Справа № 9901/149/19
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 грудня 2019 року

Київ

справа №9901/149/19

адміністративне провадження №Зі/9901/400/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Стеценка С. Г. розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Мартиненко А. В., про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Кашпур О. В. у адміністративній справі №9901/149/19 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним і скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) про визнання незаконним і скасування рішення ВРП від 26.02.2019 №593/0/15-19 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду на підставі пункту 3 частини шостої статті 126 Конституції України" (далі - спірне рішення).

Ухвалою від 26.03.2019 Верховний Суд відкрив провадження у справі за вказаним позовом і призначив його до розгляду.

За клопотанням представника позивача суд ухвалою від 23.04.2019 зупинив провадження у цій справі - до ухвалення Великою Палатою Верховного Суду судового рішення за наслідками розгляду справи №11-118сап19 за скаргою ОСОБА_1 на рішення ВРП від 24.01.2019 №190/0/15-19.

22.08.2019 Велика Палата Верховного Суду ухвалила у справі №11-118сап19 постанову, якою скаргу ОСОБА_1 на рішення ВРП від 24.01.2019 №190/0/15-19 "Про залишення без змін рішення Першої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 21.09.2018 №2950/1дп/15-18 про притягнення судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності" залишила без задоволення, а рішення ВРП від 24.01.2019 № 190/0/15-19 - без змін.

Відтак, у справі призначено судове засідання для вирішення питання про поновлення провадження, про що повідомлено сторін.

13.12.2019 до суду надійшли клопотання представника позивача - адвоката Кравця Р. Ю. про відвід суддям Смоковичу М. І., Бевзенку В. М., Білоусу О. В., Шарапі В. М., Стрелець Т. Г.

У зв`язку з тим, що судді Білоус О. В. і Шарапа В. М. на дату розгляду цієї справи перебувають у відпустці, у справі призначено повторний автоматизований розподіл, за наслідками якого замість них до складу колегії визначено суддів Калашнікову О. В., Кашпур О. В. (згідно з протоколом від 16.12.2019).

Тож у судовому засіданні 17.12.2019 представник позивача - адвокат Мартиненко А. В. підтримала заяви про відвід суддям Смоковичу М. І., Бевзенку В. М., СтрелецьТ. Г., водночас, з тих самих мотивів, заявила відводи суддям Калашніковій О. В., і Кашпур О. В., подавши заяви відповідного змісту.

Обґрунтовуючи відводи, представник позивача, серед іншого, зазначила, що на момент вирішення питання про призначення кваліфікаційного оцінювання та надання рекомендацій на призначення на посади суддів Верховного Суду у прийнятті відповідних рішень брали участь члени ВККС Лукаш Т . В. та Козлов А. Г. , які не відповідали вимогам закону, оскільки Лукаш Т. В. , будучи членом ВККС, не зупинив адвокатської діяльності, а щодо Козлова А. Г. в Єдиному реєстрі адвокатів України взагалі відсутні будь-які відомості як про адвоката, тож його стаж професійної діяльності залишився непідтвердженим.

З покликанням на практику Європейського суду з прав людини, в якій розкрито сутнісне розуміння "суду, встановленого законом" представник позивача зазначила, що суддя Верховного Суду не може відповідати принципам неупередженості зокрема за об`єктивним критерієм, та принципам справедливості, оскільки призначення суддів відбулося за участі членів ВККС, які не відповідали вимогам закону.

Ухвалою Верховного Суду від 17.12.2019 визнано відводи необґрунтованими, а заяви про відвід кожного з колегії суддів передано до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, в порядку, передбаченому КАС України, для розгляду заяв.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.12.2019 заяву представника позивача - адвоката Мартиненко А. В. про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Кашпур О. В. у адміністративній справі №9901/149/19 зареєстровано за номером провадження Зі/9901/400/19 та передано для вирішення судді Стеценку С. Г.

Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Вирішуючи питання про відвід судді Кашпур О. В. на підставі поданої Мартиненко А. В. заяви, дослідивши наведені у ній аргументи, Суд виходить з такого.

Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.

Представник позивача, зокрема, зазначає, що наявність упередженості, вказаної у заяві про відвід суддів, встановлена ним за об`єктивним критерієм, який він визначив, посилаючись на рішення Європейського суду з прав людини, прийняті у справах "Мікалефф проти Мальти (Micallef v. Malta) (№17056/06); "Межнаріч проти Хорватії" (Meznaric v. Croatia) (№71615/01), "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) (№33958/96), "Анрі Астрадсон проти Ісландії" (ANDRI БSTRБРSSON v. ICELAND) (№26374/18), "Йоргич проти Німеччини" (Jorgic v. Germany) (№74613/01), "Лавентс проти Латвії" (Lavents v. Latvia) (№33958/96); "Gorguiladze проти Грузії" (№4313/04); Арчіл Панджикідзе та інші проти Грузії (Archil Pandzhikidze and others v. Georgia) (№30323/02); "Компанія ДМД груп проти Словаччини" (DMD Group, a.s. v. Slovakia) (№19334/03).

Разом з тим, надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.

Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно певної особи чи питання.

При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.

Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.

Наведені заявницею доводи, за яких, на її думку, є сумнів у неупередженості або об`єктивності судді мають суб`єктивний характер, оскільки жодного прикладу вчинення нею дій, які б свідчили про упередженість чи ставили б під сумнів безсторонність судді не наведено. Доводи заяви не дають підстав для висновку про існування причинно-наслідкового зв`язку між дотриманням Лукашем Т. В. та Козловим А. Г. вимог законодавства та професійною діяльністю судді Кашпур О. В.

Наведене спростовує викладені у заяві доводи про те, що суддя не може відповідати принципам неупередженості, зокрема, за об`єктивним критерієм.

Отже, посилання заявника на упередженість судді Кашпур О. В. з тих підстав, що при вирішенні питання про призначення кваліфікаційного оцінювання, проведення кваліфікаційного оцінювання та надання рекомендацій на призначення на посади суддів Верховного Суду у прийнятті відповідних рішень брав участь член Вищої кваліфікаційної комісії суддів України - Лукаш Т. В., який на час виконання таких повноважень не зупинив адвокатську діяльність, та член Вищої кваліфікаційної комісії суддів України - Козлов А. Г., який на час виконання таких повноважень не мав достатнього стажу професійної діяльності у сфері права є об`єктивно не обґрунтованими, оскільки такі доводи ґрунтуються на припущеннях та суб`єктивній оцінці заявником обставин.

Суд звертає увагу на відсутність інших підстав, передбачених статтями 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали участь у розгляді справи суддею Кашпур О. В. і викликали необхідність її відводу.

З урахуванням зазначеного, обґрунтовані підстави для задоволення заяви про відвід відсутні.

Керуючись статтями 36, 40 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Мартиненко А. В., про відвід судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Кашпур О. В. у адміністративній справі №9901/149/19 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про визнання протиправним і скасування рішення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя С. Г. Стеценко