Справа № 489/3448/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 р.м. ОдесаСправа № 489/3448/19
Головуючий в 1 інстанції: Коваленко І.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Танасогло Т.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 жовтня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Андрієнка Сергія Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправними дії інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Андрієнка Сергія Сергійовича та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, Серії ЕАВ №1239203 від 17.06.2019 року.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки поліцейського про порушення позивачем правил дорожнього руху, а саме не виконання вимоги дорожньої розмітки, є необґрунтованими, оскільки розмітка в місці виявлення правопорушення стерта на 90%, а тому вважається такою, що відсутня. Зазначені обставини свідчать про неправомірність рішення відповідача, його необґрунтованість та наявність безумовних підстав для його скасування.

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 жовтня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тим обставинам, що дорожня розмітка у місці виявлення правопорушення не відповідає установленим вимогам, є затертою, а отже не відповідала вимогам державних стандартів, в установленому порядку не відновлювалась, чим спростовуються доводи відповідача про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, однак в судове засідання вони не з`явились, з огляду на достатність доказів для вирішення справи за наявними матеріалами, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 17.06.2019 року інспектором Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Андрієнка Сергія Сергійовича винесено постанову Серії ЕАВ №1239203 про накладення на позивача адміністративного стягнення у розмірі 255 грн. (а.с. 1).

Згідно вказаної постанови, підставою для накладення адміністративного стягнення стало те, що позивач 17.06.2019 року, керуючи транспортним засобомMicra, номерний знак НОМЕР_1 , біля будинку № 4 по вул. Одеській в с. Коблеве, не виконав вимоги дорожньої розмітки 1.18, чим порушив п. 8.5.1 Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 122 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою, посилаючись на її безпідставність, необґрунтованість і невідповідність чинному законодавству, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції врахував, що дорожній знак 5.16 знаходиться у видимій частині узбіччя, а напрямки руху по смугах дублюється дорожньою розміткою, яка є видимою, що з урахуванням наявності знаку не дає підстав вважати недостатнім інформуванням водія про напрямки руху по смугах, а наданим відеозаписом вбачається як транспортний засіб позивача рухається у крайній лівій смузі для руху, яка з урахуванням вищевказаного, дозволяє рух тільки ліворуч.

За таких обставин, з огляду на те, що дотримання Правил дорожнього руху є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП.

Оцінивши в сукупності наявні в справі докази, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність оскаржуваної постанови та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції вважає правильними, з огляду на наступне.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Так, відповідно до п.п. 8.1, 8.2 Правил від 10.10.2001 року №1306 регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Згідно із п. 8.2-1 Правил від 10.10.2001 року №1306 дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Відповідно до п. 8.5 Правил від 10.10.2001 року №1306 дорожня розмітка (додаток 2) поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Згідно із п.п. 8.5.1 Правил від 10.10.2001 року №1306 горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Відповідно до Розділу 34 Правил від 10.10.2001 року №1306 горизонтальна розмітка 1.18 - показує дозволені на перехресті напрямки руху по смугах. Застосовується самостійно або в поєднанні із знаками 5.16, 5.18; розмітка із зображенням тупика наноситься для зазначення того, що поворот на найближчу проїзну частину заборонено; розмітка, яка дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги, дозволяє також розворот.

Разом з цим, відповідно до Розділу 5 Правил від 10.10.2001 року №1306 дорожній знак 5.16 «Напрямки руху по смугах» показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них. Якщо знак дозволяє поворот ліворуч з крайньої лівої смуги, то він дозволяє й розворот з цієї смуги. Дія знака, що встановлений перед перехрестям, поширюється на все перехрестя, якщо наступні знаки 5.16 або 5.18, установлені на ньому, не дають інших вказівок.

Згідно із п. 11.1 Правил дорожнього руху, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1, 5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Так, фактичною підставою для винесення відповідачем постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення є виявлення поліцейським здійснення позивачем керування транспортним засобом у напрямку прямо без урахування вимог дорожньої розмітки 1.18, яка у місці керування водієм транспортного засобу дозволяла рух наліво.

Обов`язок керування водієм вимогами розмітки встановлений і знаком 5.16, встановленим обабіч дороги відповідного напрямку.

Колегія суддів враховує, що позивач не заперечує обставини з приводу яких виникли спірні правовідносини.

Натомість, зазначає про відсутність в його діях складу правопорушення, оскільки у місці виявлення правопорушення дорожня розмітка є затертою, тобто не відповідає вимогам державного стандарту, що не може нести негативних наслідків для водія у разі не виконання її вимог.

Водночас, як вірно встановив суд першої інстанції, згідно наявної в матеріалах фотокопії місця виявлення правопорушення, дорожній знак 5.16 знаходиться у видимій частині узбіччя, а напрямки руху по смугах дублюється дорожньою розміткою, яка є видимою, що з урахуванням наявності знаку не дає підстав вважати недостатнім інформуванням водія про напрямки руху по смугах.

Таким чином, доводи позивача про неможливість бути обізнаним у вимогах напрямку руху є необґрунтованими та спростовуються доказами по справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

З огляду на те, що позивач рухався прямо у крайній лівій смузі для руху, яка дозволяє рух тільки ліворуч, чим порушено вимоги дорожньої розмітки 1.18, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що притягнення до адміністративної відповідальності відбулось обґрунтовано та з дотриманням чинного законодавства, у зв`язку із чим підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень відсутні.

Разом з цим, є необґрунтованими вимоги апелянта про залучення до участі у справі другого відповідача - Службу автодоріг Миколаївської області, оскільки такі процесуальні дії ініціюють розгляд і вирішення позовних вимог та підстави позову і відповідно до приписів ч. 5 ст. 308 КАС України позбавляють апеляційний суд здійснити їх розгляд.

Інші подані апелянтом докази не спростовують факт виявленого правопорушення, оскільки одержані після ухвалення судового рішення у цій справі.

Враховуючи викладене, оскільки висновки суду першої інстанції відповідають дійсним обставинам справи та нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло