Справа № 804/1232/17
Суддя: Гончарова І.А.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2019 року

Київ

справа №804/1232/17

адміністративне провадження №К/9901/39461/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гончарової І.А.,

суддів - Олендера І.Я., Ханової Р.Ф.,

здійснивши попередній розгляд касаційної скарги Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2017 року (головуючий суддя - Верба І.О.)

та на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року (колегія суддів: головуючий суддя - Щербак А.А., судді - Баранник Н.П., Дурасова Ю.В.)

у справі №804/1232/17

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзенергомаш»

до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області

про скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Союзенергомаш» (далі - Товариство, платник, позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - ГУ ДФС у Дніпропетровській області) про скасування податкових повідомлень - рішень.

В обґрунтування позовних вимог Товариство зазначило про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення контролюючого органу.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2017 року, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року, адміністративний позов задоволено:

- визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 02.02.2017 №, №;

- присуджено на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Союзенергомаш» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області судовий збір у розмірі 1600 грн.

Задовольняючи позовні вимоги суди попередніх інстанцій дійшли висновку про протиправність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень контролюючого органу, з огляду на відсутність у відповідача повноважень під час проведення камеральної перевірки досліджувати своєчасність сплати Товариством своїх податкових зобов`язань

Не погодившись з зазначеними рішеннями судів попередніх інстанцій, відповідач подав до Вищого адміністративного суду України касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права просив їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. В обґрунтування вимог касаційної скарги відповідач зазначив про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень - рішень, з огляду на порушення Товариством термінів сплати узгоджених сум грошового зобов`язання.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою відповідача.

28 вересня 2019 року від позивача надійшли заперечення на касаційну скаргу, в яких Товариство зазначає про законність і обґрунтованість рішень судів попередніх інстанцій та безпідставність доводів, викладених у касаційній скарзі.

16 березня 2018 року касаційну скаргу передано до Верховного Суду в порядку, передбаченому Розділом VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції від 03.10.2017).

Пунктом 4 частини першої Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України (в редакції, що діє з 15 грудня 2017 року) передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «Союзенергомаш» зареєстроване як юридична особа 18.05.2012 виконавчим комітетом Сєвєродонецької міської ради Луганської області та є платником ПДВ з 01.07.2012.

17.11.2014 здійснена державна реєстрація зміни місцезнаходження юридичної особи на: Дніпропетровська область, м. Дніпро, Самарський район, вул. Гаванська, буд. 8, у зв`язку із чим з 27.11.2014 Товариство узято на податковий облік до Лівобережної об`єднаної державної податкової інспекції м. Дніпра Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.

Посадовими особами відповідача на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, пункту 200.1 статті 200 Податкового кодексу України та на підставі постанови Кабінету Міністрів України і Національного Банку України від 11.03.2015 року №99 «Про затвердження плану заходів на 2015 рік із запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» проведено камеральну Товариства з питання своєчасності сплати узгодженої суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість згідно декларацій з податку на додану вартість від 19.11.2013 №, від 20.05.2014 №, від 19.06.2014 №, від 19.11.2014 № та по рішенню ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу від 14.10.2014 №66/12-14-25-76.

За результатами перевірки складено акт від 27.10.2016 №8359/12-01/38141333 (далі - Акт перевірки).

Як вбачається з акту, контролюючий орган дійшов висновку про порушення Товариством вимог абзацу 3 пункту 50.1 статті 50, пункту 100.6 статті 100, пункту 57.1, 57.3 статті 57, пункту 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, а саме платником податку на додану вартість несвоєчасно сплачено суму податкового зобов`язання з ПДВ, визначеного у поданих ним податкових деклараціях з ПДВ за період з листопада 2013 року по грудень 2014 року, відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податків протягом граничних строків передбачена пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України.

Як вбачається з Акту перевірки, ТОВ «Союзенергомаш» подано податкові декларації з ПДВ та фактично сплачено суми податку:

- № від 19.11.2013 на суму 54 209 грн із строком сплати 30.11.2013, з урахуванням переплати в сумі 53 021, 50 грн до сплати належить 1 187, 50 грн, фактично погашено платіжним дорученням №б/н від 30.12.2013 на суму 1 187, 50 грн, із затримкою на 30 днів;

- № від 20.05.2014 на суму 59 083 грн із строком сплати 30.05.2014, з урахуванням переплати в сумі 16 139, 45 грн до сплати належить 42 943, 55 грн, фактично погашено платіжним дорученням №1392 від 30.09.2014 на суму 48 000 грн., із затримкою на 123 дні;

- № від 19.06.2014 на суму 17 840 грн із строком сплати 30.06.2014, фактично погашено платіжним дорученням №1392 від 30.09.2014 на суму 48 000 грн, із затримкою на 92 дні;

- № від 19.11.2014 на суму 12 732 грн із строком сплати 30.11.2014, фактично погашено платіжним дорученням №1863 від 30.12.2014 на суму 113 447, 55 грн., із затримкою на 30 днів.

