Справа № 205/8653/19
Суддя: Приходченко О. С.
Дата ухвалення: 2019-11-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

22.11.2019 Єдиний унікальний номер 205/8653/19
Єдиний унікальний номер 205/8653/19
Провадження № 2а/205/199/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2019 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку термінової справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Дубовика Сергія Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2019 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до відповідача інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Дубовика С.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2019 року адміністративний позов було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у справі в порядку термінової адміністративної справи.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 листопада 2019 року Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради було відмовлено у задоволенні клопотання про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Позивач у своєму позові та письмових поясненнях посилався на те, що 27 вересня 2019 року він припаркував автомобіль Фольксваген Пассат, номер держреєстрації НОМЕР_1 , за адресою: м. Дніпро, вул. Ламана, буд. 4, відповідно до вимог ПДР України, а саме у зоні, в якій відсутня заборона паркування, тобто відсутні знаки, що обмежують або забороняють паркування, з урахуванням усіх дистанційних обмежень, за межами жовтої лінії на бордюрі. Повернувшись за 10 хвилин, виявив, що працівники інспекції з питань паркування Дніпровської міськради вчиняють дії з підготовки для евакуації його автомобіля. Також позивача було повідомлено, що відносно нього складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме за порушення правил зупинки, яка створює перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 норм чинного законодавства надано не було, інспектор пояснень також не надав, прав також не роз`яснено, лише зазначено, що у разі незгоди з постановою, він може її оскаржити у судовому порядку. При цьому самої оскаржуваної постанови позивачеві також надано не було, а лише надано повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ІД № 00030989, у якому зазначено про можливість ознайомлення з фото/відеоматеріалами транспортного засобу у момент вчинення правопорушення на офіційному веб-сайті Інспекції, проте, на даному ресурсі лише наявна інформації про наявність у базі постанови, доказів вчинення правопорушення і текст самої постанови відсутній. Вважає, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за відсутності правових підстав, оскільки ПДР України, а саме, правил паркування він не порушував, автомобіль було припарковано так, що він не створював перешкод дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Докази, надані відповідачем до відзиву, є неналежними, оскільки з наданих фотознімків вбачається, що виїзд з прилеглої території заокруглений, що унеможливлює встановлення, з якої точки здійснено фотофіксацію. Замірювання відстані не підтверджено. Разом з тим, доказів того, що технічний засіб, яким здійснено фотофіксацію відповідає законодавству про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах. Позивач у своєму позові просив суд скасувати постанову серії ІД № 00030989 від 27 вересня 2019 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Відповідачеві у встановленому законом порядку направлено копію ухвали про прийняття до розгляду суду та відкриття провадження у справі, судову повістку з адміністративним позовом, та доданими до нього матеріалами. У судове засідання відповідач не з`явився, надав відзив, у якому зазначив, що 27 вересня 2019 року ним було виявлено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме: зупинка транспортного засобу автомобіля Фольксваген Пассат, номер держреєстрації НОМЕР_1 , ближче 10 метрів від виїзду з прилеглої території за адресою: АДРЕСА_1 . Дніпро, вул. Ламана, буд. 4, що створювало загрозу безпеці руху. Після фотофіксації обставин порушення правил зупинки в режимі фотозйомки, через відсутність технічних можливостей встановити особу на місці вчинення правопорушення, ним було розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності на лобовому склі транспортного засобу. Після встановлення відповідальної особи за даними ЄДРТЗ, 19 листопада 2019 року ним було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 00030989 без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також посилався, що чинним положенням ПДР України не передбачено встановлення забороняючих знаків або нанесення дорожньої розмітки для позначення заборони зупинки ближче 10 м. від виїздів з прилеглих територій однак, така заборона чітко встановлена п.п. и) п. 15.9 ПДР, а тому посилання позивача на відсутність знаків є безпідставними. Також ним було здійснено фотофіксацію, зображення якої чітко вбачається, що транспортний засіб припаркований ближче 10 м. до виїзду із прилеглої території та фіксація виміру відстані у режимі фотозйомки не потребується. Через відсутність технічних можливостей встановити відповідальну особу на місці вчинення правопорушення, відповідач не може надавати особі докази, пояснення та роз`яснення прав на місці вчинення правопорушення, оскільки на цей момент відомості про відповідальну особу взагалі не відомі. Кваліфікацію правопорушення було встановлено вірно відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки транспортний засіб у момент вчинення правопорушення було розміщено таким чином, що він створював загрозу безпеці руху. Оскаржувану постанову було надіслано позивачеві рекомендованим листом з повідомленням на адресу його реєстрації. Постанова, яка оскаржується ОСОБА_1 містить адресу веб-сайту, на якому відповідальна особа може знайомитися із зображенням транспортного засобу у момент вчинення адміністративного правопорушення, що є належними доказами. Вважає, що його дії відповідають вимогам закону, а постанова винесена з дотриманням вимог чинного законодавства та є правомірною, а позовні вимоги не обґрунтовані та є такими, що задоволенню не підлягають. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити, постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 00030989 від 19 листопада 2019 року залишити без змін, просив справу розглядати за його відсутності.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що повідомленням про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ІД № 00030989 відповідачем 27 вересня 2019 року о 13 годині 36 хвилин в режимі фото/відеозйомки зафіксовано порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортного засобу Фольксваген Пассат, номер держреєстрації НОМЕР_1 , відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 122 КУпАП (а.с. 6).

