Справа № 420/6870/19
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6870/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни (місцезнаходження:02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, оф. 19), за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Товарства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "СІТІ Фінанс» (м. Київ, Шевченківський район, Січових Стрільців, б. 37-41) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №60435264 від 29.10.2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 18 листопада 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №60435264 від 29.10.2019 року.

Ухвалою від 21 листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу наданий термін для усунення недоліків шляхом надання документу, що підтверджує сплату судового збору у повному розмірі відповідно до заявлених позовних вимог.

До суду 02 грудня 2019 року (вхід. №45256/19) від позивача надійшла заява про усунення недоліків разом із квитанцією №N1E4A4036M від 27 листопада 2019 року про сплату судового збору в розмірі 768, 40 грн., а тому ухвалою від 09 грудня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження за окремою категорією термінових справ та призначено судове засідання на 17 грудня 2019 року.

Також ухвалою від 09 грудня 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "СІТІ Фінанс».

На обгрунтування своїх позовних вимог, позивач зазначив, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Так, позивач зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцезнаходженням боржника- юридичної особи або за місцем знаходження майна боржника, проте позивач зареєстрований та проживає за адресою: Одеська обл, Іванівський район, с. Руська Слобідка, що підтверджується відомостями паспорту, які були відомі відповідачу.

Також, позивач зазначив, що у м. Києві не працює, а працює на посаді сільського голови Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області з 10.11.2010 року по теперішній час, що підтверджується довідкою органу місцевого самоврядування від 04.11.2019 року, майна на території м. Києва позивач не має, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, позивач вважає, що відкриття виконавчого провадження у м. Києві значно уксладнює реалізацію передбачених Законом України «Про виконавче провадження» прав позивача, як боржника, оскільки унеможливлює реалізацію права на ознайомлення з матерілами виконавчого провадження, можливість безпосередньої участі у вчинені виконавчих дій та ускладнює процедуру подачі додаткових матеріалів, можливість заявляти клопотання, заперечення проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та право користуватися іншими правами наданими Законом.

До суду 13 грудня 2019 року (вхід. № ЕП/9848/19) від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. надійшов відзив на позовну заяву, в якій відповідач проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що при відкритті виконавчого провадження виконавець діяв відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», оскільки майно боржника, яким в розумінні ст. 190 ЦК України є грошові кошти у формі записів на рахунках боржника, а саме: боржник є власником карткового рахунку на наявних на ньому грошових коштів, що знаходяться у ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс», яка знаходиться у м.Києві.

Також, відповідач зазначив, що відповідно до ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи, за місцем проживання, перебування боржника фізичної особи, за місцем знаходження боржника юридичної особи або за місцем знаходження майна боржника.

Таким чином, оскільки до відповідача надійшов виконавчий документ, в якому зазначено про місце знаходження майна боржника у межах виконавчого округу м. Києва, у приватного виконавця не було підстав для повернення виконавчого документа стягувачу.

Також, до суду 13 грудня 2019 року (вхід. ЕП/9847/19) надійшли копії матеріалів виконавчого проваження №60435264.

Представник третьої особи письмові пояснення до суду не надав.

Позивач або його представник на відкрите судове засідання не зявилися, позивач повідомлений належним чином та завчасно, що підтверджується звітом поштового серверу.

Представник відповідача на відкрите судове засідання також не зявився, повідомлений належнимчином та завчасно, що підтверджується звітом поштового серверупро причини нез`явлення, суд не повідомив.

Третя особа також не зявилися на судове засідання, повістка надіслана на адресу третьої особи належним чином.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. 2. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. 3 Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З цих підстав, суд постановив ухвалу, яка занесена до протоколу судового засідання від 17 грудня 2019 року, про продовження розгляду справи у письмовому провадженні на підставі наявних у справі матеріалів.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, заперечення та докази, якими вони підтверджуються, дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд встановив таке.

02 серпня 2019 року приватним нотаріусом Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 3552 про звернення стягнення з громадянина ОСОБА_1 заборгованності за кредитним договором на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс».

ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» звернулось до приватного виконавця Юхименко О.Л. із заявою від 22.10.2019 року вих. №1856/19 про примусове виконання рішення, в якій просила принйяти на примусове виконання виконавчий напис №3552 від 02.08.2019 року.

До заяви ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» додало довідку про відкриття рахунку в ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 37/41 на імя ОСОБА_1 .

29 жовтня 2019 року на підставі виконавчого напису №3552 від 02.08.2019 року приватного нотаріуса РБНО Київської обл. Колейчим В.В. приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60435264 про стягнення з боржника, яким є ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті фінанс» заборгованність в розмірі 60 084,76 грн.

Зазначену постанову супровідним листом від 29.10.2019 року надіслано на адресу ОСОБА_1 .

Позивач не погоджуючись із зазначеною постановою, звернувся з позовом до суду.

Проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд зробив висновки щодо відмови у задоволенні позову повністю, з таких підстав.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 2 червня 2016 року (надалі Закон № 1404-VIII).

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до п.п.3-5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, в тому числі, виконавчих написів нотаріусів.

Частиною 1 статті 5 цього Закону встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, крім певних випадків.

Згідно з п. 5,6 ст. 26 Закону № 1404, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Частиною 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України.

