Справа № 460/1798/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2019 року м. Рівне №460/1798/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Трохимчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Татарчук Л.І.,

відповідача: представник Білик М.В.,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська сірникова фабрика" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська сірникова фабрика» (далі - позивач) звернулось до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 22.07.2018 №№: , , , прийнятих на підставі акта документальної перевірки № 1347/17-00-14-01/32413704 від 04.07.2019. Обґрунтовуючи позов, позивач заперечує встановлені в ході перевірки порушення податкового законодавства щодо нереальності господарських операцій із контрагентами ТОВ «Лайф СЛ», ТОВ «ПРІН», ТВ «Бучина+», та ТОВ «Альп+», оскільки всі первинні бухгалтерські документи складені належним чином та є в наявності, а відкрите кримінальне провадження по вказаних контрагентах за фактом фіктивності не може слугувати достатньою та належною підставою для висновку про фіктивність та безтоварність всіх здійснених такими підприємствами господарських операцій, допоки такі обставини не будуть встановлені вироком суду, який набрав законної сили. Також позивач стверджує про незаконність донарахування ПДВ та накладення штрафу за не реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних на вартість сировини в тій її частині, з якої у процесі виробництва утворились відходи (макулатура), реалізація яких здійснюється із застосуванням пільги, скільки ним в даному випадку складались та були зареєстровані зведені податкові накладні, що відповідає вимогам Податкового кодексу України. Просить позовні вимоги задовольнити.

Відповідач подав відзив в якому заперечує проти позову та зазначає, що в ході проведеної перевірки фінансово-господарської діяльності ТОВ «Українська сірникова фабрика» встановлено складання підприємством первинних документів для ТОВ «Лайф СЛ», ТОВ «ПРІН», ТВ «Бучина+», та ТОВ «Альп+» без фактичного руху ТМЦ. Так, в ході проведення перевірки встановлено відображення ТОВ «Українська сірникова фабрика» в даних бухгалтерського та податкового обліку нереальних господарських операцій із реалізації товарів вказаним фіктивним суб`єктам господарювання. Відповідно до листа слідчого управління фінансових розслідувань ТУ ДФС у Рівненській області встановлено: «Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000021 від 14.06.2019 за фактом фіктивного підприємництва ТОВ «Бучина+» (), ТОВ «Альп+» () та ТОВ «ПРІН» () за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що з метою фіктивного підприємництва рядом громадян здійснено створення (придбання) та реєстрацію на підставних осіб ТОВ «Бучина+», ТОВ «Альп+» та ТОВ «ПРІН» з подальшим проведенням протягом травня 2017 - березня 2019 років безтоварних господарських операцій, направлених на надання податкової вигоди третім особам «вигодонабувачам» - СПД реального сектору економіки та фіктивному формуванні для них податкового кредиту з ПДВ. Також, в ході досудового розслідування встановлено, що вказані суб`єкти господарювання документально відображали придбання сірників у ТОВ «Українська Сірникова Фабрика» (, м. Березне, Рівненської області), проте подальша реалізація товарів здійснювалась відмінна від придбаних.» Отже, ТОВ «Українська сірникова фабрика» виписувало податкові накладні та відображало в податковому та бухгалтерському обліку фінансово-господарські операції з підприємствами з ознаками фіктивності без мети реального настання правових наслідків, з метою заниження об`єкту оподаткування та несплати податків, в зв`язку з чим вказані дії призвели до втрат дохідної частини Державного бюджету України. Враховуючи вищевикладене, отримані від ТОВ «Лайв СЛ», ТОВ «Бучина+», ТОВ «Альп +», ТОВ «ПРІН» кошти (перерахування яких останніми не пов`язане з постачанням товарів та відсутності даних у ТОВ «Українська сірникова фабрика», щодо їх повернення у майбутньому), є активом, який слід врахувати у складі інших доходів за 2017 та 2018роки та який відповідно не відображений у фінансовій звітності ТОВ «Українська сірникова фабрика» і не врахований при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств. Крім цього, відповідач стверджує, що базою нарахування ПДВ є вартість сировини з якої у процесі виробництва утворилися відходи (макулатура), реалізація яких здійснюється із застосуванням пільги. ТОВ «Українська сірникова фабрика» подавало звіти про суми податкових пільг за перевіряємий період (код пільги 14060465). У результаті виробничої діяльності підприємства утворюються відходи (макулатура), яка в подальшому реалізується переробним підприємствам із застосуванням пільги починаючи з квітня 2016 року. Таким чином, в порушення п. 198.5 ст. 198 розділу V Податкового кодексу України, ТОВ «Українська сірникова фабрика» занижено податкові зобов`язання на загальну суму ПДВ 1541495 грн. в т.ч. за: квітень 2016 року на суму 36852грн, травень 2016 року на суму 54353грн, червень 2016р року на суму 40410грн, липень 2016 року на суму 50240грн, серпень 2016 року на суму 52809грн, вересень 2016 року на суму 39989грн, жовтень 2016 року на суму 62826грн, листопад 2016 року на суму 41715грн, грудень 2016року на суму 60785грн, січень 2017 року на суму 62850грн, лютий 2017 року на суму 50232грн, березень 2017 року на суму 37199грн, квітень 2017року на суму 37481грн, травень 2017року на суму 36091грн, червень 2017р. року на суму 71496грн, липень 2017р. року на суму 50236грн, серпень 2017р. року на суму 48012грн, вересень 2017р. року на суму 22721грн, жовтень 2017р. року на суму 30685грн, листопад 2017р. року на суму 79822грн, грудень 2017р. року на суму 37919грн, січень 2018 року на суму 47628грн, лютий 2018 року на суму 32880грн, березень 2018 року на суму 39634грн, квітень 2018р. року на суму 83640грн, травень 2018р. року на суму 42430грн, червень 2018р. року на суму 45152грн, липень 2018р. року на суму 39780грн, серпень 2018р. року на суму 45233грн, вересень 2018р. року на суму 42178грн, жовтень 2018р. року на суму 35933грн, листопад 2018р. року на суму 38799грн, грудень 2018р. року на суму 43485грн. Також ТОВ «Українська сірникова фабрика» не складено та не зареєстровано податкові накладні в єдиному державному реєстрі податкових накладних на вартість сировини в тій її частині, з якої у процесі виробництва утворилися відходи (макулатура), реалізація яких здійснюється із застосуванням пільги на суму 1541495грн, що стало наслідком застосування штрафних санкцій. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Позивач подав відповідь на відзив, в якому надає пояснення щодо перевізників ТМЦ та з приводу даних автоматизованої системи «Відеоконтроль-Рубіж».

Відповідач заперечень на відповідь на відзив не подав.

Позовна заява надійшла до суду 01.08.2019.

06.08.2019 ухвалою суду позов залишений без руху.

15.08.2019 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

20.08.2019 ухвалою суду відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

04.09.2019 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати підготовче засідання відкладено.

18.10.2019 від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог.

21.10.2019 ухвалою суду закрито підготовче провадження.

01.11.2019 ухвалою суду виправлено описку, допущену в ухвалі суду від 21.10.2019.

13.11.2019 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати відкладено розгляд справи.

09.12.2019 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати відкладено розгляд справи.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з наведених у ньому та підстав у відповіді на відзив.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав позицію, викладену у відзиві на позов.

Заслухавши учасників справи, встановивши фактичні обставини справи, перевіривши їх доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх у сукупності, відповідно до вимог закону, суд враховує наступне.

Суд встановив, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська сірникова фабрика» , зареєстроване як юридична особа 22.06.2004, види діяльності: виробництво інших товарів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння; виробництво вибухових речовин (основний); неспеціалізована оптова торгівля; роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; вантажний автомобільний транспорт.

Посадовими особами ГУ ДФС у Рівненській області в період з 22.05.2019 по 26.06.2019 проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ «Українська сірникова фабрика» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.04.2016 по 31.12.2018, за наслідками якої складений акт з додатками від 04.07.2019 № 1347/17-00-14-01/32413704 (а. с. 49-156 т. 1).

В ході проведення перевірки, контролюючим органом встановлено порушення ТОВ «Українська сірникова фабрика, зокрема:

1. п.5, п. 7 П(С)БО 15 «Доходи» та пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, внаслідок чого останнім занижений податок на прибуток підприємств в сумі 5638698грн, у тому числі за 2 кв. 2017р. на суму 189 001грн, 3кв. 2017 на суму 757620грн, 4 кв. 2017 на суму 1353083грн, за 1 кв. 2018р. на суму 810815грн, за 2 кв. 2018р. на суму 882 486грн, за 3 кв. 2018р. на суму 1283575грн, за 4 кв. 2018р. на суму 362118грн;

2. п. 198.5 ст. 198 розділу V Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість в пері періоді, що перевірявся, на загальну суму 1 541 495 грн. в т.ч. за: квітень 2016 року у сумі 7 405 грн., травень 2016 року у сумі 83 800грн.,червень 2016 року у сумі 40 410грн, липень 2016 року у сумі 50 240грн, серпень 2016 року у сумі 52 809грн, вересень 2016 року у сумі 39 989грн, листопад 2016 року у сумі 104 541грн, грудень 2016 року у сумі 60 785грн, січень 2017 року у сумі 62 850грн, лютий 2017 року у сумі 50232грн, травень 2017 року у сумі 110 771грн, червень 2017 року у сумі 71 496грн, липень 2017 року у сумі 50 236грн, серпень 2017 року 48 012грн, вересень 2017 року у сумі 22 721грн, листопад 2017 року у сумі 58 727грн, грудень 2017 року у сумі 89 699грн, січень 2018 року у сумі 47 628грн, лютий 2018 року у сумі 32 880грн, квітень 2018 року у сумі 123274грн, липень 2018 року у сумі 127362грн, серпень 2018 року у сумі 45233грн, вересень 2018 року у сумі 42 178грн, жовтень 2018 року у сумі 35 933грн, листопад 2018 року у сумі 38 799грн, грудень 2018 року у сумі 43485грн;

3. п. 201.1., п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: не складено та не зареєстровано в єдиному державному реєстрі податкових накладних на вартість сировини в тій її частині, з якої у процесі виробництва утворилися відходи (макулатура), реалізація яких здійснюється із застосуванням пільги на суму 1 541 495грн.

10 липня 2019 року ТОВ «Українська сірникова фабрика» надало ГУ ДФС у Рівненській області заперечення на Акт відповідно до п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України (а. с. 157-163 т. 1).

19.07.2019 року Головним управлінням ДФС у Рівненській області надано відповідь, що заперечення надані ТОВ «Українська сірникова фабрика» не спростовують висновків Акту перевірки (а. с. 164-177 т. 1).

22.07.2019, на підставі висновків акту перевірки, відповідачем винесені податкові повідомлення рішення за №№:

1. , яким встановлено порушення п. 5 і п. 7 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 Доходи» та пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, а саме занижено податок на прибуток підприємств та збільшено суму грошового зобов`язання за податком на прибуток 7048372грн, з яких основного платежу 5638698грн та штрафних санкцій у розмірі 1409674грн;

2. , яким встановлено відсутність реєстрації протягом граничного строку передбаченого ст. 120 ПК України, податкових накладних/розрахунків коригувань до податкових накладних на суму ПДВ 1450290грн з червня 2016 року по грудень 2018 року та відповідно застосовано штраф в розмірі 50% у сумі 725145грн;

3. , яким встановлено порушення п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України та збільшено суму грошового зобов`язання за податком на додану вартість на загальну суму 1812862грн, з яких основного зобов`язання 1450290грн та штрафних санкцій у розмірі 362572грн.

Вищевказані податкові повідомлення-рішення позивач в адміністративному порядку не оскаржував.

Із акту перевірки та відзиву відповідача, слідує, що контролюючий орган дійшов висновку про заниження позивачем податкового зобов`язання з податку на прибуток у перевіряємому періоду внаслідок не підтвердження реальності господарських операцій з продажу товарів ТОВ «Українська сірникова фабрика» для контрагентів-покупців ТОВ «Лайф СЛ», ТОВ «ПРІН», ТВ «Бучина +», та ТОВ «Альп +» з підстав: порушення кримінального провадження за фактами фіктивного підприємництва стосовно контрагентів; пояснення водіїв, які заперечили участь в автомобільних перевезеннях товару від позивача до контрагентів; неможливість здійснення господарської діяльності контрагентами у зв`язку з відсутністю персоналу, складських приміщень, транспортних засобів; відсутність в подальшому реалізації ТМЦ, придбаних у ТОВ «Українська сірникова фабрика» в тій кількості, яка була придбана.

Перевіряючи обставини вчинення господарських операцій позивача з вказаними контрагентами та їх оформлення первинними документами бухгалтерського обліку, суд враховує, що згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Згідно цієї ж статті 1 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

При цьому, відповідно до п. 1.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 р. за № 168/704, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

За змістом пунктів 2.1, 2.2, 2.4 цього Положення (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення.

Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З урахуванням наведених правових норм, для надання правильної оцінки спірним правовідносинам сторін, в даній адміністративній справі підлягають дослідженню обставини, зокрема, щодо фактичного вчинення спірних господарських операцій ТОВ «Українська сірникова фабрика», а також належність їх оформлення первинними документами, на підставі яких позивачем були сформовані дані бухгалтерського та податкового обліку у перевіряємому періоді.

Як вбачається із акту перевірки, відповідач стверджує, що заниження позивачем податку на прибуток у перевіряємому періоді відбулося внаслідок того, що отримані від ТОВ «Лайф СЛ», ТОВ «ПРІН», ТВ «Бучина +», та ТОВ «Альп +» кошти (перерахування яких останніми не пов`язане з постачанням товарів та відсутності даних у ТОВ «Українська сірникова фабрика», щодо їх повернення у майбутньому) є активом, який слід врахувати у складі інших доходів за 2017р. та 2018р., та який позивачем, відповідно, не відображений у фінансовій звітності ТОВ «Українська сірникова фабрика» та не врахований при визначенні об`єкта оподаткування податком на прибуток підприємств.

До таких висновків контролюючий орган дійшов з урахуванням наступного.

Щодо контрагента ТОВ «ПРІН».

ТОВ «ПРІН» код ЄДРПРУ 41927109 - стан платника - 0. платник податків за основним місцем обліку, основний вид діяльності -46.90- неспеціалізована оптова торгівля, юридична адреса - Рівненська обл. м. Рівне вул. Курчатова буд. 18 Ж, кількість працівників - в 4 кварталі 2018 року 6 осіб).

Відповідно до даних АІС «Податковий блок» засновник/директор/головний бухгалтер - ОСОБА_1 Михайлович.

Згідно АІС «Податковий блок» та Єдиного державного реєстру податкових накладних встановлено, що у ТОВ «ПРІН» відсутні як основні засоби, так і укладені договори оренди основних засобів необхідних для зберігання ТМЦ (придбання послуг оренди складських приміщень відсутні).

ТОВ «ПРІН» в ЄРПН реєструвало податкові накладні на відпуск сірників (в кількості відмінній від придбаної), різноманітних товарів та ТМЦ (труби, арматури, тощо).

Відповідно до листа слідчого управління фінансових розслідувань ТУ ДФС у Рівненській області встановлено: «Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000021 від 14.06.2019 за фактом фіктивного підприємництва ТОВ «Бучина +» (), ТОВ «Альп +» () та ТОВ «ПРІН» () за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.205 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що з метою фіктивного підприємництва рядом громадян здійснено створення (придбання) та реєстрацію на підставних осіб ТОВ «Бучина +», ТОВ «Альп +» та ТОВ «ПРІН» з подальшим проведенням протягом травня 2017 - березня 2019 років безтоварних господарських операцій, направлених на надання податкової вигоди третім особам «вигодонабувачам» - СПД реального сектору економіки та фіктивному формуванні для них податкового кредиту з ПДВ. Також, в ході досудового розслідування встановлено, що вказані суб`єкти господарювання документально відображали придбання сірників у ТОВ «Українська Сірникова Фабрика» (, м. Березне, Рівненської області), проте подальша реалізація товарів здійснювалась відмінна від придбаних.»

Службовими записками оперативного управління ГУ ДФС у Рівненській області від 18.06.2019р. № 825/17-00-21-03, від 01.07.2019р. № 880/17-00-21-03, 01.07.2019р. № 877/17- 00-21-03 та від 03.07.2019р. № 905/17-00-21-03 повідомлено, що адресами доставки вказаних в товарно-транспортних накладних на доставку ТМЦ є:

- м АДРЕСА_1 Рівне, вул. Павлюченка, 3 - гр. ОСОБА_2 повідомив, що ніяких договірних відносин з ТОВ «ЛАЙВ СЛ», ТОВ «Бучина +», ТОВ «Альп +» ТОВ «ПРІН» не маю, та в оренду приміщення не здаю;

- м. Вінниця вул. Якова Шепеля, 5а, встановлено, що за даною адресою розташовано 3-х поверхова будівля гуртожитку, жодних суб`єктів господарювання, складських та інших приміщень для зберігання ТМЦ не встановлено;

- м. Житомир, вул. Малайська, 4 встановлено, що власником є ТОВ «АРС» (м. Житомир), яке і здійснює фактично господарську діяльність за даною адресою. Директор ТОВ «АРС» гр. ОСОБА_3 пояснив, що товариство займається оптовою торгівлею будівельними матеріалами. За адресою: АДРЕСА_2 , сірники ніколи не розвантажувались та відсутні суб`єкти господарювання, які займаються придбанням та реалізацією сірників.

Відповідно до листа ГУНП в Рівненській області від 18.06.2019р. № 1204/116/27/012019, щодо надання інформації із автоматизованої системи «Відеоконтроль-Рубіж» не відслідковується рух транспортних засобів, що здійснювали транспортування сірників в період здійснення відвантаження сірників.

Службовою запискою оперативного управління ГУ ДФС у Рівненській області від 03.07.2019р. 905/17-00-21-03 повідомлено, що ТОВ «ПРІН» згідно договору оренди нежитлового приміщення № 5/19 від 31.12.2018 року орендує в ТОВ «Рівне-Офіс» приміщення площею 15,9м.кв. за адресою: м. Рівне, вул. Поштова, 11 (2 поверх). В ході виїзду встановлено, що за вказаною адресою знаходиться п`ятиповерховий офісний центр «Норд». На другому поверсі даного офісного центру знаходиться декілька офісних приміщень де здійснюють господарську діяльність ряд СГД, зокрема: «Шеф Бюро», «Vіга Вагиk» (дизайнерське пошиття одягу), «Фотокосметолог», «Радіо Дім» та «Links Profit». Будь-яких вивісок (табличок) з назвою ТОВ «ПРІН» не встановлено. В ході спілкування з працівниками вказаних підприємств, ТОВ «ПРІН» їм взагалі не відоме. Директор ТОВ «ПРІН» - гр. ОСОБА_1 та інші службові особи підприємства їм також не відомі. Вахтеру, який сидить на першому поверсі такі особи також не відомі.

Щодо ТОВ «Лайв СЛ», контролюючим органом встановлено таке.

ТОВ «Лайв СЛ», код 41373348, яке до 30.11.2018 перебувало на обліку ТУ ДФС у Хмельницькій обл. (м. Славута), стан платника - 0 платник податків за основним місцем обліку, основний вид діяльності - 46.90- неспеціалізована оптова торгівля, кількість працівників - 6 осіб)

Відповідно до даних АІС «Податковий блок» засновник/директор/головний бухгалтер - ОСОБА_4 Анатолійович.

На момент проведення господарських операцій, засновник/директор/головний бухгалтер - ОСОБА_5 .

Згідно АІС «Податковий блок» та Єдиного державного реєстру податкових накладних встановлено, що у ТОВ «Лайв СЛ» відсутні як основні засоби, так і укладені договори оренди основних засобів необхідних для зберігання ТМЦ (придбання послуг оренди складських приміщень відсутні).

ТОВ «Лайв СЛ» в ЄРПН реєструвало податкові накладні на відпуск сірників (в кількості відмінній від придбаної), різноманітних товарів та ТМЦ (труби, арматури, тощо).

Листом СУ фінансових розслідувань ТУ ДФС у Рівненській області від 01.07.2019р. № 615/17-00-23-02, наданий дозвіл на використання матеріалів кримінального провадження № 0000021 від 14.06.19. Так, слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000021 від 14.06.2019 за фактом фіктивного підприємництва ТОВ «Бучина +» (), ТОВ «Альп +» () та ТОВ «ПРІН» () за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з метою фіктивного підприємництва рядом громадян здійснено створення (придбання) та реєстрацію на підставних осіб ТОВ «Бучина +», ТОВ «Альп +» та ТОВ «ПРІН» з подальшим проведенням протягом травня 2017 - березня 2019 років безтоварних господарських операцій, направлених на надання податкової вигоди третім особам «вигодонабувачам» - СПД реального сектору економіки та фіктивному формуванні для них податкового кредиту з ПДВ.

Також, в ході досудового розслідування встановлено, що вказані суб`єкти господарювання документально відображали придбання сірників у ТОВ «Українська сірникова фабрика» (, м. Березне, Рівненської області), проте подальша реалізація товарів здійснювалась відмінна від придбаних.

Згідно пояснення, яке міститься в матеріалах кримінального провадження, встановлено:

Пояснення ОСОБА_6 - директора ТОВ «Лайв СЛ».

«Я ОСОБА_6 , безробітний, освіта вища, павичками ведення фінансово-господарської діяльності, формування первинних документів, податкової звітності, проведення банківських розрахунків я не володію. В серпні 2017р. мій знайомий ОСОБА_7 запропонував мені 300грн за те, що я підпишу деякі документи, на що я погодився. Після чого наступного дня ОСОБА_7 привів мене до супермаркету «ЦУМ» де ми зустрілись з ОСОБА_8 . Потім ми піднялись до нотаріуса на другому поверсі супермаркету. Микола дав мені документи які я мав підписати . Які саме документи я підписав не знаю, оскільки не ознайомлювався з ними. Про те що, я являюсь директором ТОВ «Лайв СЛ» та ТОВ «Бучина +» я дізнався від працівників податкової міліції. Вказані суб`єкти господарювання мені взагалі не відомі. Те, що я являюсь директором та бухгалтером ТОВ «Лайв СЛ» та ТОВ «Бучина +» є результатом шахрайських дій проти мене ОСОБА_9 Електроні цифрові підписи як директор даних СПД не отримував, грошових коштів із банківських рахунків даних СПД не знімав та нікуди не перераховував оскільки в мене відсутній доступ. Будь-яких фінансово-господарських, як директор ТОВ «Лайв СЛ» та ТОВ «Бучина +», з іншими контрагентами я ніколи не проводив, в тому числі сірників у ТОВ «Українська сірникова фабрика» ніколи не купував та нікому не продавав. До здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Лайв СЛ» та ТОВ «Бучина +» я не причасний».

Оперативним управлінням ГУ ДФС у Рівненській області службовими записками надано інформацію щодо опрацювання адрес розвантаження ТМЦ (сірників) відповідно до товарно-транспортних накладних, дані автоматизованої системи «Відеоконтроль-Рубіж», запити та відповіді перевізників ТМЦ від ТОВ «Українська сірникова фабрика», а саме:

Службовими записками оперативного управління ГУ ДФС у Рівненській області від 18.06.2019р. № 825/17-00-21-03, від 01.07.2019р. № 880/17-00-21-03, та 01.07.2019р. № 877/17-00-21-03 повідомлено, що адресами доставки вказаних в товарно-транспортних накладних на доставку ТМЦ:

- м. Чернівці, вул. Полєтаєва Федора буд 6, розташований п`яти поверховий, багатоквартирний будинок. Складські приміщення відсутні;

- м. Рівне, вул. Павлюченка, 3 - гр. ОСОБА_2 повідомив ніяких договірних відносин з ТОВ «ЛАЙВ СЛ», ТОВ «Бучина +», ТОВ «Альп +» ТОВ «ПРІН» не маю, та в оренду приміщення не здаю;

- м. Львів, вул. Навроцького, 2 знаходиться база «Метал Холдинг Львів». Зі слів працівників, жодних ознак спрямованих на розвантаження та зберігання сірників на даному підприємстві не встановлено.

Відповідно до листа ГУНП в Рівненській області від 18.06.2019р. № 1204/116/27/01- 2019, щодо надання інформації із автоматизованої системи «Відеоконтроль-Рубіж» не відслідковується рух транспортних засобів, що здійснювали транспортування сірників в період здійснення відвантаження сірників.

Службовою запискою оперативного управління ГУ ДФС у Рівненській області від 03.07.2019р. № 905/17-00-21-03 повідомлено, що ФОП ОСОБА_10 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_3 ), який згідно договору оренди складського приміщення від 09.07.2018 року здавав в оренду для ТОВ «Лайв СЛ» (, податкова адреса: м. Славута, вул. Соборності, буд. 24) частину нежитлової будівлі площею 200м.кв. розташованою за адресою: м. Рівне, вул. Павлюченка,3.

Останній, будь-яких письмових пояснень надавати відмовився, керуючись ст. 63 Конституції України.

Гр. ОСОБА_10 додатково повідомив, що він як фізична-особа підприємець самостійно здійснює господарську діяльність у сфері торгівлі товарами широкого вжитку на ринку в кіоску в тому числі сірниками, які придбає самостійно в ТОВ «Українська сірникова фабрика». Всі товари зберігає в себе на складі за адресою: м. Рівне, вул. Павлюченка, 3. З метою здійснення господарської діяльності має у власності транспортний засіб з д.н.з. НОМЕР_2 . Даний транспортний засіб гр. ОСОБА_10 надавав два рази в користування гр. Івану, який формально влаштував його на роботу. Будь-яких транспортних послуг, а також в оренду транспортний засіб з д.н.з. НОМЕР_2 з метою здійснення перевезень товарів в тому числі сірників для ТОВ «Лайв СЛ», ТОВ «Бучина +» та ТОВ «Альп +» ніколи не надавав.

Щодо контрагента ТОВ «Бучина +», відповідачем встановлено наступне.

ТОВ «Бучина +» код 41197391 до 19.04.2018 перебувало на обліку ГУ ДФС у Хмельницькій обл. (м. Славута), стан платника 0, платник податків за основним місцем обліку, основний вид діяльності - 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля, кількість працівників - 2017 - 6 осіб. 2018 - 1 особа).

Відповідно до даних АІС «Податковий блок» засновник/директор/головний бухгалтер - ОСОБА_4 Анатолійович на момент проведення господарських операцій засновник/директор/головний бухгалтер - Ващишин Олександр Григорович.

Згідно АІС «Податковий блок» та Єдиного державного реєстру податкових накладних встановлено, що у ТОВ «Бучина +» відсутні як основні засоби, так і укладені договори оренди основних засобів необхідних для зберігання ТМЦ (придбання послу оренди складських приміщень відсутні).

ТОВ «Бучина +» в ЄРПН реєстрували податкові накладні на відпуск сірників в кількості відмінній від придбаної), різноманітних товарів та ТМЦ (котли, запасні частини тощо).

Листом СУ фінансових розслідувань ТУ ДФС у Рівненській області від 01.07.2019р № 615/17-00-23-02, наданий дозвіл на використання матеріалів кримінального провадженню № 0000021 від 14.06.19.

Так, «Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Рівненській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000021 від 14.06.2019 за фактом фіктивного підприємництва ТОВ «Бучина +» (), ТОВ «Альп +» () та ТОВ «ПРІН» (код ЄДРПО) 41927109) за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що з метою фіктивного підприємництва рядом громадян здійснено створення (придбання) та реєстрацію на підставних осіб ТОВ «Бучина +», ТОВ «Альп +» та ТОВ «ПРІН» з подальшим проведенням протягом травня 2017 - березня 2019 років безтоварних господарських операцій, направлених на надання податкової вигоди третім особам «вигодонабувачам» - СПД реального сектору економіки та фіктивному формуванні для них податкового кредиту з ПДВ. Також, в ході досудового розслідування встановлено, що вказані суб`єкті господарювання документально відображали придбання сірників у ТОВ «Українська сірникова фабрика» (, м. Березне, Рівненської області), проте подальша реалізація товарів здійснювалась відмінна від придбаних.» Згідно пояснення яке міститься в матеріалах кримінального провадження, встановлено:

Пояснення ОСОБА_6 - директора:

«Я ОСОБА_6 , безробітний, освіта вища, навичками ведення фінансово-господарської діяльності, формування первинних документів, податкової звітності, проведення банківських розрахунків я не володію.

В серпні 2017р. мій знайомий ОСОБА_7 запропонував мені 300грн, за те, що я підпишу деякі документи, на що я погодився. Після чого наступного дня ОСОБА_7 привів мене до супермаркету «ЦУМ» де ми зустрілись з ОСОБА_8 . Потім ми піднялись до нотаріуса на другому поверсі супермаркету. Микола дав мені документи які я мав підписати. Які саме документи я підписав не знаю, оскільки не ознайомлювався з ними. Про те що, я являюсь директором ТОВ «Лайв СЛ» та ТОВ «Бучина +» я дізнався від працівників податкової міліції. Вказані суб`єкти господарювання мені взагалі не відомі. Те, що я являюсь директором та бухгалтером ТОВ «Лайв СЛ» та ТОВ «Бучина +» є результатом шахрайських дій проти мене ОСОБА_9 Електроні цифрові підписи як директор даних СПД не отримував. Грошових коштів із банківських рахунків даних СПД не знімав, та нікуди не перераховував оскільки в мене відсутній доступ. Будь-яких фінансово-господарських операцій як директор ТОВ «Лайв СЛ» та ТОВ «Бучина +» з іншими контрагентами я ніколи не проводив, в тому числі сірників у ТОВ «Українська сірникова фабрика» ніколи не купував та нікому не продавав. До здійснення фінансово-господарської діяльності ТОВ «Лайв СЛ» та ТОВ «Бучина +» я не причасний.»

Оперативним управлінням ГУ ДФС у Рівненській області службовими записками надано інформацію щодо опрацювання адрес розвантаження ТМЦ (сірників) відповідно до товарно-транспортних накладних, дані автоматизованої системи «Відеоконтроль-Рубіж», запити та відповіді перевізників ТМЦ від ТОВ «Українська сірникова фабрика», а саме:

Службовими записками оперативного управління ГУ ДФС у Рівненській області від 18.06.2019р. № 825/17-00-21-03. від 01.07.2019р. № 880/17-00-21-03, та від 01.07.2019р. № 877/17-00-21-03 повідомлено, що адресами доставки вказаних в товарно-транспортних накладних на доставку ТМЦ є:

- м. Чернівці, вул. Полєтаєва Федора буд 6, розташований п`яти поверховий, багатоквартирний будинок. Складські приміщення відсутні;

- м. Рівне, вул. Павлюченка, 3 - гр. ОСОБА_2 повідомив ніяких договірних відносин з ТОВ «Лайв СЛ», ТОВ «Бучина +», ТОВ «Альп +», ТОВ «ПРІН» не маю, та в оренду приміщення не здаю;

- Хмельницька область, м. Славута, вул. Соборності, 24, знаходиться двохповерхова адміністративна будівля з мансардою. На першому поверсі розташовані: аптека, піцерія, банк, магазини: «Фокстрот», «Натяжні Стелі», «Батискаф», «Комп`ютерний Всесвіт», офіс «Фабрика вікон Епсілон», магазин жіночого одягу «Країна», кабінети нотаріуса та психолога. На другому поверсі будівлі розташований кабінет адвоката та офіси: ПрАТ «Метпайр», СК «Брокбізнес», ТОВ «Акорд-С» та ТОВ «Авіас», а також громадська приймальня організації «Солідарність». В мансарді розташовані: салон краси, стоматологічний кабінет, ательє та перукарня. В ході спілкуванні з громадянами, які займають приміщення за адресою Хмельницька область, м. Славута, вул. Соборності, 24, встановлено, що їм ТОВ «Лайв СЛ», ТОВ «Бучина +», ТОВ «Альп +» та ТОВ «ПРІН» не відомі, а також, за вказаною адресою відсутні будь-які суб`єкти господарювання, які займаються придбанням та реалізацією сірників. Крім того, в ході візуального обстеження приміщення та прилеглої території за адресою: Хмельницька область, м. Славута, вул. Соборності, 24, будь-яких приміщень (складів), необхідних для зберігання та реалізації сірників не встановлено;

- м. Львів, Хуторівка, 4 знаходиться багатоповерховий житловий будинок. Жодних комерційних приміщень для розвантаження і зберігання сірників не встановлено;

- м. Житомир, вул. Малинська, 10/4 по місцю реєстрації гр. ОСОБА_11 , та АДРЕСА_4 по місцю реєстрації гр. ОСОБА_12 вході виїзду встановлено, вищевказані громадяни не займаються реалізацією сірників;

- АДРЕСА_5 . АДРЕСА_6 а, встановлено, що за даною адресою розташовано 3 поверхова будівля гуртожитку, жодних суб`єктів господарювання, складських та інших приміщень для зберігання ТМЦ не встановлено.

Службовими записками оперативного управління ГУ ДФС у Рівненській області від 21.06.2019р. № 840/17-00-21-03 та від 21.06.2019р. № 842/17-00-21-03, 01.07.2019р. № 877/17-00-21-03 та від 04.07.2019р. № 909/17-00-21-03 повідомлено, що згідно отриманих відповідей перевізників зазначених в товарно-транспортних накладних встановлено:

- ФОП ОСОБА_13 , перевезень від ТОВ «Українська сірникова фабрика» для ТОВ «ЛАЙВ СЛ», ТОВ «Бучина +», ТОВ «Альп +» ТОВ «ПРІН» не здійснював;

- ФОП ОСОБА_14 , не здійснював перевезень для ТОВ Бучина +».

Відповідно до листа ГУНП в Рівненській області від 18.06.2019р. № 1204/116/27/01-1019, щодо надання інформації із автоматизованої системи «Відеоконтроль-Рубіж» не відслідковується рух транспортних засобів, що здійснювали транспортування сірників в період здійснення відвантаження сірників.

Щодо контрагента ТОВ «Альп +» посадовими особами відповідача встановлено таке.

ТОВ «Альп +» код 41373589, стан платника -0, платник податків за основним місцем обліку, основний вид діяльності - 46.90 - неспеціалізована оптова торгівля, кількість працівників - 2017 -1 особа, 2018 - 4-6 осіб).

Відповідно до даних АІС «Податковий блок», директор - Чумак ОСОБА_15 , головний бухгалтер - ОСОБА_6 на момент проведення господарських операцій директор - ОСОБА_16 .

Згідно АІС «Податковий блок» та Єдиного державного реєстру податкових накладних встановлено, що у ТОВ «Альп +» відсутні як основні засоби, так і укладені договори оренди основних засобів необхідних для зберігання ТМЦ (придбання послу: оренди складських приміщень відсутні).

ТОВ «Альп +» в ЄРПН реєструвало податкові накладні на відпуск сірників (в кількості відмінній від придбаної), різноманітних товарів та ТМЦ (кабель, запасні частини, м`ясні продукти тощо).

Листом СУ фінансових розслідувань ТУ ДФС у Рівненській області від 01.07.2019р. № 615/17-00-23-02, наданий дозвіл на використання матеріалів кримінального провадження № 0000021 від 14.06.19. «Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Рівненській обласні здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №000002. від 14.06.2019 за фактом фіктивного підприємництва ТОВ «Бучина +» (код СДРПОІ- 41197391), ТОВ «Альп +» () та ТОВ «ПРІН» () за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що з метою фіктивного підприємництва рядом громадян здійснено створення (придбання) та реєстрацію на підставних осіб ТОВ «Бучина », ТОВ «Альп +» та ТОВ «ПРІН» з подальшим проведенням протягом травня 2017 - березня 2019 років безтоварних господарських операцій, направлених па надання податкової вигоди третім особам «вигодонабувачам» - СПД реального сектору економік: та фіктивному формуванні для них податкового кредиту з ПДВ.

Також, в ході досудового розслідування встановлено, що вказані суб`єкті господарювання документально відображали придбання сірників у ТОВ «Українська Сірникова Фабрика» (, м. Березне, Рівненської області), проте подальша реалізація товарів здійснювалась відмінна від придбаних.»

Згідно пояснень які міститься в матеріалах кримінального провадження, встановлено:

Пояснення ОСОБА_7 - директора ТОВ «Альп +» - «Я, ОСОБА_7 , на даний час безробітний, освіта середня, навичками ведення фінансово-господарської діяльності, формування первинних документів, податкової звітності, проведення банківських розрахунків я не володію. В червні-липні 2018року (точно не пам`ятаю), мій знайомий запропонував мені за грошову винагороду в розмірі 200грн, за те, що я підпишу деякі документи, які саме не сказав. Зважаючи на мій низький матеріальний стан та скрутне фінансове становище на пропозицію погодився. Через декілька днів я зустрівся із знайомим в Рівному, де останній надав мені документи, що б я їх підписав, що я і зробив. Зі змістом документів не ознайомлювався. Про те, що я являюсь директором ТОВ «Альп +» я дізнався від працівників податкової міліції. В дійсності я директором ТОВ «Альп +» не являюсь. Будь-яких документів податкового та бухгалтерського обліку як директор і бухгалтер не підписував. Де знаходяться офісна та складські приміщення ТОВ «Альп +» мені взагалі не відомо.»

Пояснення ОСОБА_16 - директора ТОВ «Альп +» - «Я, ОСОБА_16 , протягом жовтня 2017 - серпні 2018 року перебував на посаді директора ТОВ «Альп +». Орієнтовно в жовтні 2016р. мною із власної ініціативи було придбано ТОВ «Альп +». Нотаріальне засвідчення придбання фірми було в нотаріуса по адресі вул. Київська, 4. На момент придбання ТОВ «Альп +» було зареєстроване в Хмельницькій області, м. Славута. Вказана адреса була адресою здійснення господарської діяльності. Фактична адреса була м. Рівне, вул. Гагаріна,39, адміністративне приміщення на 2 поверсі. Працівників в штаті не було. Всіма питаннями ведення господарської діяльності та подання податкової звітності займався особисто. Після придбання ТОВ «Альп +» я досяг домовленості із менеджером з збуту ТОВ «Українська сірникова фабрика» щодо придбання та реалізації сірників. Реалізація сірників здійснювалась транзитним шляхом. Після придбання сірників вони реалізовувались СПД. ТОВ «Альп +» не мало складських приміщень та необхідної робочої сили для здійснення вказаних господарських операцій. Транспортування сірників від ТОВ «УСФ» до СГ покупців, здійснювалось машинами ТОВ «УСФ». У серпні 2018р. я продав ТОВ «Альп +». Стосовно залишків сірників повідомляю, що вони перебували на відповідальному зберіганні у постачальника. Рішення про продаж СПД я прийняв особисто, бо знайшов більш оплачуємо роботу. Прізвище, ім`я, кому продав ТОВ «Альп +» не пам`ятаю. Податкову звітність формував та подавав я особисто. Всі управлінські рішення по ТОВ «Альп +» щодо реєстрації податкових накладних, формування та подачі податкової звітності здійснювалось за погодженням з ОСОБА_17 та його безпосереднім контролем.»

Службовими записками оперативного управління ГУ ДФС у Рівненській області від 18.06.2019р. № 825/17-00-21-03, від 01.07.2019р. № 880/17-00-21-03, 01.07.2019р. № 877/17- 00-21- 03 та від 03.07.2019р. 905/17-00-21 -03 повідомлено, що адресами доставки вказаних в товарно-транспортних накладних на доставку ТМЦ є:

- м. Чернівці, вул. Полєтаєва Федора буд 6. розташований п`яти поверховий, багатоквартирний будинок. Складські приміщення відсутні.

- АДРЕСА_7 Рівне, вул. Павлюченка, 3 - гр. ОСОБА_2 повідомив ніяких договірних відносин з ТОВ «Лайв СЛ», ТОВ «Бучина +», ТОВ «Альп +» ТОВ «ПРІН» не маю, та в оренду приміщення не здаю.

- Хмельницька область, м. Славута, вул. Соборності, 24, знаходиться двохповерхова адміністративна будівля з мансардою. На першому поверсі розташовані: аптека, піцерія, банк, магазини: «Фокстрот», «Натяжні Стелі», «Батискаф», «Комп`ютерний Всесвіт», офіс «Фабрика вікон Епсілон», магазин жіночого одягу «Країна», кабінети нотаріуса та психолога. На другому поверсі будівлі розташований кабінет адвоката та офіси: ПрАТ «Метпайр», СК «Брокбізнес», ТОВ «Акорд-С» та ТОВ «Авіас», а також громадська приймальня організації «Солідарність». В мансарді розташовані: салон краси, стоматологічний кабінет, ательє та перукарня. В ході спілкуванні з громадянами, які займають приміщення за адресою Хмельницька область, м. Славута, вул. Соборності, 24, встановлено, що їм ТОВ «Лайв СЛ», ТОВ «Бучина +», ТОВ «Альп +» та ТОВ «ПРІН» не відомі, а також, за вказаною адресою відсутні будь-які суб`єкти господарювання, які займаються придбанням та реалізацією сірників. Крім того, в ході візуального обстеження приміщення та прилеглої території за адресою: Хмельницька область, м. Славута, вул. Соборності, 24, будь-яких приміщень - (складів) необхідних для зберігання та реалізації сірників не встановлено.

- м. Львів, вул. Навроцького, 2 знаходиться база «Метал Холдинг Львів». Зі слів працівників, жодних ознак спрямованих на розвантаження та зберігання сірників на даному підприємстві не встановлено.

- м. Львів, вул. Навроцького, 26 знаходиться огороджена територія ТОВ «Метал Львів». Зі слів працівників, жодних ознак спрямованих на розвантаження і зберігання сірників на даному підприємстві не встановлено.

- м. Львів, вул. Хуторівка, 4 знаходиться багатоповерховий житловий будинок. Жодних комерційних приміщень для розвантаження і зберігання сірників не встановлено.

- м. Львів, вул. Хуторівка, 45 знаходиться приватний житловий будинок. Жодних ознак спрямованих на зберігання і розвантаження сірників не встановлено.

- м. Житомир, вул. Малинська, 10/4 по місцю реєстрації гр. ОСОБА_11 , та АДРЕСА_4 по місцю реєстрації гр. ОСОБА_12 в ході виїзду встановлено, що вищевказані громадяни не займаються реалізацією сірників.

- м. Вінниця АДРЕСА_8 . АДРЕСА_6 , АДРЕСА_6 а, та встановлено, що за даною адресою розташовано 3 поверхова будівля гуртожитку, жодних суб`єктів господарювання, складських та інших приміщень для зберігання ТМЦ не встановлено.

- м. Житомир, вул. Малинська, 4 встановлено, що власником є ТОВ «АРС» (м. Житомир), яке фактично і здійснює господарську діяльність за даною адресою. Директор ТОВ «АРС» гр. ОСОБА_3 пояснив, що товариство займається оптовою торгівлею будівельними матеріалами. За адресою: АДРЕСА_2 , сірники ніколи не розвантажувались та відсутні суб`єкти господарювання, які займаються придбанням та реалізацією сірників.

Службовими записками оперативного управління ГУ ДФС у Рівненській області від 21.06.2019р. № 840/17-00-21- 03 та від 21.06.2019р. № 842/17-00-21-03 та 01.07.2019р. № 877/17-00-21- 03 повідомлено, що згідно отриманих відповідей перевізників зазначених в товарно-транспортних накладних встановлено:

- ФОП ОСОБА_18 не здійснювало вантажних перевезень від ТОВ «Українська сірникова фабрика».

- ФОП ОСОБА_19 не здійснювало вантажних перевезень від ТОВ «Українська сірникова фабрика» для ТОВ «ЛАЙВ СЛ», ТОВ «Бучина+», ТОВ «Альп+» ТОВ «ПРІН».

- ПрАТ «Миколаївське АТП» не здійснювало вантажних перевезень від ТОВ «Українська сірникова фабрика» до ТОВ «ЛАЙВ СЛ», ТОВ «Бучина+», ТОВ «Альп+», ТОВ «ПРІН».

ФОП ОСОБА_13 , який повідомив, що перевезень від ТОВ «Українська сірникова фабрика» для ТОВ «Лайв СЛ», ТОВ «Бучина+», ТОВ «Альп+», ТОВ «ПРІН» не здійснював.

Відповідно до листа ГУНП в Рівненській області від 18.06.2019р. № 1204/116/27/01- 2019, щодо надання інформації із автоматизованої системи «Відеоконтроль-Рубіж» не відслідковується рух транспортних засобів, що здійснювали транспортування сірників в період здійснення відвантаження сірників.

З врахуванням наведеного, відповідач стверджує, що встановити фактичний рух товару від ТОВ «Українська сірникова фабрика» до ТОВ «Лайв СЛ» (), ТОВ «Бучина +» (), ТОВ «Альп +» (), ТОВ «ПРІН» () не можливо. Таким чином, в наданих до перевірки первинних документах містяться неправдиві відомості, щодо осіб які отримували продукцію, адже у видаткових накладних зазначені особи, які фактично не отримували продукції від ТОВ «Українська сірникова фабрика» , тому операції з постачання товарів для вказаних контрагентів реально не відбувались і мало місце лише документальне оформлення зазначених операцій всупереч діючому законодавству.

Відповідно до даних бухгалтерського обліку встановлено факт списання (реалізації) з рах. 26 «Товари» у відповідному періоді даного товару.

Станом на 31.12.2018р, відповідно до даних бухгалтерського обліку, на балансі даний товар відсутній. Оскільки, ТОВ «Українська сірникова фабрика» неправомірно визначено саме контрагента - «покупця» у регістрі бухгалтерського обліку по Д-т рахунка 361 «Розрахунки з вітчизняними покупцями», то сума податкових зобов`язань з ПДВ по операціях з постачання товарів залишається незмінною.

Суд не погоджується із такими висновками відповідача, зважаючи на наступне.

Щодо нереальності господарських операцій позивача із даними контрагентами, судом встановлено та враховано таке.

По взаємовідносинах із ТОВ «Лайв СЛ».

Матеріалами справи стверджується, що 20 липня 2018 року між ТОВ «Лайв СЛ» та ТОВ «Українська сірникова фабрика» був укладений договір купівлі-продажу № 53/01/18 (а. с. 232-233 т. 1) .

Згідно даного договору ТОВ «Українська сірникова фабрика» зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність Покупця сірники (далі - Товар), а ТОВ «Лайф СЛ» зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти й оплатити Товар.

Відповідно до п. 3.6 та п. 3.7. Договору купівлі-продажу, з моменту передачі Товару Покупцю та/або відвантаження Товару на транспорт наданий Покупцем, Продавець не несе відповідальності за ризики пов`язані з подальшим рухом придбаного Товару. Обов`язки Продавця вважаються виконаними, а господарська операція по поставці Товару з боку Продавця завершеною з моменту передачі Товару Покупцю та/або відвантаження Товару на транспорт, наданий Покупцем.

Згідно з п. 3.9. Договору купівлі-продажу, за домовленістю Сторін, доставка Товару можлива транспортом Продавця.

Товар відвантажувався покупцю згідно заявки про відвантаження сірників та підтверджується видатковими накладними та специфікацією, а перевезення здійснювалось на основі Договору купівлі-продажу, на підставі заяви на перевезення вантажу і довіреності та підтверджується актами здачі-прийняття робіт, товарно-транспортними накладними, подорожніми листами, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та посвідченнями водіїв. В подальшому позивачем складені податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному державному реєстру податкових накладних, що підтверджується квитанціями.

Перевезення ТМЦ здійснювалось транспортними засобами позивача під керуванням ОСОБА_20 та ОСОБА_21 які працюють у ТОВ «Українська сірникова фабрика водіями.

Вся відвантажена продукція була оплачена, що підтверджується платіжними дорученнями.

Господарські операції з ТОВ «Лайф СЛ» відображені в бухгалтерському обліку позивача, що стверджується карткою рахунку 361, заборгованість по розрахунках сторін відсутня.

Наведене підтверджується доказами наявними у справі (а. с. 232-249 т. 1; 1-134 т. 2).

По взаємовідносинах із ТОВ «ПРІН».

Суд встановив, що 29 жовтня 2018 року між ТОВ «ПРІН» та ТОВ «Українська сірникова фабрика» був укладений договір купівлі-продажу № 56/01/18.

Згідно даного договору ТОВ «Українська сірникова фабрика» зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність Покупця сірники (далі - Товар), а ТОВ «ПРІН» зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти й оплатити Товар.

Відповідно до п. 3.6 та п. 3.7. Договору купівлі-продажу, з моменту передачі Товару Покупцю та/або відвантаження Товару на транспорт наданий Покупцем, Продавець не несе відповідальності за ризики пов`язані з подальшим рухом придбаного Товару. Обов`язки Продавця вважаються виконаними, а господарська операція по поставці Товару з боку Продавця завершеною з моменту передачі Товару Покупцю та/або відвантаження Товару на транспорт наданий Покупцем.

Згідно з п. 3.9. Договору купівлі-продажу, за домовленістю Сторін, доставка Товару можлива транспортом Продавця.

Товар відвантажувався покупцю згідно заявки про відвантаження сірників, підтверджується видатковими накладними та специфікацією, перевезення здійснювалось на основі Договору купівлі-продажу, на підставі заяв на перевезення вантажу і довіреностей та підтверджується актами здачі-прийняття робіт, товарно-транспортними накладними, подорожніми листами, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та посвідченнями водіїв. В подальшому позивачем складені податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному державному реєстру податкових накладних, що підтверджується квитанціями.

Перевезення ТМЦ здійснювалось транспортними засобами позивача під керуванням ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які працюють у ТОВ «Українська сірникова фабрика водіями.

Вся відвантажена продукція була оплачена, що підтверджується платіжними дорученнями.

Господарські операції з ТОВ «ПРІН» відображені в бухгалтерському обліку позивача, що стверджується карткою рахунку 361, заборгованість по розрахунках сторін відсутня.

Взаємовідносини позивача із даним контрагентом підтверджується первинними бухгалтерськими документами, долученими до справи (а. с. 135-219 т. 2).

Стосовно господарських операцій з ТОВ «Бучина +»

Як встановлено судом, 30 травня 2017 року між ТОВ «Бучина+» та ТОВ «Українська сірникова фабрика» був укладений Договір купівлі-продажу № 57/01/17.

Згідно цього Договору, ТОВ «Українська сірникова фабрика» зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у ньому, передати у власність Покупця сірники (далі - Товар), а ТОВ «Бучина+» зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти й оплатити Товар.

Згідно з п. 3.6. Договору купівлі-продажу, за домовленістю Сторін, доставка Товару можлива транспортом Продавця.

Товар відвантажувався покупцю згідно заявки про відвантаження сірників, підтверджується видатковою накладною та специфікацією, а перевезення здійснювалось на основі Договору купівлі-продажу, на підставі заяви на перевезення вантажу і довіреності та підтверджується актами здачі-прийняття робіт, товарно-транспортними накладними, подорожніми листами, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та посвідченням водія. В подальшому позивачем складені податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному державному реєстру податкових накладних, що підтверджується квитанціями.

Вся відвантажена продукція була оплачена, що підтверджується платіжними дорученнями.

При цьому, суд зауважує, що перевезення ТМЦ від позивача до контрагента, згідно заявки про відвантаження товарів, здійснювалось частково перевізником ТОВ «Бучина+» під керуванням водіїв ОСОБА_22 , ОСОБА_13 та перевізником ТОВ «Українська сірникова фабрика» під керуванням водіїв ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 .