Постановою серії ІД №00030989 від 19 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме, що транспортним засобом Фольксваген Пассат, номер держреєстрації НОМЕР_1 , 27 вересня 2019 року о 13 годині 37 хвилин за адресою: м. Дніпро, вул Ламана, буд. 4, здійснено зупинку ближче 10 м. від виїзду з прилеглої території, чим порушено вимог п.п. «и» п. 15.9 ПДР та застосовано стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень (а.с. 18).

Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення та Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у відповідача існувало переконання про порушення позивачем ПДР України.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Пункт 1 статті 247 КУпАП визначає обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності наявність події і складу адміністративного правопорушення, а наявність такої події доводиться шляхом надання доказів.

На підставі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно із ст. 9 КУпАП, є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283і284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В мотивувальній частині постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ІД № 00030989 від 19 листопада 2019 року відсутні посилання на докази, якими обґрунтовується рішення інспектора з паркування Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Дубовика С.В. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, у вигляді штрафу.

Не можуть бути доказом вини позивача у скоєнні адміністративного правопорушення надані відповідачем фотокартки припаркованого автомобіля позивача, оскільки на них відсутня фіксація вимірювання відстані від автомобіля до виїзду з прилеглої території, а з самих фотокарток візуально таку відстань встановити неможливо.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем, який є суб`єктом владних повноважень, не надано суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, приймаючи до уваги приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії серії ІД № 00030989 від 19 листопада 2019 року винесена відповідачем з порушенням норм КУпАП, а тому підлягає скасуванню, так як в порушення вимог ст. 251 КУпАП України інспектором з паркування не надано в розпорядження суду жодних доказів винуватості ОСОБА_1 .

За таких обставин, достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху є наявність в її діях (бездіяльності) відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач у своєму позові заперечував порушенням ним Правил дорожнього руху, зокрема п.п. «и» п. 15.9 ПДР, а відповідач всупереч положень ч. 2 ст. 77 КАС України будь-які докази, які б свідчили про правомірність прийнятого ним рішення, суду не надав, а сама постанова містить посилання на фотодокази, отримані шляхом фото фіксації на відеореєстратор Logic Instrument Fieldbook K80V2, який не має декларації (сертифікату) відповідності, що підтверджує технічну специфікацію здійснення фотозйомку або відеозапис порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів.

На підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанову серії ІД №00030989 від 19 листопада 2019 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 3 ст. 122 КУпАП слід вважати винесеною бездоказово, в порушення прав позивача, такою, що ґрунтується на припущеннях, тому вона підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Абзацом 2 частини 5 статті 139 КАС України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач при поданні адміністративного позову до суду був звільнений від сплати судового збору, тому судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. 251, ч. 3 ст. 283 КУпАП, ст. ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ІД № 00030989 від 19 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП закрити.

Судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складання.

Суддя: О.С. Приходченко