Справа № 140/3386/19
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2019 року ЛуцькСправа № 140/3386/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області (далі ГУ ДФС у Волиинській області) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску в сумі 7974,14 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що оскаржувану вимогу не отримував, а дізнався про неї лише після ознайомлення з листом Головного управління ДПС у Волинській області від 30.10.2019 року, отриманого на запит адвоката Мартіросян М.В. Як слідує з цього листа, станом на 30.10.2019 року в інтегрованій картці платника податків обліковується заборгованість позивача як адвоката по сплаті єдиного соціального внеску в сумі 7974,14 грн.

Вимогу про сплату боргу з єдиного соціального внеску позивач вважає протиправною, оскільки він зареєстрований як фізична особа-підприємець, основним видом діяльності якого є діяльність у сфері права, та перебуває на обліку на спрощеній системі оподаткування (3 група). У 2017, 2018 та 2019 роках сплачував щомісячно єдиний соціальний внесок, що підтверджується відповідними квитанціями. Таким чином вважає, що не має недоїмки зі сплати цього платежу.

Вважає, що перебуваючи на податковому обліку як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, повинен перебувати на податковому обліку як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності, та вести єдиний податковий облік та сплату податків саме як фізичної особи-підприємця із зареєстрованими видами діяльності.

На підставі наведеного просить визнати протиправною та скасувати оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.1).

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 03.12.2019 (а.с.81-82) представник відповідача позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з наступних підстав. Вказує на те, що з 27.05.2008 року ОСОБА_1 взятий на облік в контролюючого органу як фізична особа-підприємець, що проводить незалежну професійну діяльність (адвокат). Позивач обліковується як платник єдиного внеску як фізична особа-підприємець та як особа, що здійснює незалежну професійну діяльність. Станом на 30.10.2019 року в інтегрованій картці платника податків обліковується заборгованість по сплаті єдиного внеску в сумі 7974,14 грн.

Відповідно до даних АІС Податковий блок за позивачем станом на 31.01.2019 року обліковується заборгованість в розмірі 7984,96 грн. У зв`язку з цим контролюючим органом винесено оскаржувану вимогу від 06.02.2019 року №Ф-7935-55 про сплату боргу (недоїмки) в сумі 7984,96 грн.

Представник відповідача звертає увагу на те, що позивач не знятий з обліку як платник єдиного внеску, що проводить незалежну професійну діяльність, а тому зобов`язаний сплачувати єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому, фізична особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат), може бути знята з обліку на підставі поданої до контролюючого органу за основним місцем обліку заяви про ліквідацію платника податків за формою №8-ОПП та заяви про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою №7-ЄСВ за умови внесення до Єдиного реєстру адвокатів України записів про: зміну організаційної форми адвокатської діяльності; зупинення або припинення права на заняття адвокатською діяльністю.

На підставі вищенаведеного вважає, що оскаржувана вимога про сплату боргу винесена ГУ ДФС у Волинській області у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому в задоволенні позову просить відмовити повністю.

Ухвалою суду від 21 грудня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні за участю сторін.

Відповідно до ухвали суду від 21 грудня 2019 року клопотання представника відповідача про заміну відповідача його представником задоволено; замінено в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) відповідача - Головне управління ДФС у Волинській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області).

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 13.03.2006 року зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується копіями виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ № 384731 та свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В01 № 258899 (а.с.22-25).

Позивач взятий на облік у Луцькій об`єднаній державній податковій інспекції ГУ ДФС у Волинській області як платник податків 14.03.2006 року за №476, про що свідчить копія відповідної довідки контролюючого органу від 14.03.2006 року №476 (а.с.26).

ОСОБА_1 з 01 січня 2012 року перебуває на спрощеній системі оподаткування за ставкою єдиного податку 5 групи 3, видом діяльності якого є: 69.10 діяльність у сфері права, що підтверджується копією свідоцтва платника єдиного податку серії А №202036 від 24 травня 2012 року (а.с.27).

На підставі даних інтегрованої картки платника податків (а.с.87-88) станом на 31.01.2019 року за позивачем обліковується заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 7984,96 грн., у зв`язку з чим ГУ ДФС у Волинській області сформувало та надіслало позивачу вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06 лютого 2019 року №Ф-7935-55, відповідно до якої контролюючий орган вимагає сплатити позивача, як фізичної особи, заборгованість зі сплати єдиного внеску в сумі 7984,96 грн., яка виникла станом на 31 січня 2019 року (а.с.86).

Позивачем, як фізичною особою-підприємцем, самостійно нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок за період з грудня 2016 року по вересень 2019 року, що підтверджується копіями відповідних квитанцій (а.с.28-61).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За визначенням підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою-підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до п. 65.1 ст. 65 ПК України взяття на облік фізичних осіб-підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Разом з тим, згідно з п. 65.2 ст. 65 ПК України облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, що передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

При цьому, відповідно до пп. 65.4.4 п. 65.4 ст. 65 ПК України контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Отже, податковим законодавством виключена можливість подвійного взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа (фізична особа-підприємець).

Крім того, факт наявності в особи статусу фізичної особи-підприємця автоматично виключає можливість її взяття на облік в податкових органах як особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність.

Відповідно до положень пунктів 178.1, 178.2 статті 178 ПК України особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

З аналізу зазначених положень законодавства слідує, що діяльність адвоката підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, оподаткування доходів від отримання якої регулюється статтею 178 ПК України, лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства.

Крім того, відповідно до п. 2 ч .1 ст. 1 Закону України № 2464-VI від 08.07.2010 Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон № 2464-VI) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;

В силу вимог п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності

Отже, законодавець розмежовує фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність. При цьому порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності Законом № 2464- VI не передбачений.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону № 2464-VI взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1 до Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 116 від 24.11.2014.

Суд зауважує, що оскільки позивач зареєстрована як фізична особа-підприємець згідно з Законом України Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, до неї не можуть застосовуватись положення ч. 3 ст. 5 Закону № 2464-VI. Зазначені висновки суду підтверджуються також положеннями п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону № 2464-VI, відповідно до яких єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пп. 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач ОСОБА_1 , перебуваючи на податковому обліку як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, повинен перебувати на податковому обліку як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності та вести єдиний податковий облік та сплату податків саме як фізична особа-підприємець 3 групи єдиного податку із зареєстрованим видом діяльності (діяльність у сфері права).

Відтак, позивач, перебуваючи одночасно на обліку як фізична особа-підприємець та як самозайнята особа (адвокат), єдиний соціальний внесок має сплачувати один раз, а не в подвійному розмірі.

У рішенні від 02.09.2019 року по справі № 520/3939/19, яка розглянута Верховним Судом як зразкова, суд дійшов висновку, що взяття контролюючим органом на облік особи як платника єдиного внеску - фізичної особи-підприємця (п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464) та внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб унеможливлює нарахування єдиного внеску за іншим типом платника без прийняття відповідних рішень і внесення змін щодо попереднього обліку особи у спосіб, визначений Законом і підзаконними нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваної вимоги, що є підставою для визнання її протиправною та скасування.

Враховуючи викладене, оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) від 06 лютого 2019 року №Ф-7935-55 винесена контролюючим органом протиправно, тому підлягає скасуванню.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Волинській області на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 768,40 грн., сплачений позивачем відповідно до квитанції від 18.11.2019 року №0.0..1 (а.с.2).

Керуючись статтями 243, 245, 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДФС у Волинській області від 06 лютого 2019 року №Ф-7935-55.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ).

Суддя В.Д. Ковальчук