Також, за рішенням ОДПС України про розстрочення (відстрочення) податкового боргу №66/12-14-25-76 від 14.10.2014 року нараховано та фактично сплачено суми податку: 56 723, 78 грн із строком сплати 25.11.2014 року, фактично погашено платіжними дорученнями №1744 від 28.11.2014 на суму 12 500 грн із затримкою 3 та 35 днів; 56 723, 78 грн із строком сплати 25.12.2014, фактично погашено платіжним дорученням №1863 від 30.12.2014 на суму 113 447, 55 грн, із затримкою 5 днів.

На підставі Акту перевірки Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області 02.02.2017 прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №, яким за затримку на 103, 103, 91, 91, 30, 29 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 33 558, 60 грн Товариство зобов`язано сплатити штраф у розмірі 10% в сумі 3 355, 86 грн;

- №, яким за затримку на 183, 153, 151, 121, 121, 121, 92 календарних дні сплати грошового зобов`язання в сумі 141 808, 55 грн. товариство зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20% в сумі 28 361, 71 грн.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам справи, колегія суддів виходить з наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право проводити перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи (пункт 75.1 статті 75 ПК України).

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Натомість документальною перевіркою, зокрема, вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів (підпункт 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України).

Згідно з пунктом 76.1 статті 76 ПК України камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що камеральна перевірка є одним з видів податкових перевірок, встановлених пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, та за своєю правовою сутністю є формою поточного документального контролю за дотриманням платником вимог податкового законодавства на підставі декларацій та інших документів податкової звітності, одержаних від платника.

При цьому, будь-якого окремого рішення для проведення даного виду перевірки не вимагається, оскільки подання платником податків податкової звітної документації автоматично виступає юридичним фактом для перевірки її достовірності. Наведене свідчить про обов`язковий характер камеральної перевірки, яка проводиться у випадку подання платником звітних документів до контролюючого органу.

А тому, камеральною перевіркою охоплюються лише ті показники документів, які належать до податкової звітності та мають значення для правильності обчислення платником об`єкта оподаткування та суми податку, що підлягає сплаті до бюджету. Перевірка будь-яких інших відомостей, витребування у платника додаткової інформації та документів, подання яких разом з податковою декларацією чинним законодавством не передбачено, камеральною перевіркою не охоплюється.

Фактично предмет камеральної перевірки передбачає встановлення повноти, своєчасності подання платником податкової звітності, перевірку правильності оформлення документів податкової звітності (повноти заповнення усіх необхідних реквізитів, чіткості їх заповнення тощо), перевірку правильності складення розрахунків за податковими платежами (арифметичний підрахунок остаточних сум податків, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування).

Разом з тим, зважаючи на вимоги наведених норм права, вбачається відсутність у відповідача повноважень під час проведення камеральної перевірки досліджувати своєчасність сплати податкових зобов`язань, оскільки камеральною перевіркою охоплюються лише показники податкової звітності, у зв`язку з чим перевірка будь-яких інших відомостей перебуває поза межами даної перевірки. Аналіз достовірності сформованих платником показників податкової звітності, а також своєчасність та повнота сплати податків під час камеральної перевірки не здійснюється.

Водночас, своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків може бути перевірена контролюючим органом в разі здійснення документальних перевірок в порядку, передбаченому статтями 77, 78 Податкового кодексу України.

Необхідно зазначити, що враховуючи внесені зміни до Податкового кодексу України Законом України від 21 грудня 2016 року №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» питання своєчасності нарахування та сплати податків та зборів можуть бути предметом камеральної перевірки з 01 січня 2017 року.

Натомість протягом 2016 року, до внесення відповідних змін до Податкового кодексу України на підставі Закону № 1797-VIII, які набули чинності з 01 січня 2017 року, питання своєчасності та повноти сплати податків перевірялися податковим органом лише в межах проведення документальної перевірки.

Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що у разі, якщо під час проведення камеральної перевірки виявлено порушення податкового законодавства, податковий орган має право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку платника податків.

Зважаючи на вимоги наведених вище норм права, вбачається відсутність у контролюючого органу у 2016 році повноважень під час проведення камеральної перевірки досліджувати своєчасність сплати позивачем податків, оскільки, своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати податків може бути перевірена контролюючим органом під час здійснення документальних перевірок в порядку, передбаченому статтями 77, 78 Податкового кодексу України.

У даному випадку, відповідач, здійснюючи дослідження питань своєчасності сплати позивачем самостійно визначених сум податкових (грошових) зобов`язань, вийшов за межі предмету камеральної перевірки, у зв`язку з чим прийняті за результатами такої перевірки податкові повідомлення - рішення є протиправними, що вірно було встановлено судами попередніх інстанцій.

Така ж сама правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19 березня 2019 року у справі №803/1908/16, від 23 серпня 2019 року у справі №826/4242/15, тощо.

Частиною 1 статті 341 КАС України встановлено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Відповідно до частини третьої статті 343 КАС України суд касаційної інстанції, здійснивши попередній розгляд справи, залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та здійснивши системний аналіз долучених до справи доказів, проаналізувавши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 343, 350, 356 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 квітня 2017 року та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. А. Гончарова

Судді І. Я. Олендер

Р. Ф. Ханова