Господарські операції з ТОВ «Бучина +» відображені в бухгалтерському обліку позивача, що стверджується карткою рахунку 361, заборгованість по розрахунках сторін відсутня.

Взаємовідносини ТОВ «Українська сірникова фабрика» із даним контрагентом підтверджується первинними бухгалтерськими документами, долученими до справи (а. с. 220-249 т. 2; 1-247 т. 3; 1-248 т. 4).

Щодо господарських операцій позивача з ТОВ «Альп +».

Матеріалами справи підтверджується, що 02 листопада 2017 року між ТОВ «Альп +» та ТОВ «Українська сірникова фабрика» укладений договір купівлі-продажу № 63/01/17. Згідно даного договору ТОВ «Українська сірникова фабрика» зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність Покупця сірники (далі - Товар), а ТОВ «Альп +» зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти й оплатити Товар.

Згідно з п. 3.6. Договору купівлі-продажу, за домовленістю Сторін, доставка Товару можлива транспортом Продавця.

Товар відвантажувався покупцю згідно заявок про відвантаження сірників та підтверджується видатковими накладними та специфікаціями, а перевезення здійснювалось на основі Договору купівлі-продажу, на підставі заяви на перевезення вантажу і довіреності та підтверджується актами здачі-прийняття робіт, товарно-транспортними накладними, подорожніми листами, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та посвідченням водія. В подальшому позивачем складені податкові накладні, які зареєстровані в Єдиному державному реєстру податкових накладних, що підтверджується квитанціями.

Вся відвантажена продукція була оплачена, що підтверджується платіжними дорученнями.

Перевезення ТМЦ від позивача до контрагента, згідно заявки про відвантаження товарів, здійснювалось частково перевізником ТОВ «Альп +» та перевізником ТОВ «Українська сірникова фабрика».

Господарські операції з ТОВ «Альп +» відображені в бухгалтерському обліку позивача, що стверджується карткою рахунку 361, заборгованість по розрахунках сторін відсутня.

Господарські взаємовідносини ТОВ «Українська сірникова фабрика» із даним контрагентом підтверджується первинними бухгалтерськими документами, наявними у справ (а. с. 1-246 т. 5; 1-250 т. 6; 1-65 т. 7).

Всі проаналізовані вище документи бухгалтерського обліку ТОВ «Українська сірникова фабрика», якими оформлено спірні господарські операції з вищевказаними контрагентами-покупцями, не мають дефектів та відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», розкривають зміст господарських операцій, підтверджують реальність руху активів позивача в межах господарської діяльності з метою отримання прибутку.

Таким чином, вказані документи є первинними документами в розумінні закону, які належить складати для даного виду господарських операцій, а відтак є належними та допустимими доказами відповідно до приписів статей 73-76 КАС України.

Відповідно до статті 83 Податкового кодексу України, для посадових осіб органів державної податкової служби під час проведення перевірок, підставами для висновків є: документи, визначені цим Кодексом; податкова інформація; експертні висновки; судові рішення; інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на органи державної податкової служби.

В силу приписів ст.ст. 44, 83 Податкового кодексу України, посадові особи податкового органу під час проведення перевірки були зобов`язані врахувати надані позивачем первинні документи. У разі, якщо первинні документи, надані платником податків під час проведення перевірки, викликають сумніви у їх достовірності, акт документальної перевірки повинен містити посилання на докази, що доводять складання таких документів без реального здійснення господарських операцій.

За змістом п. 5 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 29.11.1999р. № 290, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Критерії визнання доходу, наведені в цьому Положенні (стандарті), застосовуються окремо до кожної операції. Проте ці критерії потрібно застосовувати до окремих елементів однієї операції або до двох чи більше операцій разом, якщо це випливає із суті такої господарської операції (операцій).

Згідно із п. 7 П(С)БО 15 «Дохід», визнані доходи класифікуються в бухгалтерському обліку за такими групами:

дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг);

чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг);

інші операційні доходи;

фінансові доходи;

інші доходи.

Дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) - загальний дохід (виручка) від реалізації продукції, товарів, робіт або послуг без вирахування наданих знижок, повернення раніше проданих товарів та непрямих податків і зборів (податку на додану вартість, акцизного збору тощо).

Чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) визначається шляхом вирахування з доходу від реалізації продукції, товарів, робіт, послуг наданих знижок, вартості повернутих раніше проданих товарів, доходів, що за договорами належать комітентам (принципалам тощо), та податків і зборів.

До складу інших операційних доходів включаються суми інших доходів від операційної діяльності підприємства, крім чистого доходу від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), зокрема: дохід від операційної оренди активів; дохід від операційних курсових різниць; відшкодування раніше списаних активів; дохід від роялті, відсотків, отриманих на залишки коштів на поточних рахунках в банках, дохід від реалізації оборотних активів (крім фінансових інвестицій), необоротних активів, утримуваних для продажу, та групи вибуття тощо.

До складу фінансових доходів включаються дивіденди, відсотки та інші доходи, отримані від фінансових інвестицій (крім доходів, які обліковуються за методом участі в капіталі).

До складу інших доходів, зокрема, включаються дохід від реалізації фінансових інвестицій; дохід від не операційних курсових різниць та інші доходи, які виникають у процесі господарської діяльності, але не пов`язані з операційною діяльністю підприємства.

За приписами п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Із матеріалів справи слідує, що перевіркою фінансово-господарської діяльності ТОВ «Українська сірникова фабрика» встановлено складання підприємством первинних документів для вказаних контрагентів начебто без фактичного руху ТМЦ.

Для таких висновків слугували наступні доводи відповідача: посадові особи ТОВ «Лайф СЛ», ТОВ «Бучина +», ТОВ «Альп +», ТОВ «ПРІН» не отримували продукції.

Суд зауважує, що підстави для таких висновків в акті перевірки не описані.

У будь-якому разі, такі доводи спростовуються первинною документацією, яка розкриває зміст господарських операцій та підтверджує реальність руху активів.

Далі - ТОВ «Лайф СЛ», ТОВ «Бучина +», ТОВ «Альп +», ТОВ «ПРІН» в подальшому не реалізовували ТМЦ, придбані у ТОВ «Українська сірникова фабрика».

На вказане суд зазначає, що реальність операції між сторонами не може підтверджуватись лише подальшою реалізацією товару покупцем. ТОВ «Українська сірникова фабрика» при реалізації товару третім особам позбавлене можливості та обов`язку здійснювати контроль за використанням такого товару покупцями, а зобов`язане лише належним чином оформити первинні документи, що виконано позивачем належно та в повній мірі.

Щодо того, що ТОВ «Лайф СЛ», ТОВ «Бучина +», ТОВ «Альп +», ТОВ «ПРІН» не мали основних засобів для їх збереження.

Суд наголошує, що недостатність персоналу, відсутність власних транспортних засобів, виробничо-складських приміщень не може свідчити про відсутність адміністративно-господарських можливостей на виконання господарських зобов`язань та відсутність фактичних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, що унеможливлює здійснення господарської діяльності, оскільки наведені обставини не позбавляють суб`єкта господарювання здійснювати посередницьку діяльність, залучати виробничі та трудові ресурси інших суб`єктів господарювання для виконання зобов`язань по укладених ним договорах. Зазначені обставини контролюючим органом не перевірені належними та допустимими доказами, і в акті не відображені.

В ЄРПН реєстрували податкові накладні на відпуск різноманітних ТМЦ іншої номенклатури.

Однак, даний висновок не знайшов розгорнутого пояснення в акті, немає такого пояснення і в заявах по суті відповідача, тому неможливо встановити на основі яких фактів його було зроблено.

При цьому, суд уважає, що такі висновки є підміною фактів, адже сам факт реалізації покупцями якихось інших ТМЦ, але не сірників, не означає, що відбулась фіктивна господарська операція.

Для підтвердження своїх доводів щодо відсутності фактичного руху ТМЦ від позивача до контрагентів-покупців ТОВ «Лайф СЛ», ТОВ «Бучина +», ТОВ «Альп +», ТОВ «ПРІН», відповідач також посилається на дані автоматизованої системи «Відеоконтроль - Рубіж».

Так у акті вказано, що «відповідно до листа ГУНП в Рівненській області від 18.06.2019 року щодо надання інформації із автоматизованої системи «Відеоконтроль-Рубіж» не відслідковується рух транспортних засобів, що здійснювали транспортування сірників в дні коли було здійснене відвантаження».

Однак, як встановлено в судовому засіданні, транспортні засоби ТОВ «Українська сірникова фабрика» обладнані системами GPS контролю та моніторингу. Дані з такої системи дозволяють відслідковувати рух транспортного засобу, включаючи його маршрут.

Тож, у тих господарських операціях де перевізником виступало ТОВ «Українська сірникова фабрика», суду надані роздруківки з вказаної системи, якими підтверджується рух транспортних засобів від продавця до складу покупця, які вказані у ТТН. При цьому, суд звертає увагу на те, що дані вказаної системи зберігаються за останній рік, тому роздруківки надані за зазначений період ( а. с. 66-80 т. 7).

При цьому, участь цих водіїв, зазначених в ТТН, в автомобільному перевезенні, контролюючим органом не заперечується та під сумнів не ставиться.

Що стосується перевезень транспортом покупця, то відвантаження товару, крім первинної документації, підтверджується фактом заїзду автомобіля перевізника на територію товариства, а саме наявністю у позивача копій посвідчень водія та свідоцтв про право власності на транспортний засіб, які пред`являлись водієм перевізника для встановлення його особи та автомобіля (які вказані в заявці на відвантаження).

Крім цього, відвантаження товару підтверджується також даними журналу контролю за переміщенням транспорту вивозу ТМЦ з ТзОВ «Українська сірникова фабрика» (а. с. 41-93 т. 10).

Таким чином, крім первинної документації, яка сама по собі є достатнім доказом реальності господарської операції, позивач надає також доказ фактичного руху транспортних засобів від продавця, що спростовує твердження про відсутність такого руху у даних системи «Відеоконтроль - Рубіж».

Що стосується опису в акті перевірки ходу досудового розслідування кримінальної справи за фактом фіктивного підприємництва ТОВ «Лайф СЛ», ТОВ «Бучина +», ТОВ «Альп +», ТОВ «ПРІН» (зокрема опис того, які будівлі знаходяться за адресами доставки, які результати опитування вахтерів, працівників сторонніх підприємств, тощо), то на думку суду, контролюючий орган не вправі самостійно надавати оцінку таким фактам та на їх основі робити висновки про те, що вказані товариства дійсно здійснювали фіктивну господарську діяльність.

Дослідивши в судовому засіданні акт перевірки, судом встановлено, що практично основним доказом нереальності господарських операцій позивача із контрагентами слугувала інформація досудового розслідування кримінального провадження.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень вироки суду в таких кримінальних провадженнях відсутні, доказів зворотного суду не надано і судом не встановлено.

Таким чином, сам факт порушення кримінального провадження за фактом фіктивного підприємництва стосовно контрагента-покупця не може слугувати достатньою та належною підставою для висновку про фіктивність та безтоварність всіх здійснених таким підприємством господарських операцій, допоки такі обставини не будуть встановлені вироком суду, який набрав законної сили.

Тож до моменту підтвердження вироком суду факту фіктивного підприємництва в порядку кримінального судочинства, заперечення керівником своєї причетності до здійснення фінансово-господарської діяльності створеної та керованої ним юридичної особи не є достатньо об`єктивною та достовірною інформацією, позаяк відповідні пояснення можуть бути надані з метою можливого уникнення особою негативних кримінально-правових наслідків.

Зважаючи на принцип персональної відповідальності платника податків, посилання відповідача на наявність кримінальної справи стосовно фіктивної діяльності контрагентів є недостатньою підставою для висновку про безтоварність всіх досліджених господарських операцій, які оформлені належними первинними документами, що підтверджують зміни стану майна, капіталу, зобов`язань та фінансового результату ТОВ «Українська сірникова фабрика».

За приписами статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Як встановлено ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 1 ст. 91 КАС України, показаннями свідка є повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Письмовими доказами згідно з ч. 1 ст. 94 КАС України є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Послідовний аналіз зазначених процесуальних норм дає підстави для висновку, що пояснення свідків є належним доказом в адміністративній справі, якщо такий свідок допитаний судом саме в процесі розгляду такої адміністративної справи.

Протоколи допиту свідків в рамках кримінального провадження, якщо в такому кримінальному провадженні відсутній вирок, який набрав законної сили, не можуть вважатися належними доказами в адміністративній справі ні як показаннями свідків, ні як письмовими доказами.

При цьому суд зауважує, що оцінку таким показанням свідків має компетенцію надавати лише суд в процесі розгляду саме кримінального провадження.

Суд повторює, що сам факт наявності кримінального провадження, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій.

Аналогічні висновки містяться і в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №826/6280/13-а, адміністративне провадження №К/9901/2848/18, від 06 березня 2018 року у справі №2а-9375/11/1370, від 13 березня 2018 року у справі №826/13582/13-а, від 26.06.2018 у справі № 808/2360/17.

Наведеним вище, спростовуються висновки відповідача про те, що продаж сірників для ТОВ «Лайф СЛ», ТОВ «Бучина +», ТОВ «Альп +», ТОВ «ПРІН» фактично не відбувався.

Слід також розглянути зміст порушення, яке, на думку контролюючого органу, було допущене позивачем.

Так, в акті перевірки вказано, що «...товариство виписувало податкові накладні та відображало в податковому та бухгалтерському обліку фінансово-господарські операції з підприємствами з ознаками фіктивності без матеріального настання правових наслідків, з метою зниження об`єкту оподаткування та несплати податків, у зв`язку з чим вказані дії призвели до втрати дохідної частини державного бюджету. Із наведеного можна зробити висновок про те, що господарські операції поставки, продажу, фінансової допомоги, інвестиції, тощо є самостійним поняттям, відмінним від правочинів або господарських зобов`язань. Враховуючи викладене отримані від покупців кошти перерахування яких останніми не пов`язане з постачанням товарів та відсутності даних у ТОВ «Українська сірникова фабрика» щодо їх повернення у майбутньому як активом, які слід врахувати у складі інших доходів за 2017-й та 2018-й роки та який відповідно не відображені у фінансовій звітності товариства та не враховані при визначенні об`єкта оподаткування податком прибуток підприємств. Оскільки, виходячи з інформації, що міститься у наданих для перевірки первинних документах, враховуючи дані, надані оперативним управління податкової міліції ГУ ДФС по Рівненській області та матеріалів кримінального провадження №0000021 від 14.06.2019 року покупці не могли здійснювати операції з придбання ТМЦ у товариства у наданих для перевірки документах - договір, рахунки, накладні, ТТН та інше. Проте, факт реалізації відповідних ТМЦ у ТОВ «Українська сірникова фабрика» підтверджено даними бухгалтерського обліку. Таким чином, відображення реалізації ідентичних товарів у бухгалтерському обліку вказує на факт їх реалізації невстановленими особам. Таким чином, ТОВ «Українська сірникова фабрика» завищено податкові зобов`язання по нереальним операціям з реалізації товарів покупцями. При цьому на порушення Податкового кодексу України не нараховані податкові зобов`язання при реалізації товарів іншим особам невстановленими особами. Таким чином, сума податкових зобов`язань з ПДВ по операціях з постачання товарів залишається незмінною. Отже ТОВ «Українська сірникова фабрика» сприяв первинному формуванню схемного податкового кредиту через штучне збільшення суму ліміту в СЕА через псевдо посередників або безпосередньо суб`єктів господарювання, які не здійснюють реально економічної діяльності, функціонують лише для надання неправомірної податкової вигоди третім особам.»

Тобто, контролюючий орган стверджує, що ТОВ «Українська сірникова фабрика» від покупців було отримано отримані кошти, перерахування яких останніми не пов`язане з постачанням товарів, і з цих коштів товариством не було сплачено податок на прибуток, який донараховано оскаржуваним податковим-повідомленням рішенням.

Натомість, незважаючи на те, що в акті перевірки вказано, що «ТОВ «Українська сірникова фабрика» завищено податкові зобов`язання по нереальним операціям з реалізації товарів покупцями» (а. с. 88 т. 1), контролюючим органом у висновках акту не встановлено завищення податку на прибуток по начебто нереальним операціям з реалізації товарів покупцям та не винесено відповідного рішення за цим порушенням.

Більше того, контролюючий орган у наступних висновках зазначив, зокрема, що: «ТОВ «Українська сірникова фабрика» неправомірно визначено саме контрагента покупця у регістрі бухгалтерського обліку по дебету рахунку 361 «розрахунки з вітчизняними покупцями». Таким чином, сума податкових зобов`язань з ПДВ по операціях з постачання товарів залишилася незмінною».

Тобто, при перевірці правильності адміністрування та сплати ПДВ, контролюючий орган прийшов до висновку про те, що зобов`язань з ПДВ по операціях з постачання товарів залишилася незмінною, а при оцінці правильності сплати податку на прибуток, відповідач провів лише донарахування податку на прибуток з грошових коштів, отриманих товариством та розцінених відповідачем як безповоротну фінансову допомогу, але не провів повернення податку на прибуток по начебто нереальним операціям з реалізації товарів покупцям.

Чому сума податкових зобов`язань з ПДВ не змінилась, а з податку на прибуток змінилась, контролюючим органом пояснень не надано.

Крім того, як вбачається з акту, сам факт реалізації товару контролюючим органом не заперечується.

Тобто, із акту не вбачається єдиної позиції - контролюючий орган не робить чіткого висновку: чи рух ТМЦ взагалі не відбувся чи відбувся, але продаж був здійснений невстановленим особам.

Окрім цього, важливим є той факт, що навіть із зроблених контролюючим органом висновків не випливає жодної податкової вигоди для позивача.

За обставинами справи судом встановлено, що позивач по взаємовідносинах зі наведеними вище контрагентами отримував не податкову вигоду, а реальні податкові зобов`язання з податку на прибуток та з податку на додану вартість, які відобразив в податковій звітності та сплатив, що підтверджується як податковими деклараціями з ПДВ, так і платіжними дорученнями за перевіряємий період із сплати податку на прибуток та ПДВ (а. с. 102-250 т.10; 1-123 т.11).

Суд зауважує, що метою оформлення безтоварної господарської операції, є одержання податкової вигоди, але у всіх описаних господарських операціях остання об`єктивно відсутня, позаяк позивач внаслідок вчинення спірних господарських операцій отримав реальне податкове навантаження, а не податкову вигоду у вигляді зменшення податкового зобов`язання.

Належно підтверджені відомості щодо неможливості виконання покупцями договірних зобов`язань контролюючим органом не вказані. Та обставина, що всі покупці оплатили в безготівковому порядку придбаний від позивача товар, свідчить про наявність у покупців фінансових можливостей на здійснення господарських операцій та про дійсну реалізацію цих можливостей.

Таким чином, висновки контролюючого органу щодо складання бухгалтерських документів без реального здійснення господарських операцій не знайшли свого підтвердження та спростовуються наданими позивачем доказами.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Отже, помилковими є доводи контролюючого органу про те, що оскільки реалізація товару фактично відбулась начебто невстановленим особам, а не контрагентам-покупцям, то перевіркою донараховано податок на прибуток на суми коштів, що надійшли на рахунок позивача в банку від покупців, як на безповоротну фінансову допомогу чи безоплатно отримані кошти.

ТОВ «Українська сірникова фабрика» надано докази дійсності господарських операцій з постачання товарів. При цьому, позивач задекларував та сплатив податкові зобов`язання з податку на прибуток відповідно до вимог п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України.

Отже, контролюючий орган повторно визначив позивачу податкове зобов`язання з податку на прибуток, яке вже було самостійно визначене та сплачене позивачем в порядку, встановленому Податковим кодексом України, що має наслідком надмірне безпідставне збільшення податкового навантаження на платника податків.

Відповідно до п. 189.1 ст. 189 Податкового кодексу України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Згідно з п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до ст. 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених пп. 196.1.7 п. 196.1 ст. 196 цього Кодексу);

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених пп. 197.1.28 п. 197.1 ст. 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених п. 189.9 ст. 189 цього Кодексу).

Позиція контролюючого органу про те, що описані вище господарські операції не є господарською діяльністю платника податків, є хибною, з урахуванням такого.

Відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

В свою чергу, в рамках господарської діяльності підприємством здійснюються господарські операції - дії або події, які викликають зміни в структурі активів, зобов`язань та власному капіталі підприємства.

При цьому, при виконанні господарської операції із залученням контрагента, для кожної із сторін відбуваються свої зміни в структурі активів та зобов`язань підприємства.