Відтак, враховуючи наведені вище вимоги закону, якщо місце проживання, перебування боржника - фізичної особи та місцезнаходження боржника - юридичної особи або місцезнаходження майна боржника розташовано в окрузі, в якому приватний виконавець здійснює діяльність та відповідно на яку розповсюджуються відповідна компетенція цього приватного виконавця, він має право прийняти до виконання відповідні виконавчі документи та відкрити виконавче провадження з їх виконання.

Статтею 179 ЦК України визначено, що річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦК України, майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Відповідно до п. 3.1 ст. 3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Згідно з ч.ч. 6.1, 6.2 ст. 6 вказаного Закону, банки мають право відкривати рахунки резидентам України (юридичним особам, їх відокремленим підрозділам, фізичним особам), нерезидентам України (юридичним особам-інвесторам, представництвам юридичних осіб в Україні та фізичним особам). Особи, визначені в пункті 6.1 цієї статті, мають право відкривати рахунки в будь-яких банках України відповідно до власного вибору для забезпечення своєї господарської діяльності і власних потреб.

Частинами 7.1, 7.1.4, 7.1.5 ст. 7 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки. Особливості режимів функціонування вкладних (депозитних), поточних рахунків, рахунків умовного зберігання (ескроу) та кореспондентських рахунків визначаються нормативно-правовими актами Національного банку України та договорами, що укладаються клієнтами та обслуговуючими їх банками. Зарахування коштів на рахунок клієнта здійснюється як шляхом внесення їх у готівковій формі, так і шляхом переказу коштів у безготівковій формі з інших рахунків.

Безготівкові кошти розглядаються у доктрині банківського права як такі, що можуть бути об`єктом права власності внаслідок юридичної фікції / визнання неіснуючого існуючим, яка передбачає також визнання того, що безготівкові кошти знаходяться на відповідному рахунку у банку. Якщо відкинути цю юридичну фікцію, то таке означало б, що безготівкові кошти є недосяжним для звернення на них стягнення, оскільки слід було б визнати, що вони одночасно всюди і ніде не знаходяться, тобто не мають місцезнаходження, інформація про яке є необхідною при вчиненні виконавчих дій і зазначається під час арешту цього майна. Можливість ініціювати операції стосовно безготівкових коштів в іншому місці, окрім як у банку, у якому відкрито відповідний рахунок, не суперечить цій юридичній фікції, яка закріплена також і у Законі України "Про виконавче провадження", у якому йдеться про "кошти, які перебувають на рахунках боржника у банках".

Також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 19 серпня 2019 року по справі №922/1923/15 зазначено, що, розглядаючи дану справу та вирішуючи спір, суду належало встановити не тільки місцезнаходження боржника, а й місцезнаходження його майна, зокрема, грошових коштів з урахуванням вимог ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", вимог глави XIII ЦК України в розумінні якої, грошові кошти є майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з п. 6.3. ст. 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Матеріалами виконавчого провадження підтверджено, що третя особа разом із заявою про відкриття виконавчого провадження надала довідку про відкритий рахунок на імя позивача.

Так, відповідно до довідки ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» від 08.08.2019 року вих. №1856/ДР/19, у клієнта ОСОБА_1 для обліку поточної заборгованності відкрито рахунок № НОМЕР_2 від 18.05.2018 року в валюті гривня в ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрілців, 37/41.

Таким чином, суд встановив, що ОСОБА_1 є власником рахунку карткового рахунку № НОМЕР_2 року в валюті гривня в ТОВ «Фінансова компанія «Сіті фінанс», що розташоване за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрілців, 37/41, а тому дії приватного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження відповідали приписам Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладені встановлені обставини, суд вважає, що приватний виконавець при відкритті виконавчого провадження діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Посилання позивача на те, що він не має можливості реалізувати свої права, визначені ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», не беруться судом до уваги, оскільки не впливають на суть встановлення правомірності дії відповідача відповідно до приписів ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження».

У той же час, суд звертає увагу, що у постанові про відкриття виконавчого провадження вказано ідентифікатор для доступу до АС виконавчого провадження, використавши який, боржник може ознайомитись з процесуальними документами, винесеним приватним виконацем в межах виконавчого провадження №60435264.

Також, матеріалами виконавчого провадження підтверджено, що 12.11.2019 року приватним виконавцем було отримано заяву про надання копії постанови про відкриття виконавчого провадження та виконавчого напису та документів, на підставі яких його вчинено, на яку 25.11.2019 року надано відповідь з копіями вказаних документів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач при відкритті виконавчого провадження та прийнятті оскаржуваної постанови, діяв на підтсаві, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законом України «Про виконавче провадження», в звязку з чим позовні вимоги не належать задоволенню повністю.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України. суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позовних вимог позивачу відмовлено в повному обсязі, керуючись приписами ст. 139 КАС України, судовий збір не повертається позивачу, та за відсутності понесених судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з позивача на користь суб`єкта владних повноважень.

На підставівикладеного, керуючись положенням Конституції України, Закону України «Про виконавче провадження»,ст.ст. 6, 14, 77, 90, 139, 161, 255, 271, 269, 287 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни (місцезнаходження:02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, оф. 19), за участю третьої особи, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача Товарства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія "СІТІ Фінанс» (м. Київ, Шевченківський район, Січових Стрільців, б. 37-41) про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №60435264 від 29.10.2019 року, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в сроки, встановлені ст.287 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя: Л.Р. Юхтенко

.