Справа № 160/9065/19
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2019 року Справа № 160/9065/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В.,
секретаря судового засідання Федуркіної А.В.,
представника позивача Чіняєвої О.М.,
представника відповідача Ковальова Ю.М,
18.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпропетровської митниці ДФС, в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/200188/2, прийняте 02.09.2019 Дніпропетровською митницею ДФС.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при митному оформлені в режимі імпорту придбаного у Грузії автомобіля «Mitsubishi Outlander» (2016 р.в., кузов № НОМЕР_2 ) Дніпропетровською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів, за яким митна вартість товару скоригована в сторону збільшення з 4 970 доларів США до 13 176 доларів США та в якому вказано про застосування другорядного методу визначення митної вартості - резервного.
На думку позивача, дії відповідача щодо прийняття рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/200188/2 від 02.09.2019 року є протиправними, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задоволити в повному обсязі.
Позов не відповідав вимогам ст.ст. 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України, тому ухвалою суду від 23.09.2019 р. був залишений без руху, з наданням строку для усунення недоліків.
На виконання умов ухвали від 23.09.2019 року позивачем усунуто недолікі позовної заяви у встановлений судом строк та надано доказ сплати судового збору.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.10.2019 року відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 року вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, судове засідання призначено на 22.11.2019 року о 13 год 00 хв, а також витребувано письмові докази у відповідача.
В подальшому судове засідання перенесено на 10.12.2019 року на 13 год 30 хв.
Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав, позов просив задоволити в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначив доводи викладені у відзиві та письмових поясненнях.
28.10.2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідачем зазначено, що рішення та картка відмови оформлені в межах наданих повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством, оскільки документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості, у зв`язку з чим позивачем не підтверджено транспортні витрати на доставку автотранспортного засобу. У задоволенні позовних вимог просив відмовити у повному обсязі.
В наданій до суду відповіді на відзив позивачем зазначено, що відповідачем не спростовані аргументи, вказані в позовній заяві. Також зазначено, що посилання відповідача на Правила заповнення декларації митної вартості, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 р № 599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» є необгрунтованим з огляду на те, що декларація митної вартості не подається у разі декларування товарів, митна вартість яких не перевищує 5 000 євро, а також не подається у випадку митного оформлення товарів громадянами. При аналізі наданого відповідачем разом із відзивом встановлено, що взятий за основу автомобіль «Mitsubishi Outlander», кузов № НОМЕР_3 , є відмінним від автомобіля позивача, адже відрізняються рік виготовлення, вага, країна відправлення та транспортні витрати на доставку, а також відсутні відомості щодо технічних характеристик взятого за основу автомобіля та показник його пробігу
В наданих суду відповідачем запереченнях вказано, що у зв`язку із ненаданням позивачем під час митного оформлення всіх витребуваних Дніпропетровською митницею ДФС документів не можливо було перевірити та підтвердити заявлені складові митної вартості
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив. відповідь на відзив та заперечення на відповідь на відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.
Позивачем 29.08.2019 р до Дніпропетровської митниці ДФС для митного оформлення в режимі імпорту придбаного в Грузії (через представника за довіреністю ННХ 773473 Копцева Р.А.) автомобіля «Mitsubishi Outlander», 2016 р.в., кузов № НОМЕР_2 , подана декларантом ФОП ОСОБА_2 митна декларація № UA110150/2019/236734 із зазначенням наступних складових митної вартості: ціна товару 4 500 доларів США, транспортні витрати 470 доларів.
02.09.2019 р Дніпропетрвоською митницею ДФС прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/200188/2, за яким митна вартість збільшена до 13 176, 00 доларів США із застосуванням резервного методу визначення митної вартості (ст. 64 Митного кодексу України).
Не погодившись з прийнятим рішенням про коригування митної вартості товару № UA110000/2019/200188/2 від 02.09.2019 року, позивач звернувся з даним позовом до суду, що і стало предметом позову.
Суд, розглядаючи справу по суті, виходив з таких міркувань.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.
Розділ ІІІ Митного кодексу України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.
Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до ст. 49 Митного кодексу України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч. 1 ст. 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Статтею 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч. 2 ст. 52 Митного кодексу України).
Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений ст. 53 Митного кодексу України. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч. 2 ст. 53 МК України).
Як визначено ч. 1, 2, п. 1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до частини 5 статті 54 Митного кодексу України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право серед іншого: упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина 6 статті 54 Митного кодексу України).
У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 Митного кодексу України).
Аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
В свою чергу, відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Такі висновки відповідають правовій позиції в подібних правовідносинах, які викладені в постановах Верховного Суду від 12.03.2019 року №820/8016/15, від 24.01.2019 року №820/636/17 та Верховного Суду України від 31.03.2015 в справі №21-127а15.
Судом встановлено, що відповідно до рішення про коригування митної вартості товару № UA110000/2019/200188/2 від 02.09.2019 року, визначена митна вартість товару ґрунтується на раніше визначеній митній вартості подібного товару за фізичними показниками (тип двигуна - бензиновий; робочий об`єм - 2400 см3; потужність - 121кВт, виготовленого у максимально наближений час з оцінюваним товаром), оформленого за резервним методом визначення митної вартост іза ЕМД від 27.06.2019 № UA110150/2019/228464 на рівні 13 176,00 дол.США/шт.
Проте, в оскаржуваному позивачем рішенні митний орган не зазначив жодних обґрунтованих сумнів щодо невірного визначення декларантом митної вартості товару, конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів.
Суд також приймає до уваги позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 20.02.2018 за результатом розгляду справи № 809/1884/16, згідно з якою посилання митного органу на те, що сума, яка зазначена в рахунку-фактурі (інвойсі), поданому декларантом, не була підтверджена, є безпідставними, оскільки положення статті 53 Митного кодексу України не містять вимог щодо додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість товару.
Відповідно до частини 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування (частина 2 статті 54 Митного кодексу України).
В даному випадку, дослідивши надані позивачем документи, суд зробив висновок, що під час митного оформлення декларантом надано усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар, містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню, та які підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями частиною 1 статті 58 Митного кодексу України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованого товару
В частині обрання декларантом і відповідачем методу визначення митної вартості суд зазначає, що згідно з статтею 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Поряд з цим, суд зазначає, що відповідач також не довів суду неможливість застосування ним попередніх п`яти методів визначення митної вартості товару. В оскаржуваних рішеннях, не зазначено підстави щодо незастосування того чи іншого методу визначення митної вартості, що, в свою чергу, не може вважатися достатніми доводами обґрунтованості прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення.
Спрацювання системи управління ризиками є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. Різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах, також не може свідчити про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Таким чином, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Вказане відповідає висновкам Верховного Суду викладених у постановах від 08.02.2019 року справа №825/648/17, 24.01.2019 року справа №820/636/17, від 19.02.2019 року №805/2713/16-а.
Відповідно до пункту 1.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів від 24.11.03 №142/5/2092 (надалі - Методика) дана Методика застосовується з метою, зокрема, визначення вартості КТЗ, його складників, що ввозяться на митну територію України.
Згідно з пунктом 7.1 Методики оцінка КТЗ здійснюється переважно із застосуванням бази оцінки, яка відповідає ринковій вартості. Ринкова вартість КТЗ ураховує його комплектність, укомплектованість і фактичний технічний стан, строк експлуатації, величину пробігу, умови, у яких він експлуатувався (зберігався), особливості кон`юнктури ринку регіону.
Пунктом 7.3 Методики встановлено, що коригування ринкової вартості КТЗ, отриманої із застосуванням порівняльного підходу, здійснюється за формулою із застосуванням: ринкової вартості, грн; середньої ринкової ціни КТЗ, грн; коефіцієнту коригування ринкової вартості КТЗ за величиною пробігу, %; проценту додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ, який визначається відповідно до таблиці 4.1 додатка 4 та залежить від умов догляду, зберігання, експлуатації тощо, %; додаткового збільшення (зменшення) ринкової вартості КТЗ виходячи з його комплектності, укомплектованості, пошкоджень, відновлення і оновлення складників, грн.
Проте, ні в оскаржуваних рішеннях, ні представником відповідача в судовому засіданні не доведено врахування положень вищевказаної Методики, що є обов`язковим під час коригування митної вартості автомобіля позивача, зокрема, застосування формули для коригування ринкової вартості КТЗ з урахуванням показника одометру (пробіг) автомоблія позивача 135 545 км., умов догляду, зберігання, експлуатації, комплектності, наявних пошкоджень.
