Справа № 466/233/17
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2019 року

Київ

справа №466/233/17

адміністративне провадження №К/9901/35267/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів - Мороз Л.Л., Стеценка С.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Личаківського об"єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова на постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2017 року (суддя Луців-Шумська Н.Л.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року (колегія суддів: Багрій В.М., Рибачук А.І., Старунський Д.М.) у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова про визнання дій протиправними та зобов"язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова, в якому просив визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова від 27.07.2016 №7320/03-15 про відмову в призначенні йому пенсії за віком за Списком №2 та зобов`язати відповідача призначити та виплачувати йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 07.03.2016 з моменту настання 55- річного віку, оскільки заява про призначення пенсії подана ним до Пенсійного фонду у встановлений законодавством 3-х місячний термін.

Постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року, позов задоволено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, відповідач, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування касаційної скарги зазначає, що уточнюючі довідки, зокрема, про особливий характер роботи у АТЗТ «Райдуга», не містять посилання на постанову, якою передбачена професію шліфувальника скловиробів, зайнятого шліфуванням скловиробів вручну. Відповідно до поданих документів пільговий стаж, як шліфувальника скловиробів, зайнятих шліфуванням скловиробів вручну не підтверджується.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

У зв`язку із відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, ця справа розглядалася в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 23.05.2016 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернувся до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2. На момент звернення його загальний стаж становив 36 років 3 місяці 25 днів, (при необхідному 26 років), пільговий стаж на посаді шліфувальника скловиробів, зайнятого шліфуванням скловиробів вручну становив понад 18 років (при необхідному 12 років і 6 місяців).

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Львова від 27.07.2016 № 7320/03-15, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком за Списком №2. Рішення мотивоване тим, що відсутні правові підстави для призначення пільгової пенсії, оскільки пільговий стаж як шліфувальника скловиробів, зайнятого шліфуванням скловиробів вручну, не підтверджується. Зазначено, що позивач дійсно з 29.04.1982 по 01.02.2001 працював шліфувальником скловиробів, зайнятого шліфуванням скловиробів вручну. Але при цьому посилання на постанову, якою передбачена ця професія, відсутнє.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, задовольняючи позовні вимоги позивача, виходив з того, що пільговий стаж по списку № 1 підтверджується трудовою книжкою, уточнюючою довідкою.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. «а» ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» № 1788 працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць мають, зокрема, чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Судами на підставі трудової книжки встановлено, що позивача 04.01.1982 (наказ №231к від 28.12.1981) ОСОБА_2 переведено в цех художніх виробів учнем шліфувальника скловиробів ВО «Райдуга», 29.04.1982 (наказ №80к від 03.05.1982) присвоєно 4 розряд шліфувальника скловиробів, 09.04.1984 (наказ №79к від 09.04.1984) присвоєно 5 розряд шліфувальника скловиробів, 01.02.2001 (наказ №2к від 02.01.2001) звільнений з роботи за власною ініціативою ст.38 КЗпП України.

Згідно довідки уточнюючої особливий характер роботи № 16 від 11.04.2002, яка видана Акціонерним товариством закритого типу «Райдуга», в якій зазначено що позивач працював повний робочий день з 29.04.1982 по 01.02.2001 (18 років 9 місяців 2 дні) на посаді шліфувальника скловиробів, зайнятого шліфуванням скловиробів вручну.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173 затверджено Список №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників зі шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію по віку на пільгових умовах, у розділі 11 «фарфоро-фаянсове виробництво» вказана професія - «шліфувальник». У цьому списку не зазначено виконання таких робіт «вручну».

Вперше посада шліфувальника скловиробів, які зайняті шліфуванням скловиробів вручну (2190100а-19669) була внесена до Списку № 2, який затверджено постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, де зазначено позицію № 2190100а-19669 - шліфувальники скловиробів, обдиральники, обдиральники заготовок відбивачів, шліфувальники-алмазники, шліфувальники-гранувальники, - зайняті шліфуванням скловиробів вручну.

Класифікатором професій ДК 003:2010, затвердженим наказом Держспоживстандарту України 28 липня 2010 року № 327, визначено одну єдину професію під назвою «шліфувальник скловиробів» КОД КП (Класифікатора професій) 7322 9, КОД ЗКППТР (Загальносоюзний класифікатор професій, посад та тарифних розрядів. 186016. -М: Економіка. 1991) 19669, ВИПУСК ЄТКД (Єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника робіт та професій робітників) 44.

Інших посад з аналогічною назвою, в тому числі назвою «шліфувальник скловиробів, зайнятий шліфуванням скловиробів вручну» класифікатор не містить і не містив.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що класифікатор містить вичерпний перелік найменувань посад в Україні, відповідно до якого вносяться записи у кадрові документи.

Характеристика професії шліфувальника скловиробів передбачає роботу саме вручну і іншого законодавцем не визначено.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність стажу роботи позивача за Списком № 1, що підтверджено належним чином, а відтак позивач має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку відповідно до п. а ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Личаківського об"єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Львова від 10 лютого 2017 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 06 квітня 2017 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

С.Г. Стеценко