Справа № 2610/3926/2012
Суддя: Волошин В. О.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2610/3926/2012
Провадження № 6-а/761/60/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючо госудді: Волошина В.О.

при секретарі: Яворській А.А.

за участі:

представника заявника 2: Малиновської Е.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною; постановлення окремої ухвали; зобов`язання вчинити дії по справі №2610/3926/2012 за адміністративним позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Головного Управління Державної казначейської служби України в м. Києві, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які заявляють самостійні вимоги, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртуртранс» про визнання дій/бездіяльності незаконною; зобов`язання вчинити дії; відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями/бездіяльністю,-

в с т а н о в и в:

У вересні 2019р. до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана заява в якій заявники просили суд:

- визнати протиправною бездіяльність Київської міської ради щодо виконання зобов`язання, визначеного у постанові Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р. по справі №2610/3926/2012 щодо обов`язку Київської міської ради з урахуванням і постанови Київського апеляційного адміністративного суду №826/5426/16 від 19 грудня 2017р. розглянути відповідно до вимог ст.ст. 3, 8, 19, 58, 124 Конституції України на найближчому пленарному засіданні заяву ОСОБА_2 від 25 листопада 2003р., ОСОБА_1 від 06 червня 2005р. про приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 ;

- постановити окрему ухвалу про виявлені під час розгляду заяви порушення закону, яку довести до відома суб`єктів владних повноважень;

- зобов`язати Київську міську раду повідомити Шевченківський районний суд м. Києва про вжиті заходи щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, подати звіт і встановити Київській міській раді строк для подачі звіту, повідомлення.

Заява обґрунтована тим, що 19 серпня 2019р. заявникам стало відомо про те, що 31 січня 2019р. Київська міська рада судові рішення - постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017р. у справі №826/5426/16 та постанову Шевченківського районного суду м. Києва у справі №2610/3926/2012 від 27 червня 2012р. не виконала, тобто не розглянула на пленарному засіданні проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 та не розглядала заяву ОСОБА_2 від 25 листопада 2003р., ОСОБА_1 від 06 червня 2005р. про приватизацію земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 , з урахуванням чого заявники вважають протиправну дану бездіяльність.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12 вересня 2019р. призначено вказану справу до розгляду.

В судовому засіданні представник заявника 2 підтримала заяву та просила її задовольнити, решта учасників справи в судове засідання не з`явилися, про дату та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, поважності причин неявки не повідомили.

Суд, заслухавши пояснення представника заявника 2 та допитавши її в якості свідка, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Згідно ч.ч. 2, 4, 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли віндоведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чиінтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підстав і наявних доказів.

Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України, Законом України «Про місце весамоврядування в Україні», який відповідно до Конституції України визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 р. IX «Прикінцеві положення» ЗК України передбачено, що цей Кодекс набираєчинності з 01 січня 2002р.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами визначено ст. 118 ЗК України, згідно ч.ч.1, 2 якої (в редакції, чинній на момент подачі заявниками заяв від 25 листопада 2003р. та від 06 червня 2005р.) громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

Статтею 121 ЗК України (в редакції, чинній на момент подачі заявниками заяв від 25 листопада 2003р. та від 06 червня 2005р.) встановлено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам, за якими громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах:

а) для ведення фермерського господарства - в розмірі земельної частки (паю), визначеної для членів сільсько господарських підприємств, розташованих на територіїсільської, селищної, міської ради, де знаходиться фермерське господарство. Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано декілька сільськогосподарських підприємств, розмір земельної частки (паю) визначається як середній по цих підприємствах. У разі відсутності сільсько господарських підприємств на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району;

б) для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара;

в) для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара;

г) для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара;

ґ) для індивідуального дачного будівництва - не більше 0,10 гектара;

д) для будівництва індивідуальних гаражів - не більше 0,01 гектара.

Пунктом 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь тісамі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

В обґрунтування заявлених вимог заявники послалися на те, що постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р., яка залишена без змін ухвалою Апеляцінйого суду м. Києва від 28 січня 2014р., у справі №2610/3926/2012 адміністративні позови третіх осіб з самостійними вимогами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково, а саме:

-визнано відповідь Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації за № 03-20/1576 від 19 січня 2004р. надану ОСОБА_2 , такою, що суперечить нормам земельного законодавства;

-визнано протиправною бездіяльність Київської міської ради, щодо не розгляду заяв ОСОБА_2 від 25 листопада 2003р., ОСОБА_1 від 06 червня 2005р. про безоплатну приватизацію земельної ділянки, по АДРЕСА_1 ;

-зобов`язано Головне управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації та Київську міську раду у місячний строк з часу набрання постанови суду законної сили, розробити проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельної ділянки, яка розташована по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначені ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 та розглянути на пленарному засіданні заяви ОСОБА_2 від 25 листопада 2003р., ОСОБА_1 від 06 червня 2005р., про приватизацію вказаної земельної ділянки, загальною площею 0,2768 га, за нормами визначені ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин ОСОБА_2 і ОСОБА_1 в домоволодінні АДРЕСА_1 .

