Справа № 120/4043/19-а
Суддя: Слободонюк Михайло Васильович
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

21 грудня 2019 р. Справа № 120/4043/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Слободонюка М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Т.Ю.

представника позивача: Тиховського М.О.

представника відповідача: Паламарчука В.В.

представника третьої особи: адвоката Корнійчука С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про скасування постанов про накладення штрафу та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області звернулося до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду по виконавчому провадженню ВП №59251303 від 22.11.2019 року та зобов`язання відповідача закінчити виконавче провадження ВП №59251303.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 26.11.2019 року позивач отримав оскаржувану постанову відповідача про накладення штрафу в розмірі 5100 грн. за невиконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.09.2018 року у справі № 802/1128/18-а, яким його було зобов`язано повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) 3,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення фермерського господарства на території Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту).

На переконання позивача, вказане судове рішення ним виконане добровільно та в повному обсязі. Зокрема, позивач зазначає, що з урахуванням висновків суду по справі № 802/1128/18-а ним повторно здійснено розгляд клопотання ОСОБА_1 та за результатами його розгляду прийнято наказ від 17.01.2019 року №2-643/15-19-СГ яким відмовлено заявнику в надані дозволу на розробку документації із землеустрою щодо спірної земельної ділянки. Про вказані обставини Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області неодноразово повідомляло державного виконавця, проте останнім такі пояснення до уваги не були взяті та безпідставно виносились наступні вимоги стосовно неналежного виконання судового рішення з посиланням на окрему ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2019 року по справі №120/337/19-а, яка, на думку позивача, не стосується предмету (резолютивної частини) того судового рішення, що виконується в межах виконавчого провадження ВП №59251303. За таких обставин позивач вважає, що оскільки судове рішення у справі № 802/1128/18-а ним виконано в повному обсязі, тому державний виконавець керуючись п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» мав би закінчити виконавче провадження.

Ухвалою суду від 16.12.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Крім того, цією ухвалою судом в порядку ч. 2 ст. 49 КАС України залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 .

19.12.2019 року позивачем до суду подана заява про збільшення позовних вимог, яка мотивована тим, що після відкриття провадження у даній справі на адресу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області надійшла інша постанова державного виконавця у виконавчому провадженні ВП №59251303 від 09.12.2019 року, якою на боржника накладено штраф в подвійному розмірі за повторне невиконання рішення суду в сумі 10200 грн.

Протокольною ухвалою суду від 20.12.2019 року вказана заява прийнята судом до розгляду.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти вимог заявленого позову заперечив. Вказав, що протягом виконання виконавчого листа № 802/1128/18-а, виданого 12.02.2019 року Вінницьким окружним адміністративним судом, боржником не повідомлено жодних поважних причин, що унеможливлюють виконання рішення суду у спосіб, передбачений відповідними нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність управління, незважаючи на неодноразові попередження державного виконавця про застосування штрафних санкцій. Вважає, що посилання боржника на виданий ним наказ №2-643/15-19-СГ від 17.01.2019 року, як на доказ виконання рішення суду, є безпідставним, оскільки боржнику була відома позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду, що викладена в постанові від 25.06.2019 року, а також в окремій ухвалі від 25.06.2019 року по справі №120/337/19-а, згідно якої боржником проігноровані вимоги судових рішень, в тому числі і по справі № 802/1128/18-а, які підлягають обов`язковому виконанню. Таким чином, на переконання відповідача, з урахуванням правової позиції суду апеляційної інстанції у справі №120/337/19-а, державним виконавцем зроблено правомірний висновок, що рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.09.2018 року по справі №820/1128/18-а є невиконаним, у зв`язку з чим постанови від 22.11.2019 року та від 09.12.2019 року про накладення на ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин є законними, а тому підстав для їх скасування не має.

Представник третьої особи ОСОБА_1 адвокат Корнійчук С.А. у своїх письмових поясненнях поданих суду 19.12.2019 року також заперечив щодо даного позову. Зазначив, що ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області з 2017 року постійно відмовляє в наданні дозволу ОСОБА_1 щодо виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та відведення її у власність у розмірі земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах для ведення фермерського господарства на території Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області. У зв`язку з цим ОСОБА_1 неодноразово оскаржувала такі відмови суб`єкта владних повноважень до суду. Проте, не дивлячись на існування судових рішень, що набрали законної сили про неправомірність дій ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, останній не бажає виконувати судове рішення у справі № 802/1128/18-а, у зв`язку з чим порушуються законні права та інтереси стягувача. Тому вважає, що накладаючи на боржника штраф за невиконання судового рішення, державний виконавець діяв у спосіб, встановлений законом. За таких підстав просить суд відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог.

