час виконання сільськогосподарських та лісогосподарських робіт і обладнується сидіннями для пасажирів.

Згідно з вимогами, встановленими п.2.1 (ґ) ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України.

При цьому, як встановлено п.2.4 (а) ПДР, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Водночас, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в тому числі, підстави, порядок та особливості укладення відповідних договорів, регулюються однойменним Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", що є спеціальним нормативно-правовим актом в сфері даних правовідносин.

Так, за визначенням п.1.5 ст.1 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" наземні транспортні засоби - це пристрої, призначені для перевезення людей та/або вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, які підлягають державній реєстрації та обліку у територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та/або допущені до дорожнього руху, а також ввезені на митну територію України для тимчасового користування, зареєстровані в інших країнах.

У цьому Законі не вважається транспортним засобом пристрій, який підпадає під ознаки, зазначені у цьому пункті, але щодо якого не встановлено коригуючий коефіцієнт залежно від типу транспортного засобу.

При укладанні договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховики щодо класифікації транспортних засобів використовують норми Державного стандарту України ДСТУ 2984-95 "Засоби транспортні дорожні. Типи. Терміни та визначення", затверджені та введені в дію наказом Держстандарту України № 31 від 25 січня 1995 року, а також Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року.

За змістом п.21.1 ст.21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

При цьому, як визначено п.7.1 ст.7 вказаного Закону, розмір страхового платежу (внеску, премії) встановлюється страховиком самостійно шляхом добутку розміру базового страхового платежу та значень відповідних коригуючих коефіцієнтів, що затверджуються відповідно до пункту 7.2 цієї статті, а також з урахуванням положень пункту 13.2 статті 13 цього Закону. Страховику забороняється встановлювати або пропонувати встановити розмір страхового платежу, розрахований в інший спосіб.

З аналізу вказаних норм вбачається, що чинним законодавством України не передбачено укладання договорів обов`язкового страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів по відношенню до тих наземних транспортних засобів, щодо яких не встановлені коригуючі коефіцієнти залежно від їх типу.

Коригуючі коефіцієнти залежно від типу транспортних засобів та їх розміри встановлено та затверджено розпорядженням Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 09.07.2010 року № 566 "Про деякі питання здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16.08.2010 року за № 689/17984.

Як вбачається зі змісту вказаного розпорядження, трактор не відноситься до типів транспортних засобів, щодо яких встановлений коригуючий коефіцієнт.

Крім того, трактори, самохідні шасі, самохідні сільськогосподарські, дорожньо-будівельні і меліоративні машини, сільськогосподарська техніка, інші механізми підлягають відомчій реєстрації та обліку в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі згідно з ч.8 ст.34 Закону України "Про дорожній рух"та Порядку відомчої реєстрації та зняття з обліку тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 694 від 08.07.2009 року.

За таких обставин, страховик фактично позбавлений можливості розрахувати розмір страхового платежу, а відтак, і застрахувати відповідальність водія трактора в порядку, визначеному Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Проаналізувавши вказане вище в сукупності, вбачається, що трактор не відноситься до транспортних засобів у розумінні Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", а тому не підлягає обов`язковому страхуванню за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та може експлуатуватись без відповідного поліса.

Вказане узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 295/5514/17 та ухвалі Вищого адміністративного суду України від 20 листопада 2017 року по справі № К/800/32456/17.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності через відсутність полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності відносно транспортного засобу - трактора МТЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , а згідно чинного законодавства трактори відносяться до транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючі коефіцієнти, суд вважає, що експлуатація такого транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України не заборонена і наявність страхового полісу щодо цього транспортного засобу носить добровільний характер, а тому відповідач через відсутність у позивача такого полісу не мав законних підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП.

Будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, покладених в основу прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення, а також його правомірності, суду надано не було та в судовому засіданні не встановлено.

З огляду на недоведеність відповідачем порушення позивачем п.2.1 (ґ) ПДР України, суд доходить висновку про безпідставність притягнення позивача до адміністративної відповідальності та наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.241-246, 255, 257, 263, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора СРПП Березнегуватського ВП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області Павлищева Андрія Юрійовича про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1798909від 27 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , індивідуальний податковий номер - НОМЕР_2 ;

Відповідач: інспектор СРПП Березнегуватського ВП Снігурівського ВП ГУНП в Миколаївській області старший лейтенант поліції Павлищев Андрій Юрійович, місце знаходження: 56203, вул. 1 Травня, 89, смт. Березнегувате, Миколаївська область.

Суддя С. А. ОСОБА_2