Справа № 440/4005/19
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/4005/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/4005/19 за позовом Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" до Офісу великих платників податку ДПС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

21 жовтня 2019 року позивач Приватне акціонерне товариство "АвтоКрАЗ" (надалі - ПрАТ "АвтоКрАЗ") звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податку ДПС (надалі - відповідач, Офіс), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № від 09.08.2019 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску у розмірі 230 479,61 грн.

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує на протиправні дії відповідача в частині нарахування штрафних санкцій під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, запровадженого ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.09.2018 №917/814/16.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

14.11.2019 відповідач надав відзив на позов, в якому з посиланням на положення ч. 5 ст. 19 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" стверджує, що дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інше соціальне страхування. З огляду на це відповідач вважає, що оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які виникли після введення мораторію, то відповідно і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення (а.с. 44-45).

Позивач правом на надання відповіді на відзив не скористався.

Суд розглядає дану справу на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ПрАТ "АвтоКрАЗ" () є юридичною особою зареєстрованою в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24.06.1996, про що 28.07.2004 вчинено відповідний запис за №1 000027 (а.с. 31-41). Основним зареєстрованим видом діяльності позивача за КВЕД є: 29.10 Виробництво автотранспортних засобів. Підприємство з 23.07.2019 перебуває у судовій процедурі банкрутства, розпочатій згідно з ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.09.2018 у справі №917/814/16 із запровадженням мораторію на задоволення вимог кредиторів (а.с. 16-21).

На підставі частини десятої та пункту 2 частини одинадцятої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування Офіс великих платників податків ДФС застосував до позивача штраф у розмірі 229 085,28 грн за період з 23.07.2019 по 26.07.2019 та нарахував пеню у розмірі 1 394,33 грн, про що було прийнято відповідне рішення від 09.08.2019 № (а.с. 48).

Відповідно до розрахунку №22 фінансової санкції та пені за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування по ПрАТ "АвтоКрАЗ" (а.с. 49), платник порушив строки погашення грошового зобов`язання зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 1 145 426,38 грн за червень 2019 року з граничним терміном сплати 22.07.2019.

Так, кошти в сумі 1 046 110,28 грн надійшли в рахунок сплати недоїмки 23.07.2019, у зв`язку з чим було нараховано штраф у сумі 209 222,06 грн і пеню в сумі 1 046,11 грн;

- кошти в сумі 8100,00 грн надійшли в рахунок сплати недоїмки 23.07.2019, у зв`язку з чим було нараховано штраф у сумі 1620,00 грн, пеню в сумі 8,10 грн;

- кошти в сумі 4200,00 грн надійшли в рахунок сплати недоїмки 24.07.2019, у зв`язку з чим було нараховано штраф у сумі 840,00 грн, пеню в сумі 8,40 грн;

- кошти в сумі 13 200,00 грн надійшли в рахунок сплати недоїмки 25.07.2019, у зв`язку з чим було нараховано штраф у сумі 2640,00 грн, пеню в сумі 39,40 грн;

- кошти в сумі 3140,00 грн надійшли в рахунок сплати недоїмки 25.07.2019, у зв`язку з чим було нараховано штраф у сумі 628,00 грн, пеню в сумі 9,42 грн;

- кошти в сумі 13 200,00 грн надійшли в рахунок сплати недоїмки 26.07.2019, у зв`язку з чим було нараховано штраф у сумі 2640,00 грн, пеню в сумі 52,80 грн;

- кошти в сумі 57 476,10 грн надійшли в рахунок сплати недоїмки 26.07.2019, у зв`язку з чим було нараховано штраф у сумі 11 495,22 грн, пеню в розмірі 229,90 грн.

Позивач оскаржив рішення Офісу великих платників податків ДФС від 09.08.2019 № в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України.

Рішенням Державної податкової служби України про результати розгляду скарги ПрАТ "АвтоКрАЗ" від 25.09.2019 №3016/6/99-00-08-06-01 залишено без змін рішення Офісу великих платників податків ДФС від 09.08.2019 №, а скаргу - без задоволення (а.с. 46-47).

Не погоджуючись із правомірністю застосування до підприємства штрафу та нарахування пені під час дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з такого.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (надалі - Закон №2464-VI в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Частиною першою статті 4 Закону №2464-VI визначено, що платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконувані робот: (надані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), у тому числі філії, представництв відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Тож позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 6 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 51 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця (ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VI).

Відповідно до частини десятої статті 9 Закону № 2464-VI днем сплати єдиного внеску вважається, у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів - день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

За приписами частини дванадцятої статті 9 Закону № 2464-VI - єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом № 2464 є недоїмкою та стягується з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Відповідно до п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону № 2464-VI за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.

Одночасно на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу (ч. 10 ст. 25 Закону № 2464-VI).

Нарахування пені, передбаченої цим Законом, починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно (ч. 13 ст. 25 Закону № 2464-VI).

Відповідно до ч. 15 ст. 25 Закону № 2464-VI, рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.

Згідно з ч. 6 ст. 25 Закону № 2464-VI за рахунок сум, що надходять від платника єдиного внеску або від державної виконавчої служби, погашаються суми недоїмки, штрафних санкцій та пені у порядку календарної черговості їх виникнення. У разі якщо платник має несплачену суму недоїмки, штрафів та пені, сплачені ним суми єдиного внеску зараховуються в рахунок сплати недоїмки, штрафів та пені у порядку календарної черговості їх виникнення.

Строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується (ч. 16 ст. 25 Закону № 2464-VI).

Як видно із оскаржуваного рішення Офісу великих платників податків ДФС від 09.08.2019 №, за несвоєчасне перерахування єдиного внеску до ПрАТ "АвтоКрАЗ" застосовано штраф у розмірі 229 085,28 грн за період з 23.07.2019 по 26.07.2019 та нараховано пеню у розмірі 1 394,33 грн.

Позивач не погоджується з оскаржуваним рішенням, оскільки вважає, що з 24.09.2018 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №917/814/16 відкрито провадження у справі про банкрутство ПрАТ "АвтоКрАЗ" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, за умовами якого заборонено нарахування неустойки (штраф, пеня) та інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Дійсно, як з`ясовано судом, 24.09.2018 ухвалою Господарського суду міста Києва у справі №917/814/16, яка набрала законної сили 24.09.2018 (за даними ЄДРСР), відкрито провадження у справі про банкрутство ПАТ "АвтоКраз" (ідентифікаційний код 05808735) та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Умови та порядок відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом та застосування ліквідаційної процедури з метою повного або часткового задоволення вимог кредиторів встановлює Закон України від 14.05.1992 №2343-XII "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон №2343-XII).

Згідно з частинами першою - третьою статті 19 Закону №2343-XII, мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов`язань та зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з відкриттям провадження (проваджень) у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Ухвала є підставою для зупинення виконавчого провадження. Про запровадження мораторію розпорядник майна повідомляє відповідному органу або особі, яка здійснює примусове виконання судових рішень, рішень інших органів, за місцезнаходженням (місцем проживання) боржника та знаходженням його майна.

Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, зокрема: забороняється виконання вимог, на які поширюється мораторій; не нараховується неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші фінансові санкції за невиконання чи неналежне виконання зобов`язань із задоволення всіх вимог, на які поширюється мораторій.

Однак цим же Законом передбачені і деякі винятки.

Так, за приписами частини п`ятої статті 19 Закону №2343-XII - дія мораторію на задоволення вимог кредиторів не поширюється на вимоги поточних кредиторів; на виплату заробітної плати та нарахованих на ці суми страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; відшкодування шкоди, заподіяної здоров`ю та життю громадян; на виплату авторської винагороди, аліментів, а також на вимоги за виконавчими документами немайнового характеру, що зобов`язують боржника вчинити певні дії чи утриматися від їх вчинення.

Оскільки мораторій не зупиняє виконання боржником грошових зобов`язань і зобов`язань щодо сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), які виникли (термін виконання яких настав) після введення мораторію, то і не припиняє заходів, спрямованих на їх забезпечення.

Матеріалами справи підтверджено, що рішення Офісу великих платників податків ДФС № за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, яким до ПрАТ "АвтоКрАЗ" застосовано штраф у розмірі 229 085,28 грн за період з 23.07.2019 по 26.07.2019 та нараховано пеню у розмірі 1 394,33 грн прийняте 09.08.2019, тобто вже після введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, мораторій, дія якого поширена на позивача у даній справі, не зупиняє обов`язків позивача, які існують у нього як у платника податків, так само як не зупиняє обов`язку виконання боржником грошових зобов`язань, які виникли після введення мораторію, відповідно й не виключає відповідальності платника за порушення податкового законодавства, але зупиняє виконання тих грошових зобов`язань, що виникли до моменту введення мораторію.

Позивач після введення мораторію продовжує на загальних підставах здійснювати господарську діяльність, надавати послуги, виконувати роботи, сплачувати податки та заробітну плату працівникам.

У зв`язку з наведеним застосування до ПрАТ "АвтоКрАЗ" штрафних санкцій та нарахування пені згідно з рішенням Офісу від 09.08.2019 № суд визнає правомірним, у зв`язку з чим правові підстави для визнання його протиправним та скасування відсутні.

Тож у задоволенні позову належить відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов Приватного акціонерного товариства "АвтоКрАЗ" (вул. Київська, 62, м. Кременчук, Полтавська область, 39631, ) до Офісу великих платників податків ДПС (вул. Дегтярівська, 11-Г, м. Київ, 04119, ) про визнання протиправним та скасування рішення залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун