Справа № 1.380.2019.005273
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.005273
У Х В А Л А

про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення строку звернення до суду

18 грудня 2019 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сидор Н.Т.,

за участю секретаря судового засідання Колодій О.Р.,

представника позивача Максимома А.О.,

представника відповідачів Бути Н.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення позивача до адміністративного суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, Державної міграційної служби України про визнання неправомірними і скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и л а :

на розгляд суду надійшла позовна заява громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, Державної міграційної служби України, в якій позивач просить суд:

- визнати неправомірними та скасувати рішення Державної міграційної служби України № 178-19 від 23.04.2019 про відмову у визнанні громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

- зобов`язати Державну міграційну службу України визнати громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідно до вимог чинного законодавства;

- визнати протиправними дії Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області в частині нероз`яснення позивачу причин відмови, порушення порядку ознайомлення з рішенням та порядку оскарження рішення.

Ухвалою судді від 16.10.2019 позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений суддею строк позивач вимоги ухвали суду про залишення позовної заяви без руху від 16.10.2019 виконав, подавши, серед іншого, клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Ухвалою від 04.11.2019 суддя відкрила загальне позовне провадження у справі; питання щодо визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та поновлення цього строку суддя вирішила розглянути у підготовчому судовому засіданні за участю сторін.

У підготовчому судовому засіданні представник позивача клопотання про визнання поважними причин пропуску строку звернення позивача до адміністративного суду підтримав, просив таке задовольнити.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти визнання поважними причин пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та поновлення цього строку не заперечила.

При постановленні ухвали суд виходить з наступного.

Строки звернення до адміністративного суду із позовом регламентовано статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду - статтею 123 КАС України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, у силу ч. 3 ст. ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, законом, яким встановлені спеціальні строки звернення до суду у справах цієї категорії, є Закон України від 8 липня 2011 року № 3671-VI "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" рішення про відмову в прийнятті заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, протягом п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення про відмову можуть бути оскаржені в установленому законом порядку до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, а також до суду у строки, встановлені цим Законом.

Рішення, що приймаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту, щодо визнання іноземця або особи без громадянства біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, а також рішення про втрату чи позбавлення статусу біженця або додаткового захисту, про скасування рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, можуть бути оскаржені в установленому законом порядку та в установлені цим Законом строки до суду.

Аналіз вказаних положень, структури норми, у т.ч. у взаємозв`язку з положеннями ч.ч. 1 та 2 ст. 12 Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту" дають підстави для висновку, що Законом встановлено п`ятиденний строк для звернення до суду.

Позивач оскаржує рішення Державної міграційної служби України за № 178-19 від 23.04.2019.

Відтак, з огляду на дату подання цієї позовної заяви - 15.10.2019, позивач звернувся до суду поза межами встановленого законом строку для реалізації такого права.

Кодексом адміністративного судочинства України передбачено можливість визнання судом причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Вирішуючи питання про можливість поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку звернення до суду, судом враховано судову практику Європейського Суду з прав людини.

Так, розуміючи важливість дотримання оптимального балансу між забезпеченням реалізації права особи на доступ до правосуддя та принципом правової визначеності, Європейський Суд з прав людини сформував правову позицію, відповідно до якої встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (справи "Белле проти Франції", "Ільхан проти Туреччини", "Пономарьов проти України", "Щокін проти України" тощо).

Також, у рішеннях від 13.01.2000 (справа "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії") та від 28.10.1998 (справа "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії") Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Поважними причинами пропущення строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами. Разом з тим, на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні. Питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

Позивач стверджує, що про порушення своїх прав він дізнався 10.10.2019, отримавши повідомлення Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує тимчасового або додаткового захисту за № 18 від травня 2019 року.

Так, до матеріалах справи долучено копію повідомлення Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує тимчасового або додаткового захисту за № 18 від травня 2019 року, на зворотньому боці якого позивачем зазначено про отримання цього повідомлення 10.10.2019.

Таким чином, враховуючи, що інших доказів ознайомлення позивача з рішенням Державної міграційної служби України за № 178-19 від 23.04.2019 відповідачем не надано та матеріали справи не містять, твердження позивача про ознайомлення з оскаржуваним рішенням 10.10.2019 залишається неспростованим.

З огляду на викладене, а також з метою забезпечення права особи на доступ до правосуддя та гарантування права на судовий захист, суд вважає за доцільне визнати поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду з адміністративним позовом.

Керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 248, 256, 294 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

клопотання представника позивача про визнання поважними причин пропуску строку звернення позивача до адміністративного суду задовольнити.

Визнати поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, Державної міграційної служби України про визнання неправомірними і скасування рішень, зобов`язання вчинити дії та поновити строк звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та окремо не оскаржується, заперечення щодо строку звернення до суду може бути викладено в апеляційній скарзі на рішення у даній справі.

Повний текст ухвали складений та підписаний 20.12.2019.

Суддя Сидор Н.Т.