Справа № 280/2221/19
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 280/2221/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Дурасової Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 липня 2019 р. (суддя Татаринов Д.В.) в адміністративній справі №280/2221/19 за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому просила визнати протиправними дії Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови у здійсненні розрахунку та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2011 р. по справі № 2а-113/11 за період з 19 травня 2010 р. по день фактичної виплати пенсії, а саме по 16 квітня 2019 р.; зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійною фонду України м. Запоріжжя здійснити розрахунок та виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2011 р. по справі № 2а-113/11 за період з 19 травня 2010 р. по день фактичної виплати пенсії, а саме по 16 квітня 2019 р.

В обґрунтовання позову зазначала, що, починаючи з 19 травня 2010 р. не в повному обсязі отримувала свою пенсію, що встановлено судовими рішеннями національних судів, отже має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати. Вказує, що належні до виплати у 2010 році кошти у сумі 52126,8 грн. вона отримала лише 16 квітня 2019 р., проте відповідач відмовив у виплаті компенсації втрати частини доходів.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 липня 2019 р., ухваленим за результатами розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративний позов задоволено.

У поданій апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, яке є правонаступником Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржене рішення скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позову. Скаржик просить врахувати правовий висновок Верховного Суду України, висловлений у постанові від 26.05.2015 у справі №21-199а15, відповідно до якого невиконання судового рішення в частині виплати грошовоих коштів за відсутності фінансового забезпечення та фаткичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Крім того, заборгованість з виплати пенсії позивачу була передана для виплати до органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних асигнувань, тому відповідач не володіє інформацією щодо виплати вказаної суми.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.

Колегією суддів у відповідності до статті 52 Кодексу адміністративного судочинства України здійснено процесуальне правонаступництво відповідача у справі Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Запоріжжя - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Відповідно до статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом першої інстанції встановлено наступні обставини:

Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2011 р. по справі №2а-113/11, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2012 р., визнано неправомірними дії УПФУ щодо виплати позивачу пенсії у розмірі, меншому ніж передбачено статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та зобов`язано УПФУ в Жовтневому районі м. Запоріжжя здійснити перерахунок і виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі не нижче 8 мінімальних пенсій за віком та додаткову пенсію в розмірі 75 відсотків мінімальної пенсії за віком, починаючи з 19 травня 2010 р., виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, визначеного залежно від розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». 05 грудня 2013 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист у справі №2а-113/11 на виконання постанови суду від 10 лютого 2011 р. Відповідач листом від 10 січня 2014 р. №173/М-9 повідомив позивача про перерахування пенсії відповідно до вищевказаних судових рішень. Згідно Довідки відповідача про нараховані та фактично виплачені кошти ОСОБА_1 за період з 19 травня 2010 р. по 23 липня 2011 р. та відповідно до рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2011 р. по справі №2а-113/11, позивачу всього до виплати нараховано 52126,80 грн. Відповідно до виписки по картковому рахунку ОСОБА_1 , суму 52126,80 грн. перераховано на рахунок позивача 16 квітня 2019 р. ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою від 17 квітня 2019 р., в якій просила здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2011 р. по справі № 2а-113/11 за період з 19 травня 2010 р. по день фактичної виплати пенсії - по 16 квітня 2019 р.Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя листом від 06 травня 2019 р. №300/М-9 відмовило у задоволенні заяви.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність дій Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови у здійсненні розрахунку та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка була нарахована на підставі постанови Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 лютого 2011 р. по справі № 2а-113/11 за період з 19 травня 2010 р. по день фактичної виплати пенсії.

При перевірці правильності висновків суду першої інстанції колегія суддів враховує правовий висновок Верховного Суду у постанові від 19 вересня 2019 р. у справі № 522/9778/16-а.

Відповідно до частини 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Згідно із статтями 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно пункту 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок № 159) компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Наведене свідчить, що основною умовою для виплати громадянину передбаченої статті 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком, компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Також, дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Аналогічний підхід до застосування вказаних норм права викладено Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 (справа №336/4675/17), від 21.06.2018 (№523/1124/17) та від 03.07.2018 (справа № 521/940/17).

Як встановлено судом першої інстанції, позивачу, як особі, яка постраждала внаслідок аварії на ЧАЕС, пенсія неправильно нараховувалась та виплачувалась. Відповідач був зобов`язаний за рішенням суду здійснити та виплатити перерахунок пенсії позивачу у відповідності до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Несвоєчасність виплати пенсії відбулось з вини відповідача. При цьому, відсутність бюджетного фінансування для вчасної виплати пенсії не може бути підставою для звільнення відповідача від обов`язку компенсувати позивачу втрату частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати. Крім того, у справі № 2а-113/11 обов`язок по перерахуванню та виплаті пенсії було покладено на відповідний орган Пенсійного фонду України. Доказів зміни порядку і способу виконання судового рішення або заміни сторони виконавчого листа чи виконавчого провадження матеріали справи не містять. Відтак, доводи скаржника про його необізнаність щодо дати виплати позивачу заборгованості у зв`язку із покладенням обов`язку щодо фактичного судового рішення на орган Державної казначейської служби України колегія суддів вважає неспроможними.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на те, що висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, оскаржена постанова суду першої інстанції скасуванню не підлягає. Апеляційна скарга має бути залишена без задоволення у зв`язку з тим, що наведені в ній доводи не знайшли свого підтвердження при її розгляді.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства Україи, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 липня 2019 р. в адміністративній справі №280/2221/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 04 грудня 2019 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя Ю. В. Дурасова