Справа № 761/32285/19
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,

секретаря Суркової Д.О.,

за участю представників сторін:

від позивача - адвокат Павлюх Б.Я.,

від відповідача - Сметанюк Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві про скасування постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі - відповідач, апелянт, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просив скасувати постанову від 05 серпня 2019 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу в розмірі 3400,00 грн., та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що його притягнуто до відповідальності після закінчення строку, встановленого Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, а у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що виявлені під час перевірки порушення, мали місце з 21 липня 2016 року по 07 листопада 2017 року та не були припиненні, натомість тривали до виявлення контролюючим органом. Таким чином, складення на підставі акта перевірки протоколу про адміністративне правопорушення, розгляд справи та накладення адміністративного стягнення, на переконання відповідача, здійснено з дотриманням встановленого статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення двомісячного строку для триваючих правопорушень.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.

Судом установлено, що позивач у період з 05 квітня 2016 року по 24 квітня 2019 року був директором ТОВ «Тандем Агро».

У період з 30 травня 2019 року по 20 червня 2019 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Тандем Агро» з питань, зокрема, дотримання вимог податкового та валютного законодавства за період з 01 квітня 2016 року по 31 березня 2019 року.

При проведенні перевірки встановлено, що з каси підприємства видавались готівкові кошти з перевищенням граничних сум розрахунків між фізичною особою та підприємством протягом одного дня в розмірі понад 150000,00 грн. у 2016 році та 50000,00 грн. у 2017 році.

02 серпня 2018 року головним державним ревізором - інспектором ГУ ДФС у м. Києві складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого, при проведенні планової виїзної перевірки ТОВ «Тандем Агро» встановлено, що позивачем, керівником, вчинено порушення - перевищення граничних сум розрахунків між фізичною особою та підприємством протягом одного дня в розмірі понад 150000,00 грн. у 2016 році та 50000,00 грн. у 2017 році, чим порушено постанову Національного Банку України від 06 червня 2013 року №210 «Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою» та «Положення про ведення касових операцій у національній валюті», затвердженого постановою правління Національного Банку України від 15 грудня 2004 року №637, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 16315 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

05 серпня 2019 року виконуючим обов`язки заступника начальника ГУ ДФС у м. Києві на підставі протоколу про адміністративне правопорушення прийнято постанову, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 16315 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та уважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що порушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності, не є триваючим. Отже, на момент винесення спірної постанови, строки, у межах яких може бути притягнуто особу до відповідальності, сплинули, а тому наявні підстави для її скасування.

Колегія суддів з наведеним висновком суду першої інстанції погоджується з огляду на таке.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), постановою Національного Банку України від 06 червня 2013 року №210 «Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою» (далі - Постанова №210) та Положенням про ведення касових операцій у національній валюті, затвердженим постановою правління Національного Банку України від 15 грудня 2004 року №637 (далі - Положення №637).

Так, відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Постановою №210 у редакції, яка діяла до 04 січня 2017 року, було встановлено граничну суму розрахунків готівкою: підприємств (підприємців) між собою протягом одного дня в розмірі 10000 (десяти тисяч) гривень; фізичної особи з підприємством (підприємцем) протягом одного дня за товари (роботи, послуги) у розмірі 150000 (ста п`ятдесяти тисяч) гривень; фізичних осіб між собою за договорами купівлі-продажу, які підлягають нотаріальному посвідченню, у розмірі 150000 (ста п`ятдесяти тисяч) гривень.

З 04 січня 2017 року цією постановою встановлено граничну суму розрахунків готівкою: підприємств (підприємців) між собою протягом одного дня в розмірі 10000 (десяти тисяч) гривень; між фізичною особою та підприємством (підприємцем) протягом одного дня в розмірі 50000 (п`ятдесяти тисяч) гривень; фізичних осіб між собою за договорами купівлі-продажу, які підлягають нотаріальному посвідченню, у розмірі 50000 ( п`ятдесяти тисяч ) гривень.

Частина 1статті 16315 КУпАП передбачає відповідальність за порушення порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), у тому числі перевищення граничних сум розрахунків готівкою, недотримання установлених законодавством вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Згідно зі статтею 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 16414, 21215, 21221 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Відповідно до пункта 7 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, з викладених правових норм убачається, що достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за правопорушення є наявність у її діях (бездіяльності) відповідного складу такого правопорушення.

Разом з тим, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливо лише у межах строків, визначених статтею 38 КУпАП.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що звертаючись із позовом до суду, позивач не оспорював фактичні обставини, викладені в акті перевірки, але наголошував на тому, що на момент прийняття відповідачем спірної постанови строк, визначений статтею 38 КУпАП, сплив, що є безумовною підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Твердження апелянта про те, що вчинене позивачем правопорушення є триваючим, необґрунтовані та безпідставні.

Як убачається зі змісту акта перевірки, порушення, за яке притягнуто позивача до адміністративної відповідальності, полягало у тому, що з каси підприємства видавались готівкові кошти у розмірі, що перевищував встановлені законодавством обмеження.

Виходячи із змісту та суті цього порушення, воно не є триваючим, оскільки полягає у разовому вчиненні певних дій - видачі готівкових коштів. Остання така дія була вчинена 07 листопада 2017 року.

Отже, на день винесення спірної постанови, строк, передбачений статтею 38 КУпАП, сплинув.

Відповідно до пункта 1 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з дотриманням норм чинного матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись статтями 33, 34, 243, 272, 286, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

чЛ.Т. Черпіцька

(Повний текст постанови складений 18 грудня 2019 року.)