Справа № 520/4880/19
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 грудня 2019 р.Справа № 520/4880/19

Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Старостін В.В., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Ральченка І.М., суддів Бершова Г.Є., Катунова В.В. по справі № 520/4880/19

за позовом ОСОБА_1

до Першого заступника Міністра оборони України Руснака Івана Степановича , Міністерства оборони України , Генерального штабу Збройних Сил України

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Другого апеляційного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.09.2019 року про залишення позовної заяви без розгляду по справі № 520/4880/19 за позовом ОСОБА_1 до Першого заступника Міністра оборони України Руснака Івана Степановича, Міністерства оборони України, Генерального штабу Збройних Сил України про зобов`язання вчинити певні дії.

11.11.2019 року до Другого апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Ральченка І.М., суддів Бершова Г.Є., Катунова В.В., в якій вважає, що скоєно суддею Ральченком І.М. корупційне правопорушення, передбачене ст. 172-9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та допущення скоєння представниками відповідачів адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 402, 403 Кримінального кодексу України, що виявилось у допущенні представників відповідачів до участі у справі без належної перевірки повноважень зазначених осіб на представництво інтересів відповідачів, в подальшому визнання належними довіреностей, що складені з порушенням вимог п. 14 Постанови Кабінету Міністрів України від 15.06.1994 року № 419, не вжиття заходів щодо припинення участі представників відповідачів у судовому засіданні без військової форми, також колегією суддів не вжито заходів з огляду на вчинення представником відповідача ОСОБА_2 корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, що виявилось у порушенні правил сумісництва у зв`язку із забороною військовим посадовим особам здійснювати повноваження представників у судових органах. Зазначає про скоєння суддею Ральченком І.М. корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на порушення вимог запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, що виник у зв`язку із навчанням доньки судді у Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого. Також вказує про неприязнь судді Ральченка І.М. та суддів-членів колегії, що його підтримують, до позивача, із урахуванням внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) відомостей про скоєння суддею кримінального правопорушення, що передбачає кримінальну відповідальність за ст. ст. 364. 367, 375, 400-1 Кримінального кодексу України, що не дозволить колегії суддів винести правосудне рішення по справі № 520/4880/19. Вказано, що ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.11.2017 року у справі № 820/2703/17 задоволено заяву позивача про відвід судді Бершова Г.Є. В подальшому під час розгляду зазначеної справи колегія суддів у складі головуючого судді Ральченка І.М., суддів - Бартош Н.С., Катунова В.В. діяла упереджено на користь відповідача. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 24.01.2018 року було задоволено самовідвід колегії суддів. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2018 року по справі № 820/63/17 задоволено заяву про самовідвід судді Бершова Г.Є. В подальшому під час розгляду справи № 820/63/17 колегією суддів у складі головуючого судді Катунова В.В., суддів - Ральченко І.М., Присяжнюк О.В. позивач подавав заяви про відвід суддям, які діяли на користь відповідачів. Суддя Катунов В.В., будучи обізнаним про факт навчання доньки судді Ральченка І.М . у Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого, який є відповідачем по справі № 820/63/17, сприяв вчиненню корупційного правопорушення за ст. 172-7 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також, судді Катунов В.В., Ральченко І.М. під час розгляду справи № 820/63/17 скоїли корупційне правопорушення за ст. 172-9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (невжиття заходів щодо протидії корупції). З огляду на упередженість колегії суддів та зацікавленість у вирішенні справи на користь відповідачів, позивач вважав об`єктивною недовіру до колегії суддів у складі головуючого судді Ральченка І.М., суддів Бершова Г.Є., Катунова В.В., що є підставою для відводу колегії суддів.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 17.12.2019 року визнано необґрунтованою заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Ральченка І.М., суддів Бершова Г.Є., Катунова В.В. по справі № 520/4880/19.

За правилами ч. 4 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Частиною 11 вказаної статті визначено, що питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви позивача про відвід колегії суддів, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи: 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син. дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім і або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 3 1 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України» зазначено, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного». Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими».