Відповідачем не надано суду відомостей щодо технічного стану та показника одометру (пробіг) автомобіля «Mitsubishi Outlander» (кузов № НОМЕР_3 ), який оформлений за митною декларацією № UA110150/2019/228464 та використаний відповідачем в якості джерела цінової інформації під час коригування митної вартості автомобіля позивача.
Позивачем під час судового розгляду надано висновок експертного автотоварознавчого дослідження від 21.11.19 № т2193/19, складений судовим експертом ОСОБА_3 (свідоцтво № 1380 від 30.10.2009 р, видане на підставі рішення Центральної експертно-кваліфкаційної комісії при Міністерстві юстиції України). Під час проведення дослідження судовим експертом здійснене порівняння технічних характеристик автомобіля позивача із технічними характеристиками автомобіля «Mitsubishi Outlander» (кузов № НОМЕР_3 ), який використаний відповідачем в якості джерела цінової інформації. Згідно вказаного висновку експерта, автомобіль позивача та взятий відповідачем за основу автомобіль відрізняються за моделлю, конструкцією тягових коліс (тип приводу), габаритними розмірами, потужністю двигуна, кількістю місць; взятий відповідачем за основу автомобіль належить до іншого класу автомобілів та є більшим за габаритами, ніж автомобіль позивача.
Також, відповідачем не надано суду інформації щодо того, що під час коригування митної вартості були враховані відмінності у країнах відправлення, адже взятий відповідачем за основу автомобіль був ввезений в Україну з США через територію Республіка Польща через пункт пропуску для автомобільного сполучення, в той час як автомобіль позивача ввезений морським транспортом з Грузії, що унеможливлює застосування витрат на транспортування взятого за основу автомобіля до автомобіля позивача.
В наданій відповідачем разом із письмовими поясненнями від 19.11.2019 р № 1998/04-50-10-16 витягу з бази даних митного органу є відомості про наступні визнані органами доходів і зборів митні вартості автомобілей «Mitsubishi Outlander» 2016 р.в. із дизельним двигуном: 9 828 доларів США, 10 027 доларів США, 10 403 долари США, 11 126 доларів США, 12 532 долари США, при цьому, відповідачем не надано пояснень щодо того, чому ним застосована митна вартість 13 176 доларів США, а не будь-яка з інших наявних. Згідно граф 22 та 42 митної декларації № UA110150/2019/228464, ціна взятого відповідачем за основу автомобіля «Mitsubishi Outlander» (кузов № НОМЕР_3 ) на момент подання митної декларації становила 8 700 доларів США. В той же час, в оскаржуваному рішенні визначено митну вартість на рівні 13 176 доларів США. Відповідачем не надано обгрунтування того, чому при ціні взятого за основу автомобіля в 8 700 доларів США митна вартість автомобіля позивача визначена відповідачем на рівні 13 176 доларів США (різниця 4 476 доларів США).
Так, приймаючи рішення про коригування митної вартості митний орган не вказав, яким чином митна вартість товару була визначена саме в розмірі 13 176 доларів США, які складові вплинули на формування такої вартості і чи відповідає вона стану даного транспортного засобу з урахуванням всіх чинників, та не наведено жодних розрахунків, за якими митним органом було визначено таку вартість товару, що є порушенням статті 55 Митного кодексу України.
Таким чином, на переконання суду відповідачем безпідставно, в порушення статті 58 Митного кодексу України, здійснено визначення митної вартості імпортованого транспортного засобу не за ціною договору як основним методом, а із застосуванням другорядного методу, який застосовано без достатніх на те підстав, з порушенням порядку черговості послідовного використання методів, визначених статтями 59-63 Митного кодексу України та без застосування методики при коригуванні митної вартості.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинсва України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.
Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В даному випадку, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів та не довів правомірності прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості
За таких обставин заявлені вимоги позивачем є обґрунтованими та підлягають до задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 768,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. ст. 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/200188/2, прийняте 02.09.2019 Дніпропетровською митницею ДФС.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 20 грудня 2019 року.

Суддя С.В. Ніколайчук