Також, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017р. у справі №826/5426/16 за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до Київської міської ради, Департаменту земельних ресурсів, третя особа - Департамент Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка набрала законної сили та є обов`язковою до виконання визнано:

- протиправною бездіяльність Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо розгляду заяви ОСОБА_2 від 25 листопада 2003р., заяви ОСОБА_1 від 06 червня 2005р. про приватизацію земельної ділянки;

- визнано протиправними дії Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із розробки 30 липня 2015р. проекту рішення №ПР-7768 до справи А-21641;

- визнано протиправним та скасовано рішення Київської міської ради №100/2003 від 01 жовтня 2015р.;

- визнано протиправними дії Київської міської ради та Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо застосування до заяв ОСОБА_2 від 25 листопада 2003р. та ОСОБА_1 від 06 червня 2005 року вимог ст.791 ЗК України;

- зобов`язано Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Київську міську раду повторно і відповідно до статей 3, 8, 19, 58, 124 Конституції України розробити проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 та зобов`язано Київську міську раду розглянути відповідно до вимог статей 3, 8, 19, 58, 124 Конституції України на найближчому пленарному засіданні розроблений Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельноїділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними статтею 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 та заяву ОСОБА_2 від 25 листопада 2003 року, ОСОБА_1 від 06 червня 2005 року про приватизацію земельної ділянки по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст.121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 .

19 серпня 2019р. заявникам стало відомо про те, що на пленарному засіданні 31 січня 2019р. Київська міська рада, судові рішення: постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017р. у справі №826/5426/16 та постанову Шевченківського районного суду м. Києва у справі №2610/3926/2012 від 27 червня 2012р. не виконала, тобто не розглядала на пленарному засіданні проект рішення про безоплатну передачу ОСОБА_2 , ОСОБА_1 земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 та не розглядала заяву ОСОБА_2 від 25 листопада 2003р., ОСОБА_1 від 06 червня 2005р. про приватизацію земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 , загальною площею 0,2768 га, за нормами визначеними ст. 121 ЗК України, з цільовим призначенням для ведення садівництва, для будівництва і обслуговування жилого будинку, для будівництва індивідуального гаражу, з урахуванням ідеальних частин останніх в домоволодінні АДРЕСА_1 , з урахуванням чого заявники вважають протиправну дану бездіяльність.

В той же час, з рішення Київської міської ради від 01 жовтня 2015 року №100/2003 вбачається, що окрім ст. 121 ЗК України, Київська міська рада керувалась також ст. 79-1 ЗК України, якою Земельний кодекс України був доповнений на підставі Закону України «Про Державний земельний кадастр», який набрав чинності лише 01 січня 2013 року, тобто після звернення позивачів з відповідними заявами від 25 листопада 2003 року та від 06 червня 2005 року.

В матеріалах справи наявний витяг з протоколу №111 пленарного засідання VIII сесії Київської міської ради VIII скликання від 31 січня 2019р., відповідно до змісту якого на засіданні розглядалось питання про приватизацію земельної ділянки громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 для ведення садівництва, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, для будівництва індивідуального гаража на АДРЕСА_1, на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017р. у справі №826/5426/16 та за наслідками розгляду вказаного питання рішення прийнято не було, що також підтверджується наявною в матеріалах справи стенограмою цього засідання.

Відповідно до ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, Київською міською радою було порушено конституційний принцип дії норми в часі, який забороняє застосування до правовідносин, що виникли до набрання чинності відповідного нормативного правового акту застосовувати його до таких правовідносин.

На відповідача, як суб`єкта владних повноважень, покладений обов`язок доказування правомірності своїх дій та оскаржуваного рішення не виконано та не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваного рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, враховуючи обставини, що встановлені судовими рішеннями у справі №2610/3926/2012, №826/5426/16, які набрали законної сили, суд приходить до висновку, що Київською міською радою було допущено протиправну бездіяльність в частині не розгляду заяв ОСОБА_2 від 25 листопада 2003р. та ОСОБА_1 від 06 червня 2005р. у місячний строк у відповідності до вимог норм ЗК України, що були чинними на момент подачі вказаних заяв.

Що стосується вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про винесення окремої ухвали, то вона не підлягає задоволенню, так як, винесення окремої ухвали - це є правом суду, а не його обов`язком.

А тому, виходячи з меж заявлених вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення заяви.

На підставівищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 6-10, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 249, 250, 255, 383 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 про визнання бездіяльності протиправною; постановлення окремої ухвали; зобов`язання вчинити дії по справі №2610/3926/2012 за адміністративним позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 до Київської міської ради, Київської міської державної адміністрації, Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації, Головного Управління Державної казначейської служби України в м. Києві, треті особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , які заявляють самостійні вимоги, треті особи без самостійних вимог: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Укртуртранс» про визнання дій/бездіяльності незаконною; зобов`язання вчинити дії; відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями/бездіяльністю - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Київської міської ради щодо не виконання забовязань, визначених у постанові Шевченківського районного суду м. Києва від 27 червня 2012р. по справі №2610/3926/2012.

Зобов`язати Київську міську раду подати до суду звіт про вжиті заходи, протягом місяця з дня набрання ухвалою законної сили.

В решті вимог заяви відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Шостого адміністративного апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: