Справа № 160/12788/19
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
1. 18.12.2019 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Аделар» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН2698/1854/АВ/ТД-ФС/578 від 25.11.2019 у розмірі 125 190 грн.
2. Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови № ДН2698/1854/АВ/ТД-ФС/578 від 25.11.2019 Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення штрафу уповноваженими особами на Товариства з обмеженою відповідальністю «Аделар» до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.
ІІ. ЗАЯВЛЕНІ ПІДСТАВИ ВЖИТТЯ ЗАХОДІВ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ
3. У випадку невжиття заходів забезпечення позову для позивача настануть вкрай негативні наслідки, оскільки за приписами Закону України «Про виконавче провадження» постанова Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області є виконавчим документом, та може бути пред`явлена до виконання з 25.12.2019, як зазначено у самій спірній постанові № ДН 2698/1854/АВ/ТД-ФС/578 від 25.11.19.
4. В рамках виконавчого провадження з примусового виконання спірної постанови будуть накладені арешти на кошти позивача, буде здійснено стягнення коштів з рахунків позивача, що унеможливить належне провадження господарської діяльності, виконання обов`язків з оплати заробітної плати найманим працівникам, сплату податків, зборів та обов`язкових платежів.
5. Оскільки постанова № ДН 2698/1854/АВ/ТД-ФС/578 від 25.11.19 є предметом оскарження в даній справі, то примусове виконання, наразі буде передчасним.
6. Зазначені обставини свідчать про існування очевидної небезпеки заподіяним шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.
7. Таким чином, невжиття заходів забезпечення адміністративного позову може мати наслідком заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.
8. Крім того, у разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за постановою № ДН 2698/1854/АВ/ТД-ФС/578 від 25.11.19 до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі можливе настання негативних наслідків, для виправлення яких заявнику буде необхідно докласти значних зусиль, а рішення суду не забезпечить в повній мірі відновлення порушених прав позивача та не призведе до приведення правовідносин позивача у попередній стан.
9. Отже, заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії постанови № ДН2698/1854/АВ/ТД-ФС/578 від 25.11.19 Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про накладення на позивача штрафу у сумі 125 190 грн до набрання законної сили судовим рішенням по даній справі відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.
ІІІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ
10. Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
11. Відповідно до частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
12. Відповідно до частин першої та другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
13.Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:
1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або
2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
14. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
15. Відповідно до статті 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
16. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.
17. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
18. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
19. 25.11.2019 розглянувши справу про накладання штрафу та на підставі акта інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 10.10.2019 № ДН2698/1854/АВ щодо порушень Товариством з обмеженою відповідальністю «Аделар» законодавства про працю першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим Ігорем Михайловичем було прийнято постанову про накладання штрафу уповноваженими посадовими особами № ДН 2698/1854/АВ/ТД-ФС/578.
20. Керуючись статтею 259 Кодексу законів про працю України, статтею 53 Закону України «Про зайнятість населення», частини третьої статтею 34 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», пунктом восьмим Порядку накладання штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509, та на підставі абзацу другого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю вказаною постановою на товариство накладено штраф у розмірі 125 190 грн.
21. Дата набрання постановою законної сили з «25» листопада 2019 року.
22. Постанова про накладання штрафу може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення або з дня залишення скарги або протесту на постанову без задоволення.
23. Строк пред`явлення постанови до виконання до «25» лютого 2020 року (включно).
24. Постанова про накладання штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.
25. Пунктом 9 Порядку накладання штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі Порядок № 509) встановлено, що штраф сплачується протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, про що суб`єкт господарювання або роботодавець повідомляють уповноваженій посадовій особі, яка склала постанову про накладення штрафу.
26. Оскільки постанова про накладення 25.11.2019, то у товариства є строк на добровільну сплату штрафу у розмірі 125 190 грн до 25.12.2019.
27. Суд зазначає, що згідно пункту 11 Порядку № 509 не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються, зокрема, органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України).
28. За наведеним визначенням у Законі України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
29. Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як рішення інших державних органів, які законом визнані виконавчими документами.
30. Пунктом першим статті 26 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
31. Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону № 1404-VIII у разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.
32. Виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
33. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (частини 1, 2 статті 27 Закону № 1404-VIII).
34. Отже, у випадку звернення відповідача до органу державної виконавчої служби за виконанням постанови № ДН2698/1854/АВ/ТД-ФС/578 від 25.11.19 про накладання штрафу у розмірі 125 190 грн можливе накладення арешту на рахунки та майно боржника, а також стягнення з боржника виконавчого збору.
35. Відповідно до статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
36. Конвенція, залишаючи за державною владою велику свободу відносно рішень в сфері економічної та соціальної політики, підтверджує, що таке вручання в гарантовані права не буде повільним.
37. Мирне володіння означає, що порушення принципу, встановленому у першому реченні, може мати місце і за відсутності прямого або фізичного втручання у право власності. Так, наприклад, порушення може мати форму позбавлення можливості використати власність, ненадання дозволів, або інших форм перешкоджання реалізації права власності, що є наслідком застосування законодавства або заходів органів державної влади (рішення Європейського суду у справі Wiggins v. United Kingdom Appl. 7456/76 (1976).
V. ВИСНОВОК СУДУ
38. З системного аналізу викладених обставин, суд дійшов висновку, що невжиття таких заходів може істотне ускладнити ефективний захист або поновлення порушених прав, за захистом яких звернувся позивач, що є підставою для задоволення заявленого клопотання.
39. Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

40. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аделар» про вжиття заходів адміністративного позову задовольнити повністю.
43. Копію ухвали направити сторонам.
44. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
45. Виконання ухвали підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
46. Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя І.О. Верба