Справа № 826/16540/16
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 грудня 2019 року

Київ

справа № 826/16540/16

адміністративне провадження № К/9901/1914/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Бившевої Л.І., Васильєвої І.А. розглянувши у порядку письмового провадження
заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтопостач-Агро» про відмову від касаційної скарги
на ухвалуОкружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2018 (колегія суддів: Келеберда В.І., Качур І.А., Федорчук А.Б.)
та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018 (колегія суддів: Сорочко Є.О., Коротких А.Ю., Федотов І.В.)
у справі № 826/16540/16
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Нафтопостач-Агро»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві та Державної фіскальної служби у місті Києві
провизнання протиправною бездіяльності, зобов`язати вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан» (правонаступником якого є Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтопостач-Агро», - том1; а.с.126-127, далі - Товариство) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просило: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо невнесення до системи електронного адміністрування реалізації пального залишків згідно акту інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016 ТОВ «Фірма Октан»; зобов`язати контролюючий орган внести до системи електронного адміністрування реалізації пального залишків згідно акту інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016 ТОВ «Фірма Октан».

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11.12.2017, яка набрала законної сили 28.08.2018 позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльності Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві щодо невнесення до системи електронного адміністрування залишків пального, які зазначені в Акті інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016 товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан». Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві включити до системи електронного адміністрування залишки пального, які зазначені в Акті інвентаризації обсягів залишку пального станом на початок дня 01.03.2016 Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Октан».

Судом першої інстанції 03.04.2018 видано виконавчий лист у справі (том 1, а.с.135), виконавче провадження за яким було відкрито постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Шабанового В.В. від 18.04.2018 ВП №56180323 (том 1, а.с.155).

09.07.2018 Головне управління ДФС у м. Києві звернулось до суду з клопотанням про заміну сторони виконавчого провадження, відкритого з примусового виконання постанови суду першої інстанції у даній справі (том 1, а.с.175-176).

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2018 (том 4, а.с.1-2), яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018 (том 5, 154-157) клопотання задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження №56180323, а саме: боржника з Головного управління ДФС у м. Києві на Кропивницьку об`єднану державну податкову інспекцію ГУ ДФС у Кіровоградській області.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 13.09.2018 та постановою суду апеляційної інстанції від 04.12.2018, позивач подав касаційну скаргу, в яких просить їх скасувати, у задоволені клопотання про заміну сторони ВП №56180323 відмовити.

Верховний Суд ухвалою від 19.02.2019 відкрив касаційне провадження за скаргою Товариства на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018.

11.10.2019 на адресу Верховного Суду надійшла заява позивача про відмову від касаційної скарги, за змістом якої позивач, посилаючись на приписи статті 337 КАС України, просить прийняти його відмову від касаційної скарги та закрити касаційне провадження у цій справі, яку мотивує тим, що доцільність її розгляду відпала, оскільки 25.06.2019 Окружним адміністративним судом міста Києва постановлено ухвалу, якою боржником у виконавчому провадженні №56180323 визнано - Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Також заявник просить про повернення 50 відсотків сплаченого при подачі касаційної скарги судового збору у розмірі 960,50 грн., відповідно до квитанції від 13.02.2019 №90.

За змістом частини п`ятої статті 337 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження.

Пунктом 1 частини першої статті 339 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги.

Проаналізувавши матеріали справи, перевіривши повноваження представника позивача та ознайомившись з його пояснення, Верховний Суд дійшов висновку, що відмова від касаційної скарги не суперечить закону, не порушує будь-чиїх прав, свобод або інтересів, а тому підстави для відмови в її задоволенні відсутні.

Разом з тим, Верховний Суд вважає за необхідне відмовити Товариству у задоволені його заяви в частині повернення 50 відсотків сплаченого при подачі касаційної скарги судового збору у розмірі 960,50 грн., відповідно до квитанції від 13.02.2019 №90, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Таким законом є Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Статтею 7 зазначеного Закону встановлені виключні підстави для повернення судового збору (за наявності клопотання особи, яка сплатила судовий збір), а саме:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням);

5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідно до частини 2 статті 142 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі вирішення справи шляхом примирення, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) п`ятдесяти відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Аналіз процесуального законодавства свідчить про неможливість ототожнення понять «закриття провадження у справі» та «закриття касаційного провадження».

До зазначених висновків можна дійти виходячи з підстав та наслідків закриття провадження у справі та закриття касаційного провадження.

Суд наділений повноваженнями закрити провадження у справі судового процесу (в суді першої інстанції, на стадії апеляційного чи касаційного перегляду), при цьому підстави для закриття провадження у справі передбаченні саме статтею 238 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме суд закриває провадження у справі у випадках, якщо:

1) якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;

2) якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято судом;

3) якщо сторони досягли примирення;

4) якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

5) у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва;

6) щодо оскарження нормативно-правових актів суб`єктів владних повноважень чи окремих їх положень, якщо оскаржуваний нормативно-правовий акт або відповідні його положення визнано протиправними і нечинними рішенням суду, яке набрало законної сили;

7) щодо оскарження індивідуальних актів та дій суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані акти та дії суб`єкта владних повноважень було змінено або скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили;

8) щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Тоді як, підстави для закриття касаційного провадження (як окремої стадії судового процесу) передбачені статтею 339 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме суд закриває касаційне провадження у справі у випадках:

1) після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги;

2) після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;

3) після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Наслідком закриття провадження у справі є відсутність (скасування) рішення, яким закінчено розгляд справи по суті, тоді як закриття касаційного провадження призведе до залишення в силі рішення суду апеляційної інстанції.

Зазначене підтверджує різне значення понять «закриття провадження у справі» та «закриття касаційного провадження» та неможливість їх ототожнення.

Пункт 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачає можливість повернення судового збору лише у випадку закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Повернення судового збору у випадку закриття касаційного провадження пункт 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» не передбачає, що унеможливлює задоволення заяви Товариства в частині повернення судового збору. Зазначений висновок узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеній в ухвалі від 29.05.2019 у справі №820/4918/16 (провадження №11-42апп19), та позицією Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду, викладеній в ухвалі від 22.11.2019 у справі №816/731/16 (провадження №К/9901/9639/19).

Керуючись статтями 248, 337, 339, 345, 355 КАС України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтопостач-Агро» про відмову від касаційної скарги на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018 у справі № 826/16540/16 задовольнити частко.

2. Закрити касаційне провадження №К/9901/1914/19 за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтопостач-Агро» на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 13.09.2018 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2018 у справі № 826/16540/16.

3. Відмовити у поверненні Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтопостач-Агро» 50 відсотків сплаченого при подачі касаційної скарги судового збору у розмірі 960,50 грн., відповідно до квитанції від 13.02.2019 №90.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко

Л.І. Бившева

І.А. Васильєва ,

Судді Верховного Суду