Справа № 809/4017/13-а
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

19 грудня 2019 року
Київ
справа №809/4017/13-а
адміністративне провадження №К/9901/34591/19
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Калашнікової О.В.,
суддів Білак М.В.. Єресько Л.О.,
перевіривши касаційну скаргу Військової частини НОМЕР_1
на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2014 року
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року
у справі №809/4017/13-а
за позовом ОСОБА_1
до Військової частини НОМЕР_1
про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( далі відповідач) в якому, просив:
- визнати протиправними дії щодо не нарахування та не виплати додаткової щомісячної грошової винагороди відповідно до вимог наказу міністра оборони України від 15 листопада 2010 № 595 (зі змінами та доповненнями) «Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати військовослужбовцям, які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил України, щомісячної додаткової грошової винагороди»;
- зобов`язати включити його в наказ про виплату додаткової щомісячної грошової винагороди відповідно до вимог наказу Міністра Оборони України від 15 листопада 2010 №595 (зі змінами та доповненнями) «Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати військовослужбовцям, які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил України, щомісячної додаткової грошової винагороди», починаючи з 24 жовтня 2012 року по 31 березня 2013 року;
- зобов`язати нарахувати та виплатити додаткову щомісячну грошову винагороду відповідно до вимог наказу Міністра Оборони України від 15 листопада 2010 №595 (зі змінами та доповненнями) «Про затвердження Інструкції про розміри і порядок виплати військовослужбовцям, які займають посади плаваючого та льотного складу Збройних Сил України, щомісячної додаткової грошової винагороди», з 24 жовтня 2012 року по 31 березня 2013 року з урахуванням індексації.;
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2014 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року, позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди за період з 24 жовтня 2012 року по 31 березня 2013 року, згідно вимог Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди окремим категоріям військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністра оборони України 15.11.2010 №595 (у редакції наказу Міністерства оборони України від 05.12.2012 року №825), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2012 року за № 1540/21852.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення на місяць, згідно вимог Інструкції, за період з 24 жовтня 2012 року по 31 березня 2013 року з урахуванням індексації.
В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з рішеннями суду першої та апеляційної інстанції позивача звернувся з касаційною скаргою до суду касаційної інстанції.
У поданій касаційній скарзі позивач, з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.
Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з наступних підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням відповідає стаття 14 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VII Про судоустрій і статус суддів .
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Предметом розгляду даної справи є визнання протиправними дії щодо не нарахування та не виплати додаткової щомісячної грошової винагороди, зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову щомісячну грошову винагороду та зобов`язання нарахувати та виплатити додаткову щомісячну грошову винагороду.
Скаржник займав посаду оперативного чергового, офіцера бойового управління. Посада публічної служби позивача не відноситься до переліку службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні примітки до статті 50 Закону України «Про запобігання корупції».
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
У відповідності до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Військової частини НОМЕР_1 на постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 січня 2014 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2019 року у справі №809/4017/13-а за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.
...........................
...........................
...........................
О.В. Калашнікова
М.В. Білак
Л.О. Єресько,
Судді Верховного Суду