Заява Полякова С.Ю. про відвід, крім іншого, ґрунтується на тому, що головуючим суддею Ральченко І.М. допущені в судове засідання представники відповідачів без перевірки належним чином повноважень та за відсутності належної довіреності для представництва інтересів відповідачів, що є порушенням п. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України, без військової форми, що, за визначенням позивача, має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 402, 403 Кримінального кодексу України.

Наведене вище, на думку позивача, свідчить про вчинення суддею Ральченком І.М. корупційних правопорушень, передбачених ст. ст. 172-7, 172-9 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Проте, викладені обставини не можуть слугувати підставами для відводу судді як такі, що викликають сумнів у його обєктивності та неупередженості, оскільки є незгодою із процесуальними діями головуючого судді, вчиненими під час розгляду справи.

Слід вказати, що незгода із процесуальними рішеннями суду під час розгляду справи підлягає оскарженню у порядку, встановленому процесуальним законодавством.

Крім того, оцінка такої підстави для відводу судді Ральченка І.М. як питання дотримання ним вимог п. 1 ст. 202 Кодексу адміністративного судочинства України під час судового засідання 31.10.2019 року, вже надана судом в ухвалі Другого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2019 р. у даній справі.

Також, позивачем у заяві викладені доводи, що ґрунтуються на аналізі дій суддів - членів колегії, які були вчинені під час розгляду інших справ: № 820/2703/17, № 820/63/17.

Зазначені доводи не приймаються як належне підтвердження існування підстав для відводу, оскільки по-перше, фактично стосуються вчинених судом процесуальних дій та прийнятих рішень, по-друге, вирішення судом питання відводу/самовідводу в рамках інших справ та встановлені при цьому обставини жодним чином не можуть свідчити про наявність таких підстав, у тому числі у вигляді упередженості та зацікавленості суддів, при вирішенні даної справи.

Стосовно посилань ОСОБА_1 на наявність ознак конфлікту інтересів та приватного інтересу судді Ральченка І.М. у справі, з огляду на навчання доньки судді у Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого, на користь якого за твердженням позивача діяли відповідачі, слід зазначити наступне.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Родинні зв`язки, навчання доньки судді Ральченка І.М. у Національному юридичному університеті імені Ярослава Мудрого, який крім того не є стороною у справі, не свідчать про наявність будь-якого об`єктивного зв`язку та приватного інтересу судді, отже не є підставами для відводу судді, а заява ОСОБА_1 в цій частині містить лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджені належними і допустимими доказами.

Що стосується посилань позивача на наявні залякування з боку колегії суддів можливим кримінальним переслідуванням, висловлені, на його думку, в ухвалі Другого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2019 року, слід зазначити, що у вказаній ухвалі судом наведено цитату із рішення Ради Суддів України № 34 від 08.06.2017 року щодо питань конфлікту інтересів у разі подання учасником судового засідання заяви про вчинення суддею кримінального правопорушення, яка в тому числі містить роз`яснення, які розцінені позивачем як «залякування».

Таким чином, ОСОБА_1 , обґрунтовуючи заяву про відвід колегії суддів, переконливих доказів, які б давали підстави вважати, що колегія суддів є упередженою на користь відповідачів, не надано.

Отже, наведені позивачем у заяві про відвід колегії суддів обставини не можуть слугувати підставами для відведення суддів.

Наявності інших підстав, передбачених ст. 36 та ст. 37 Кодексу адміністративного судочинства України для відводу колегії суддів Поляковим С.Ю. не наведено.

Будь-яких доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість складу колегії суддів в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, оскільки підстави для відводу необґрунтовані, заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Ральченка І.М., суддів Бершова Г.Є., Катунова В.В. по справі № 520/4880/19 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 36, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі головуючого судді Ральченка І.М., суддів Бершова Г.Є., Катунова В.В. по справі № 520/4880/19 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)Старостін В.В.