У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача та представник третьої особи в судовому засіданні заперечили щодо позову з підстав, що викладені письмово у відповідних заявах по суті справи.

Крім того, при розгляді даної справи судом досліджено матеріали адміністративної справи № 802/1128/18-а, що зберігається в архіві Вінницького окружного адміністративного суду, та в межах виконання рішення по якій і оскаржуються прийняті державним виконавцем постанови про накладення штрафу.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.09.2018 року по справі №802/1128/18-а позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області задоволено частково. Зокрема, з поміж іншого:

- визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, оформлену листом від 12.02.2018 за №КО-18929/0-442/0/95-18 щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, та відведення її у власність у розмірі земельної частки (паю) 3,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення фермерського господарства на території Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту, державної форми власності);

- зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) 3,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення фермерського господарства на території Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту, державної форми власності) з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

В подальшому, у зв`язку з набранням даним рішенням законної сили, 12.02.2019 року Вінницьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист, який ОСОБА_1 31.05.2019 року пред`явила до примусового виконання у Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

03.06.2019 року головним державним виконавцем цього відділу Паламарчуком В.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59251303 та встановлено боржнику строк протягом 10 робочих днів для добровільного виконання судового рішення.

Однак, судом також встановлено, що ще до відкриття виконавчого провадження ВП №59251303, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області за наслідком повторного розгляду клопотання ОСОБА_1 та на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.09.2018 року по справі №802/1128/18-а видало наказ №2-643/15-19-СГ від 17.01.2019 року, яким відмовило у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок орієнтовною площею 3,3 в умовних кадастрових гектарах із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства (код цільового призначення 01.02), враховуючи відсутність згоди власника земельної ділянки, для земель державної власності органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем.

Так, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59251303 від 03.06.2019 року, Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області листом від 11.06.2019 року повідомило відповідача про виконання ним судового рішення по справі №802/1128/18-а та надало копію відповідного наказу №2-643/15-19-СГ від 17.01.2019 року про відмову в наданні дозволу на розробку технічної документації із землеустрою.

В той же час, 03.07.2019 року та 12.09.2019 року до державного виконавця надійшли заяви стягувача із доданими копіями окремої ухвали Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2019 року по справі №120/337/19-а та наступної ухвали цього ж суду від 10.09.2019 року, за змістом яких суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області приймаючи наказ №2-643/15-19-СГ від 17.01.2019 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, проігноровано вимоги попередніх судових рішень у спорах між даними сторонами, що набрали законної сили.

Враховуючи вказану позицію Сьомого апеляційного адміністративного суду по справі № 120/337/19-а, державним виконавцем 21.10.2019 року направлено на адресу боржника вимогу №9484/02.1-25/5, якою зобов`язано останнього надати документальне підтвердження щодо повного виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.09.2018 року по справі № 802/1128/18-а в строк до 28.10.2019 року.

На виконання даної вимоги, Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області надано лист від 25.10.2019 року за № 0-2-0.6-11892/2-19, у якому з посиланням на той самий наказ №2-643/15-19-СГ від 17.01.2019 року позивач просив врахувати ту обставину, що судове рішення у справі №802/1128/18-а є виконаним.

Проте, дані пояснення державний виконавцем не були прийняті до уваги та 13.11.2019 року ним сформовано іншу вимогу, якою зобов`язано позивача в строк до 20.11.2019 року надати обґрунтовану відповідь з документальним підтвердженням факту виконання попереднього рішення суду.

Однак, 20.11.2019 року на адресу відповідача надійшов черговий лист від позивача, в якому останній посилаючись на ту обставину, що прийнятий ним наказ №2-643/15-19-СГ від 17.01.2019 року в судовому порядку не був скасований, а окрема ухвала по справі № 120/337-19-а не є результатом розгляду справи і не є предметом примусового виконання в межах даного виконавчого провадження, вказав на безпідставність винесеної державним виконавцем вимоги та просив закрити виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Разом із тим, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Паламарчуком В.В. 22.11.2019 року винесена постанова в рамках виконавчого провадження № 59251303, якою на боржника у зв`язку з невиконанням в повному обсязі судового рішення без поважних причин накладено штраф у розмірі 5100 грн. Цією ж постановою зобов`язано останнього виконати судове рішення протягом десяти робочих днів.

По завершенню визначеного для боржника терміну, 09.12.2019 року державним виконавцем винесена наступна постанова, якою на боржника за повторне невиконання рішення суду без поважних причин накладено штраф у подвійному розмірі в сумі 10200 грн.

Незгода Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області із такими постановами зумовила звернення останнього до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, які були досліджені в процесі розгляду даної адміністративної справи, суд керується наступним.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року N 1404 - VIII врегульовано, що підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до пункту 1, підпункту 1 пункту 2 статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 18 вказаного Закону встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (пункт 1,16 частини 3 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Відповідно до частин 1, 2 статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню,- протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб-200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу-300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, із аналізу зазначених правових норм слід дійти висновку, що безумовною підставою для накладення на боржника штрафу є встановлення державним виконавцем факту невиконання рішення суду без поважних причин.

Таким чином, вирішуючи питання щодо застосування до боржника штрафу на підставі частини першої та другої статті 75 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов`язаний проаналізувати усі обставини, які пов`язані із виконанням судового рішення у той спосіб, який визначений судом у виконавчому документі (в рішенні суду), та навести ті підстави, при наявності яких він доходить висновку про невиконання боржником судового рішення за відсутності для цього будь-яких поважних причин.

Відтак, на переконання суду, першочергово у цій справі необхідно дослідити безпосередньо сам зміст прийнятого Вінницьким окружним адміністративним судом рішення від 04.09.2018 року у справі №802/1128/18-а та той спосіб і порядок його виконання, який визначений у цьому рішенні.

Так, із цією метою судом досліджено матеріали адміністративної справи №802/1128/18-а та встановлено, що за рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.09.2018 року частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 . Визнано протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, оформлену листом від 12.02.2018 за №КО-18929/0-442/0/95-18 щодо розгляду клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки та зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) 3,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення фермерського господарства на території Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту, державної форми власності) з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Тобто, за даним рішенням суду на Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області покладено обов`язок повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 , з урахуванням тієї правової оцінки, що надана судом в мотивувальній частині цього рішення.

Приймаючи таке рішення та покладаючи на Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області відповідний обов`язок, суд у тій справі виходив із того, що прийняття рішення на користь заявника за результатами розгляду його клопотання, передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, тобто це є його дискреційними повноваженнями, в які суд не може втручатися.

Крім того, судом з поміж іншого було встановлено, що відмова Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 , яка оформлена листом від 12.02.2018 за №КО-18929/0-442/0/95-18, по своїй суті не є рішенням суб`єкта владних повноважень. За таких обставин суд вважав, що належним способом правового захисту прав ОСОБА_1 є зобов`язання ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) 3,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення фермерського господарства з урахуванням правової оцінки наданої судом у цьому рішенні.

При цьому судом встановлено, що мотивувальна частина прийнятого судового рішення не містить жодних висновків чи оцінки тих обставин, що відповідач приймаючи протиправну відмову, за результатами повторного розгляду клопотання ОСОБА_1 мав би його задовольнити у повному обсязі та надати останній дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо поділу земельної ділянки.

Отже, за змістом рішення суду від 04.09.2018 року по справі №802/1128/18-а у Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області виник обов`язок: по-перше, повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 , по-друге, прийняти за результатами розгляду даного клопотання відповідне рішення у формі наказу та по-третє: в межах своїх повноважень, за результатами перевірки викладених заявником обставин та фактичних даних прийняти одне з рішень, що передбачено статтею 122 Земельного кодексу України (надання дозволу чи відмова у наданні дозволу).

Так, матеріалами справи підтверджено, що виконуючи судове рішення по справі 802/1128/18-а позивачем повторно розглянуто клопотання ОСОБА_1 від 20.09.2017 року та прийнято наказ №2-643/15-19-СГ від 17.01.2019 року, яким відмовлено у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок орієнтовною площею 3,3 в умовних кадастрових гектарах із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області із цільовим призначенням для ведення фермерського господарства (код цільового призначення 01.02), в тому числі із інших (нових) підстав, які не були предметом оцінки і дослідження судом при прийнятті рішення у цій справі, зокрема у зв`язку з відсутністю згоди власника земельної ділянки, для земель державної власності органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем.

Тобто, позивачем виконане судове рішення по справі 802/1128/18-а саме у той спосіб, який був визначений судом. При цьому, суд враховує, що підставами для відмови в наданні дозволу ОСОБА_1 згідно наказу №2-643/15-19-СГ від 17.01.2019 року стала, в тому числі і відсутність згоди власника земельної ділянки, для земель державної власності органу, уповноваженого здійснювати розпорядження земельною ділянкою, на поділ чи об`єднання земельних ділянок користувачем. І, як з`ясовано судом, дана підстава не була предметом первинного дослідження у справі №802/1128/18-а. А отже, за результатами повторного розгляду клопотання заявниці, позивачем були виявлені нові обставини, які унеможливлювали прийняття позитивного рішення на її користь. Наведене лише додатково підтверджує ту правову позицію суду першої інстанції, при якій зобов`язання суб`єкта владних повноважень до видачі такого дозволу без перевірки усіх обставин, тим більше тих, які не входили до предмету попередньої судової перевірки, могло би призвести до видачі такого дозволу з порушенням закону.

Відтак, оцінивши наведені обставини суд доходить висновку, що той обов`язок, який існував у Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області за рішенням суду від 04.09.2018 року по справі № 802/1128/18-а виконаний останнім у той спосіб та порядок, який був передбачений самим судовим рішенням і його резолютивною частиною.

У свою чергу державний виконавець вимагаючи виконання у позивача судового рішення, у своїх вимогах від 21.10.2019 року та від 13.11.2019 року покликався виключно на обставини, які викладені Сьомим апеляційним адміністративним судом в окремій ухвалі від 25.06.2019 року у справі №120/337/19-а.

Із цього приводу суд вважає за необхідне зазначити таке.

Дійсно, судом встановлено, що винесений Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області на виконання рішення у справі № 802/1128/18-а наказ №2-643/15-19-СГ від 17.01.2019 року про відмову ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок, був оскаржений останньою до Вінницького окружного адміністративного суду в окремому судовому провадженні по справі №120/337/19-а, по які 27.02.2019 року ухвалено рішення про часткове задоволення позову та скасування оскаржуваного наказу.

Проте, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2019 року вказане судове рішення суду першої інстанції було скасовано, а провадження у справі №120/337/19-а закрито із тих підстав, що обраний ОСОБА_1 у цій справі спосіб захисту шляхом скасування наказу №2-643/15-19-СГ від 17.01.2019 року, є одним із способів виконання рішення по справі №802/1128/18-а на стадії його виконання, що має відбуватися виключно в порядку, передбаченому статтями 382, 383 КАС України в межах судового контролю за виконанням рішення в адміністративній справі.

Крім того, закриваючи провадження у справі №120/337/19-а, судом апеляційної інстанції одночасно постановлена окрема ухвала в адресу Голови державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру щодо встановлених порушень вимог законодавства зі сторони Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області. Такі, на думку апеляційного суду полягали в тому, що останнім ігноруються висновки судових рішень, які набрали законної сили у справах №0240/3577/18-а, 802/2144/17-а, 802/1128/18-а та є обов`язковими для виконання.

Взявши до уваги викладені в постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2019 року по справі №120/337/19-а висновки, ОСОБА_1 10.07.2019 року звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст. 383 КАС України про визнання протиправним наказу №2-643/15-19-СГ від 17.01.2019 р., прийнятого Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області на виконання рішення суду по справі № 802/1128/18-а.

Так, відповідно до положень частини першої статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини шостої статті 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Судом встановлено, що ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 23.07.2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання протиправним наказу №2-643/15-19-СГ від 17.01.2019 року в порядку ст. 383 КАС України у справі № 802/1128/18-а відмовлено.

Приймаючи таке рішення суд керувався тим, що оскаржуваний наказ №2-643/15-19-СГ від 17.01.2019 року, який прийнятий Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 04.09.2018 р. у справі №802/1128/18-а, не містить ознак протиправності, є обґрунтований та таким, що прийнятий суб`єктом владних повноважень в тому числі із урахуванням правових позицій Верховного Суду у відповідних категоріях спору, якими підтверджено правомірність відмови в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення фермерського господарства, особі - члену фермерського господарства, який звернувся із заявою про надання дозволу у разі, якщо така (земля) не перебуває у його користуванні та перебуває у користуванні іншої особи.

Відповідна ухвала суду від 23.07.2019 року у справі №802/1128/18-а не була оскаржена сторонами по справі та набрала законної сили.

Тобто, у даному випадку перевірка правомірності винесеного Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області наказу №2-643/15-19-СГ від 17.01.2019 року, була здійснена судом у межах процедури судового контролю за виконанням рішення суду у справі №802/1128/18-а в порядку статті 383 КАС України, а не за наслідками розгляду іншої адміністративної справи №120/337/19-а, по якій апеляційним судом прийнято рішення про закриття провадження. Тим більше, з позиції апеляційного суду такі вимоги ОСОБА_1 не могли бути розглянуті в порядку окремого судового провадження, а тому оцінку таким обставинам міг надати суд лише в межах спеціальних норм статтей 382-382 КАС України, що в подальшому і було реалізовано.

Тому, на переконання суду, посилання державного виконавця як на підстави невиконання судового рішення на обставини, що встановлені у справі № 120/337/19-а, є помилковими, оскільки оцінка правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, вчинених на виконання рішення суду від 04.09.2018 року по справі №802/1128/18-а, була здійснена судом саме в межах цієї справи в порядку статті 383 КАС України, а не по справі № 120/337/19-а.

Щодо посилання державного виконавця на окрему ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.06.2019 року по справі №120/337/19-а, то в цьому випадку суд зважає на те, що, по-перше, така ухвала була винесена одночасно із прийнятим апеляційним судом рішенням про закриття провадження у справі № 120/337/19-а щодо оскарження наказу Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області №2-643/15-19-СГ від 17.01.2019 року та спрямування вирішення зазначеного питання щодо підтвердження правомірності оскаржуваного рішення на розгляд в порядку процедури судового контролю за виконанням судового рішення в межах справи № 802/1128/18-а. Тобто, на час прийняття окремої ухвали не існувало ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 23.07.2019 року по справі №802/1128/18-а про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 , поданої в порядку ст. 383 КАС України. А по-друге, в окремій ухвалі хоч і надано оцінку переліку судових рішень по справам за позовами ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, спори по яким виникали в межах одних і тих же правовідносин, проте відсутні жодні вказівки на те, що боржник мав виконати в тому числі і рішення суду у справі №802/1128/18-а саме у спосіб задоволення клопотання ОСОБА_1 та надання останній дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу спірної земельної ділянки.

Крім того, у судовому засіданні головний державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Паламарчук В.В. пояснив суду, що ним і не вимагається від боржника виконання судового рішення у справі № 802/1128/18-а саме у спосіб позитивного вирішення клопотання ОСОБА_1 . В даному випадку він керувався лише тим мотивом, що наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 17.01.2019 року № 2-643/15-19-СГ не може вважатися належним виконанням судового рішення з урахуванням висновків, викладених в окремій ухвалі по справі № 120/337/19-а. При цьому, як пояснив державний виконавець, в матеріалах виконавчого провадження ВП №59251303 були відсутні відомості про наявність ухвали Вінницького окружного адміністративного суду від 23.07.2019р. по справі №802/1128/18-а якою підтверджено правомірність наказу боржника від 17.01.2019 року № 2-643/15-19-СГ.

За наведених вище обставин суд приходить до висновку, що повторний розгляд Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області клопотання ОСОБА_1 та прийняття за наслідками його розгляду наказу № 2-643/15-19-СГ від 17.01.2019р. є належним виконанням судового рішення від 04.09.2018 року у справі №802/1128/18-а саме у той спосіб і порядок, який визначений цим рішенням. І підтвердженням такого виконання є винесена судом ухвала від 23.07.2019 року про правомірність відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою згідно наказу № 2-643/15-19-СГ від 17.01.2019р.

У даному випадку виносячи постанови про накладення штрафу на позивача (боржника) від 22.11.2019 року та від 09.12.2019 року державним виконавцем не були враховані вищезазначені мотиви та встановлені судом фактичні обставини та зроблено помилковий висновок про невиконання судового рішення без поважних причин. Як наслідок, суд вважає, що оскаржувані постанови є протиправними, а тому наявні підстави для їх скасування.

Щодо доводів представника третьої особи про те, що ненадання Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області дозволу Більмак І.В. на розроблення технічної документації із землеустрою призвело до порушення законних прав на інтересів останньої на отримання у власність бажаної земельної ділянки, то із цього приводу суд звертає увагу на таке.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 04.09.2018 року по справі №802/1128/18-а, окрім того, що було зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) 3,3 в умовних кадастрових гектарах для ведення фермерського господарства на території Вербівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області (за межами населеного пункту, державної форми власності), також було зобов`язано Головне управління повторно розглянути і інше клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки у власність для ведення фермерського господарства.

На виконання судового рішення і в цій частині Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області був виданий інший наказ №2-642/15-19-СГ від 17.01.2019 року про відмову у наданні відповідного дозволу.

Вказаний наказ також був предметом судового дослідження у іншій адміністративній справі №120/338/19-а, по якій Сьомим апеляційним адміністративним судом 19.06.2019 року винесено постанову про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з підстав відсутності у неї права, як члена фермерського господарства, на отримання земельної ділянки із земель, що використовуються фермерським господарством.

Тобто, із цього слідує висновок, що на виконання рішення суду у справі №802/1128/18-а Головним управлінням Держгеокадастру у Вінницькій області були винесені два накази про відмову у наданні ОСОБА_1 дозволів на розробку проекту землеустрою щодо відведення та подальшого поділу спірної земельної ділянки, правомірність яких була підтверджена судом, та, крім цього, встановлено відсутність у ОСОБА_1 законних підстав на отримання такої земельної ділянки.

А отже, твердження представника третьої особи про те, що Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області зобов`язане видати ОСОБА_1 дозволи на розроблення технічної документації із землеустрою в даному випадку повністю спростовуються судовими рішеннями, винесеними із цього питання в межах розгляду справи №802/1128/18-а та справи №120/338/19-а, а отже є безпідставними.

Відтак, перевіривши обґрунтованість доводів сторін, суд вважає, що оскаржувані постанови державного виконавця про накладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення в межах виконавчого провадження ВП №59251303 від 22.11.2019 року та від 09.12.2019 року, є протиправними та підлягають скасуванню. Тобто, в цій частині заявлений адміністративний позов належить задовольнити.

Водночас, на переконання суду, не можуть бути задоволені вимоги адміністративного позову в частині зупинення судом виконавчого провадження №59251303 за виконавчим листом по справі №802/1128/18-а від 12.02.2019 року, оскільки такі вимоги не узгоджуються з повноваженнями адміністративного суду, визначеними, зокрема, у статтях 5, 245 КАС України.

Щодо іншої вимоги позивача про зобов`язання Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Вінницькій області закінчити виконавче провадження ВП №59251303, то суд враховує, що підстави, за яких виконавче провадження підлягає закінченню визначені у статті 39 Закону України «Про виконавче провадження». Так, пунктом 9 частини першої вказаної статті Закону передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

При цьому, згідно частини другої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. Отже, із наведених правових норм слідує, що постанова про закінчення виконавчого провадження виноситься саме державним виконавцем і на останнього закон покладає обов`язок перевірки відповідних обставин, що є підставою для закінчення виконавчого провадження.

Таким чином суд вважає, що прийняття постанови про закінчення виконавчого провадження є виключною компетенцією державного виконавця, в яку суд втручатися не повинен. Отже, в цій частині позовні вимоги позивача задоволеними бути не можуть.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд зазначає, що згідно ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, понесені позивачем, як суб`єктом владних повноважень, судові витрати по сплаті судового збору відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 90, 94, 139, 241, 242, 245, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Паламарчука Володимира Володимировича про накладення штрафу від 22.11.2019 року та від 09.12.2019 року у виконавчому провадженні ВП №59251303.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано судом 21.12.19.

Інформація про учасників справи:

Позивач: Головне управління Держгеокадастру у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Келецька, 63, м. Вінниця, 21027);

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036);

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Слободонюк Михайло Васильович