Справа № 200/13872/19-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 р. Справа№200/13872/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, третя особа - Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправною та скасування постанови від 19.09.2019 року ВП № 59195265 про закінчення виконавчого провадження,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправною та скасування постанови від 19.09.2019 року ВП № 59195265 про закінчення виконавчого провадження.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що у Відділі примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області перебувало виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого листа, виданого Донецьким окружним адміністративним судом № 200/12112/18-а від 22.04.2018 року, про зобов`язання Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахування та виплати їй заборгованості з пенсії за період з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року. Постановою головного державного виконавця від 19.09.2019 року вказане виконавче провадження було закінчене на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 та статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із повним фактичним виконанням. Встановлений державним виконавцем факт виконання судового рішення, позивач вважає таким, що не відповідає фактичним обставинам, оскільки виплата нарахованої заборгованості з пенсії за період з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року у сумі 11 925, 74 грн. не була проведена боржником. За таких обставин позивач вважає, що при винесені державним виконавцем оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження були відсутні докази фактичного виконання боржником судового рішення, а тому дії в частині її винесення є неправомірними і ця постанова підлягає визнанню протиправною та скасуванню.

Ухвалою суду від 04.12.2019 року позовна заява прийнята до розгляду, поновлено строк звернення до суду та відкрито провадження відповідно до положень статті 287 КАС України.

Ухвалою суду від 16.12.2019 року в якості третьої особи у справі залучено Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Учасники судового розгляду, повідомлені про розгляд справи у встановленому законом порядку, у судове засідання не з`явились.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 з тих підстав, що дії державного виконавця при винесені оскаржуваної постанови повністю відповідали вимогам пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області надало інформацію про повне фактичне виконання рішення суду, яке полягає в нарахуванні заборгованості з пенсійних виплат відповідно до періодів зазначених рішенням суду.

Оскільки стягнення коштів з державного органу не відноситься до компетенції виконавчої служби, нараховані доплати будуть виплачені після отримання відповідного фінансового ресурсу, тобто рішення зобов`язального характеру виконано, внаслідок чого державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження.

З`ясовуючи, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12.12.2018 року у справі № 200/12112/18 позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено повністю, визнано протиправними дії відповідача та зобов`язано Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити заборгованості з пенсії ОСОБА_1 за період з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року.

На підставі виконавчого листа, виданого Донецьким окружним адміністративним судом відповідно до судового рішення, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 23.05.2019 року було відкрито виконавче провадження № 59195265.

Листом № 9290/11-30/10 від 11.06.2019 року боржник повідомив Відділ примусового виконання рішень, що рішення суду у справі № 200/12112/18-а від 12.12.2018 року виконано у повному обсязі в межах повноважень Управління, ОСОБА_1 заборгованість з пенсії з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року у сумі 11 925, 74 грн. нарахована, однак виплата буде проведена після її фінансування (а.с.13, 33).

Постановою заступника начальника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 19.06.2019 року було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 200/12112/18-а, виданого 22.04.2018 року Донецьким окружним адміністративним судом, про зобов`язання Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області нарахувати та виплатити заборгованість з пенсії ОСОБА_1 з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року (а.с. 31-32). Зі змісту вказаної постанови випливає, що державним виконавцем було встановлено повне фактичне виконання судового рішення. При прийнятті вказаного рішення державний виконавець керувався вимогами пункту 9 частини 1 статті 39 та статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як, зокрема обов`язковість виконання рішень (стаття 2 вказаного Закону).

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону № 1404 під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення (пункт 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404).

Відповідно до вимог пункту 9 частини 1 статті 39 Закону № 1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Проте, суд вважає помилковими висновки державного виконавця про повне виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/11112/18-а з огляду на наступне.

Перевіряючи факт виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом у цій справі, суд виходить з такого.

З матеріалів виконавчого провадження встановлено, що постанова про закінчення виконавчого провадження № 59195265 прийнята державним виконавцем у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення згідно повідомлення стягувача листом № 9290/11-30/10 від 11.06.2019 року.

В даному листі стягував підтверджує існування нарахованої, але не виплаченої заборгованості з пенсійних виплат за період з 01.10.2017 року по 30.04.2018 року у сумі 11 925, 74 грн., та посилається на норми Постанови КМУ від 08 червня 2016 року № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Згідно з яким суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів.

Однак суд зауважує, що саме ця норма рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.06.2018 року, що вступило у законну силу, визнана протиправною та нечинною.

Невиплата заборгованості з пенсії за відсутності відповідного фінансового забезпечення та відсутності коштів не може вважатися виконанням судового рішення, оскільки рішення не містить жодних умов для його виконання.

Суд наголошує, що відповідно до статті 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Положеннями статті 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року по справі №21-1465а15 спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Суд зазначає, що нарахування суми пенсії без її виплати не є належним виконанням рішення суду.

Тобто, фактично рішення суду в частині зобов`язання виплати не виконано. За таких обставин суд дійшов висновку, що постанова про закінчення виконавчого провадження від 19.09.2019 року ВП № 59195265 у зв`язку із фактичним повним виконанням рішення є необґрунтованою та передчасною, тому підлягає скасуванню.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до пункту 2 частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Отже, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною та скасування спірної постанови.

Оскільки скасування постанови про закінчення виконавчого провадження тягне поновлення такого виконавчого провадження, вказаний спосіб судового захисту є ефективним та достатнім для поновлення порушеного права позивача в межах спірних відносин. Тому зобов`язання відповідача здійснювати заходи з примусового виконання рішення суду є зайвим.

Щодо вимог про визнання неправомірними дій Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецької області при винесенні постанови про закінчення виконавчого провадження, суд вважає за необхідне у задоволенні вказаних вимог відмовити, оскільки самі по собі дії, якщо вони знайшли своє вираження у відповідному рішенні, прийнятому суб`єктом владних повноважень (спірна постанова), прав позивача не порушують.

З наведених підстав заявлений у справі позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачена ним сума судового збору 384,20 грн.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (84313, Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 32, ), третя особа - Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про визнання неправомірними дій, визнання протиправною та скасування постанови про закриття виконавчого провадження № 59195265 задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження від 19 червня 2019 року (ВП №59195265) з виконання виконавчого листа №200/12112/18-а.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (84313, Донецька область, м. Краматорськ, бул. Машинобудівників, 32, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Рішення складено у повному обсязі 19 грудня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Г.А. Чекменьов