Справа № 742/3161/16-а
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 742/3161/16-а Суддя (судді) першої інстанції: Ільченко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

при секретарі судового засідання Гужві К.М.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача: Верещака В.М., Сотніченко О.М.,

від відповідача (апелянта): не з`явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

26 вересня 2019 року до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області надійшла заява ОСОБА_1 (у порядку ст. 383 КАС України) відповідно до змісту якої останній просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо припинення виплати йому пенсії в повному обсязі за вислугу років без обмеження її максимального розміру відповідно до ЗУ «Про прокуратуру» на підставі постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року по справі № 742/3161/16-а;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відновити з 01 серпня 2019 року виплату йому пенсії за вислугу років в повному обсязі, без обмеження її максимального розміру відповідно до Закону України «Про прокуратуру» на підставі постанови Прилуцького міськрайонного суду від 02.11.2016 по справі № 742/3161/16-а;

- скасувати переплату по пенсії у розмірі 251639,72 грн. нараховану йому за період із 01 січня 2016 року по 31 липня 2019 року.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково:

- визнано протиправними дії, вчинені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року по справі №742/3161/16-а в частині обмеження максимального розміру пенсії з 01 серпня 2019 року;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відновити з 01 серпня 2019 виплату позивачу пенсії за вислугу років без обмеження її максимального розміру відповідно до Закону України «Про прокуратуру» на підставі постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року по справі №742/3161/16-а (провадження №2-а/742/191/16) в розмірі, в якому вона виплачувалась з моменту останнього перерахунку пенсії, тобто з 01 січня 2016 року.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуюсь із вказаним судовим рішенням в частині задоволених вимог ОСОБА_1 , відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2019 року та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні заявлених позивачем вимог.

Відзиву на апеляційну скаргу від позивача до суду не надходило.

Водночас, у судовому засіданні позивач та його представник зазначили, що апеляційну скаргу вважають необґрунтованою, а ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2019 року такою, що винесена з урахуванням усіх обставин справи та на підставі норм чинного законодавства.

Відповідач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи явку уповноваженого представника до суду не забезпечив та про причини його неявки суду не повідомив.

З огляду на зазначене та керуючись приписами ст. 313 КАС України, судова колегія вирішила здійснити апеляційний розгляд справи за даною явкою.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та зобов`язано останнього здійснити перерахунок та виплату позивачу пенсії за вислугу років, призначену у відповідності до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 90 відсотків заробітної плати без обмежень максимального розміру, на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» від 09 грудня 2015 року №1013, згідно довідки Прокуратури Чернігівської області від 22 лютого 2016 року №18ф-77 з 01 січня 2016 року.

Вказане судове рішення не переглядалось судом апеляційної інстанції, оскільки ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 14 грудня 2016 року апеляційну скаргу Прилуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України на постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року було повернуто апелянту.

З огляду на зазначене, 14 грудня 2016 року постановою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року набрала законної сили.

Оскільки відповідно до приписів ст. 129-1 Конституції України, ст. 14, 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили є обов`язковим до виконання, то з метою виконання постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року, начальником управління 26 грудня 2016 було видано розпорядження № 152735 відповідно до якого з 01.01.2016 пенсію ОСОБА_1 було призначено та виплачено у розмірі 18081,44 грн.

Водночас, 25 червня 2019 року до Прилуцького відділу з питань призначення та перерахунків пенсій № 18 головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надійшов лист № 422/03-26 згідно якого зобов`язано привести у відповідність пенсійну справу позивача, а саме з її обмеженням, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність відповідно до ст.. 50-1 ЗУ «Про прокуратуру» № 1789-XII (в редакції на час проведення перерахунку).

Листом начальника відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №18 управління застосування пенсійного законодавства ГУ ПФУ в Чернігівській області від 15 липня 2019 року ОСОБА_1 було повідомлено про те, що його пенсійна справа переглянута та приведена у відповідність до ЗУ «Про прокуратуру», відповідно до якого максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а тому з 01.08.2019 виплата йому пенсії буде здійснюватися у розмірі 15640,00 грн. Крім того, у вказаному листі позивачу було роз`яснено про необхідність перерахувати на рахунок ГУ ПФУ в Чернігівській області суму переплати виплаченої йому пенсії за період з 01.01.2016 по 31.07.2019 розміром 251 639,72 грн.

Отримавши вказаний лист та ознайомившись з його змістом позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду за його роз`ясненням.

Проте, отримавши роз`яснення від 02.09.2019 за № 3615/02/В-12 про перегляд його пенсійної справи та не погоджуючись з його змістом позивач звернувся до суду з заявою про визнання протиправними дій, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року у справі №742/3161/16-а в частині обмеження максимального розміру пенсії.

Приймаючи рішення в частині задоволення заяви позивача, суд першої інстанції виходив з того, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо виконання не в повному обсязі постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року по справі №742/3161/16-а в частині обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2019 беззаперечно є протиправними, оскільки порушене відповідачем право на отримання позивачем пенсії без обмеження її максимального розміру за вказаний період залишається не поновленим.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Положеннями ч. 6 ст. 383 КАС України встановлено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 249 КАС України передбачено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Як було встановлено судом, підставою для звернення позивача до суду з заявою у порядку ст. 383 КАС України стало те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області протиправно не було виконано рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року у справі № 742/3161/16-а в частині обмеження максимального розміру пенсії.

Отже, вирішуючи питання про наявність передбачених ст. 383 КАС України підстав для прийняття окремої ухвали щодо суб`єкта владних повноважень, колегія суддів зазначає про таке.

Як було встановлено судом та не заперечується позивачем з метою виконання постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року, начальником управління 26 грудня 2016 було видано розпорядження № 152735 відповідно до якого з 01.01.2016 пенсію ОСОБА_1 було призначено та виплачено у розмірі 18081,44 грн.

Отже, з наведеного слідує, що відповідачем було у повному обсязі виконано постанову Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року після набрання вказаним рішенням законної сили.

Щодо приведення відповідачем пенсійної справи позивача у відповідність до ЗУ «Про прокуратуру», яким встановлено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, що у свою чергу з 01 серпня 2019 року призвело до зменшення розміру пенсії позивача до 15640,00 грн., судова колегія зазначає про таке.

Конституційний Суд України в рішенні від 25 січня 2012 р. № 3-рп/2012 зазначив, що одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування кожному достатнього життєвого рівня.

Конституційний Суд України виходить із того, що додержання конституційних принципів соціальної і правової держави, верховенства права обумовлює здійснення законодавчого регулювання суспільних відносин на засадах справедливості та розмірності з урахуванням обов`язку держави забезпечувати гідні умови життя кожному громадянину України.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може змінюватись державою, зокрема, через неможливість її фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першої статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні у справі "Валентина Ніканорівна Великода проти України" від 3 червня 2014 р. зазначив, що зменшення розміру пенсійного забезпечення не є порушенням права власності у розумінні Протоколу № 1, оскільки таке зменшення відбувається шляхом внесення законодавчих змін до акту, яким встановлено таке право власності. Суд зауважив, що першою і найважливішою вимогою статті 1 Протоколу №1 є те, що будь-яке втручання з боку державних органів в мирне володіння майном, повинно бути законним і що воно повинне переслідувати законну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним переслідуваній меті. Іншими словами, необхідно знайти справедливий баланс до вимог загальних інтересів спільноти та вимог захисту основних прав особистості. Необхідний баланс не буде знайдений, якщо особі або особам доводиться нести індивідуальний і надмірний тягар. При цьому Суд зазначив, що зменшення розміру пенсії очевидно було обумовлено міркуваннями економічної політики та фінансових труднощів, з якими зіткнулася держава.

У свою чергу відповідно до положень ч. 15 ст. 86 Закону України «Про прокуратуру» (у редакції чинній станом на час приведення пенсії позивача у відповідність до вимог чинного законодавства, а саме 01.08.2019) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Отже, з наведеного слідує, що відповідач здійснюючи перерахунок пенсії відповідача діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

При цьому, на переконання колегії суддів зазначені позивачем обставини не свідчать про неналежне виконання відповідачем виконання постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року, оскільки проведений відповідачем перерахунок відповідає нормам чинного законодавства та був проведений вже після виконання рішення суду, що набрало законної сили та при цьому.

Таким чином, колегією суддів встановлено, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та такими, спростовують висновки Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області про наявність підстав для визнання протиправними дій, Головного управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо виконання постанови Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02 листопада 2016 року по справі №742/3161/16-а (провадження №2-а/742/191/16) в частині обмеження максимального розміру пенсії з 01 серпня 2019 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання судового рішення, було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, які призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити та скасувати окрему ухвалу суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 249, 315, 317, 321-322, 325, 383 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - задовольнити.

Ухвалу Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 жовтня 2019 року скасувати та ухвалити нову, якою у задоволенні заяви (в порядку ст. 383 КАС України) - відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович

Повний текст постанови виготовлено 18 грудня 2019 року