У даній справі, відповідно до умов договорів купівлі-продажу, ТОВ «Українська сірникова фабрика» зобов`язалось передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язався прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Таким чином, правовідносини між ТОВ «Українська сірникова фабрика» та покупцем складаються із двох господарських операцій - продаж позивачем товару та придбання товару покупцем.

Господарська операція позивача з продажу товарів - це процес виготовлення товару та його передача у власність покупця для здійснення іншої господарської операції, а саме господарської операції покупця.

Відповідно до умов договорів купівлі-продажу, поставка товару здійснюється транспортом покупця.

Згідно з п. 3.9. договорів купівлі-продажу, за домовленістю сторін, доставка товару можлива транспортом продавця.

Відповідно до п. 3.6 та п. 3.7. договорів купівлі-продажу, з моменту передачі товару покупцю а або відвантаження товару на транспорт наданий покупцем, продавець не несе відповідальності за ризики пов`язані з подальшим рухом придбаного товару. Обов`язки продавця вважаються виконаними, а господарська операція по поставці товару з боку продавця завершеною з моменту передачі товару покупцю та/або відвантаження товару на транспорт наданий покупцем.

Отже, з моменту передачі товару покупцям, господарська операція для ТOB «Українська сірникова фабрика» є завершеною.

Продавець не може відповідати за зберігання, подальший рух товару чи будь-які інші дії покупця з товаром.

Стосовно оцінки здійснення господарської операції позивачем, то згідно з постановою Верховного Суду України від 03.11.2015 року в справі №21-4471а15 про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи контролюючого органу, зокрема про наявність таких обставин:

- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;

- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;

- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;

- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, значеному платником податків у документах обліку;

- відсутність первинних документів обліку.

Можливість реального здійснення позивачем операцій з відповідною кількістю товару підтверджують адміністративні, технічні та технологічні можливості товариства.

Такі факти перевірені та встановлені постановою Рівненського окружного адміністративного суду від 25 жовтня 2017 року у справі №817/1796/16, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 30.05.2018 року у справі № 817/1796/16, зокрема:

Суд встановив, що позивач здійснює господарську діяльність на виробничій базі за - адресою вул. Андріївська, 112, м. Березне, Рівненська обл.; з метою здійснення виробничої діяльності, товариством було придбано нежитлові приміщення (майстерні, склади, станції, модулі, тощо), транспортні засоби (автомобілі, причепи, автонавантажувачі, тощо), основні засоби (верстати, станки, ТМЦ та МШП) на загальну вартість більше 8млн.грн. На підприємстві обліковується транспортних засобів на загальну вартість більше 6млн.грн, що підтверджується довідками, копіями свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів. У підприємства обліковується основних засобів на більш ніж 28млн.грн, в тому числі виробничі потужності.

Крім того, у підприємства наявні трудові ресурси, які забезпечують виробництво реалізованого товару.

Таким чином, підтверджуються адміністративні, технічні та технологічні можливості товариства для реального здійснення спірних господарських операцій.

Зважаючи на викладене, суд уважає неправомірним збільшення позивачу грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 5638698грн, що виключає застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1409674грн (25% від суми основного зобов`язання), а податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Рівненській області від 22.07.2019 року № не відповідає критеріям правомірності, встановленим в ст. 2 КАС України, порушує права та законні інтереси платника податків, які підлягають до судового захисту шляхом скасування протиправного рішення суб`єкта владних повноважень.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 22.07.2019 № та № .

Згідно висновків акту перевірки, посадовими особами контролюючого органу було встановлено порушення вимог п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість в періоді, що перевіряється, а також пов`язане з ним порушення п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: не складено та не зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних на вартість сировини в тій її частині, з якої у процесі виробництва утворились відходи (макулатура), реалізація яких здійснюється із застосуванням пільги.

В судовому засіданні встановлено, що позивач придбаває картон рулонний марок НМ-330, НМ-290, НМ-260 для використання в господарській діяльності (оподаткованих операціях), а саме для формування внутрішньої сірникової коробки.

Першою стадією переробки є порізка картону рулонного на бабінорізальному верстаті, наступна - передача порізаного картону в цех виготовлення сірників для виготовлення внутрішньої сірникової коробки.

При переробці картону утворюються відходи виробництва - макулатура (обрізки картону рулонного).

Макулатура - це відходи виробництва, переробки всіх видів паперу і картону, придатних для подальшого використання як вторинна сировина при виробництві паперу та картону.

Зазначені обставини визнаються учасниками справи.

Отже, закуплений Товариством для виробництва картон і утворена в результаті його переробки макулатура не є тотожними матеріалами.

Оприбуткування макулатури, як зворотних відходів здійснюється шляхом зменшення собівартості виробництва, як того вимагає Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати».

Тобто, макулатура, як вторинна сировина (зворотні відходи), утворилася внаслідок господарської діяльності, а не придбана підприємством сировина із «вхідним» податковим кредитом.

Із матеріалів справи слідує, що утворену в результаті переробки макулатуру, Товариство реалізує для переробки спеціалізованим підприємствам ( а. с. 89-249 т. 7; 1-159 т. 8).

Макулатура, отримана у процесі виробництва, є зворотними відходами, а тому не може вважатися продукцією, яка придбана платником податків та в подальшому реалізована в операціях, звільнених від оподаткування.

Такі факти є очевидними, однак, на думку суду, були проігноровані контролюючим органом.

Цикл виробництва, який проходить придбаний картон та утворена в його результаті макулатура відображені у фотоілюстрації, долученій до справи ( а. с. 81-85 т. 7).

Згідно з п. 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України, тимчасово, до 01 січня 2022 року, від оподаткування податком на додану вартість звільняються операції з постачання, у тому числі операції з імпорту відходів та брухту чорних і кольорових металів, а також паперу та картону для утилізації (макулатури та відходів) товарної позиції 4707 згідно з УКТ ЗЕД.

До товарної позиції 4707 («Папір та картон для утилізації») згідно з УКТ ЗЕД належать такі товари:

- невибілені крафт-папір або картон, чи гофровані ґатунки паперу або картону (код УКТ ЗЕД 4707 10 00 00);

- інший папір або картон, одержані головним чином з вибіленої целюлози, не забарвлені в масі (код УКТ ЗЕД 4707 20 00 00);

- папір або картон, одержані головним чином з механічної деревної маси (наприклад, газети, журнали та аналогічна друкована продукція) (код УКТ ЗЕД 4707 30);

- інші, включаючи несортовані відходи та макулатуру (код УКТ ЗЕД 4707 90).

Зважаючи на норми, викладені вище, обрізки картону рулонного підпадають під товарну позицію 4707 згідно з УКТ ЗЕД, а відтак операції з їх постачання звільнені від оподаткування ПДВ (п. 23 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України).

При передачі макулатури переробним підприємствам не нараховуються податкові зобов`язання відповідно до пп. «б» п. 198.5 ст. 198 ПКУ, оскільки нарахування «компенсуючих» податкових зобов`язань відповідно до п. 198.5 стосується випадку, коли б придбаний товариством картон використовувався б у звільнених від оподаткування операціях.

Натомість, придбаний картон в операції з передачі макулатури на переробку не брав участі, бо з нього, в результаті переробки, була отримана макулатура (інший товар), постачання якого підприємству-переробнику звільнене від обкладання податком на додану вартість.

Таким чином суд уважає, що контролюючим органом підмінене поняття та помилково розцінено макулатуру, отриману у процесі виробництва, яка є зворотними відходами, як продукцію, яка придбана платником податків та в подальшому реалізована в операціях, звільнених від оподаткування.

Правила пропорційного віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту визначено ст. 199 розділу V Податкового кодексу України.

Так, у разі, якщо придбані та/або виготовлені товари/послуги, необоротні активи частково використовуються в оподатковуваних операціях, а частково - ні, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ст. 189 розділу V ПКУ, та скласти не пізніше останнього дня звітного додаткового) періоду і зареєструвати зведену податкову накладну в Єдиному реєстрі додаткових накладних на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час їх придбання або виготовлення, яка відповідає частці використання таких товарів/послуг, оборотних активів в неоподатковуваних операціях (п. 199.1 ст. 199 розділу V ПК України).

Водночас, оскільки придбаний картон рулонний використовувався частково в оподаткованих операціях (виготовлення внутрішньої сірникової коробки), а частково в неоподатковуваних (утворення в процесі переробки макулатури), то ТОВ «Українська сірникова фабрика» здійснювало нарахування податкових зобов`язань, виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до п. 189.1 ст. 189 ПКУ та в останній день звітного періоду складало зведену податкову накладну на загальну суму частки сплаченого (нарахованого) податку під час його придбання, яка відповідає частці використання картону рулонного в неоподаткованих операціях ( п. 199.1 ПКУ).

Наведене підтверджується звітами про щоденний рух порізки картону і виходу макулатури, звітами про суми податкових пільг та зведеними податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, звітами щодо утворення та поводження з відходами ( а. с. 160-248 т.8; 1-157 т. 9).

За наведеного вище, суд уважає неправомірним донарахування позивачу ПДВ в сумі 1450290грн, отже неправомірним є і застосування штрафних санкцій у розмірі 362572грн (25% від суми основного зобов`язання), а також є протиправним накладення штрафу за не реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних на вартість сировини в тій її частині, з якої у процесі виробництва утворились відходи (макулатура), реалізація яких здійснюється із застосуванням пільги у сумі 1450290грн, в зв`язку із чим податкові повідомлення-рішення від 22.07.2019 за № та № належать до скасування.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи та висновки відповідача, викладені у акті перевірки є такими, щодо ґрунтуються на припущеннях відповідача та осіб, що проводили перевірку та не підтверджені належними і достатніми доказами, отже відповідачем не доведено правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень, тому позовні вимоги позивача належать до задоволення повністю.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на викладене, на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 19210грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області.

Сума судового збору сплачена позивачем відповідно до платіжного доручення від 30.07.2019 № 286, яка знаходиться у матеріалах справи.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 22 липня 2018 року №№ , , в повному обсязі.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська сірникова фабрика" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір в сумі 19210грн (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень, 00коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська сірникова фабрика" (34600, Рівненська обл., Березнівський р-н, м. Березне, вул. Андріївська, 112; );

2) відповідач - Головне управління ДФС у Рівненській області (33023, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Відінська, 12, ).

Повний текст рішення складений 20 грудня 2019 року.

Суддя Комшелюк Т.О.