Справа № 420/4491/19
Суддя: Андрухів В. В.
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4491/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., за участю секретаря судового засідання Рижук В.І., представника позивача - адвоката Капітонова П.П. (за ордером), представника відповідача - Коротких О.М. (за довіреністю), розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження справу за позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМПІДШИПНИК ЛТД" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОМПІДШИПНИК ЛТД" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16.07.2019 року №№ , , .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» 16.07.2019 року було отримано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Одеській області від 16.07.2019 року за №, за № та за №, згідно викладеного в яких, було встановлено порушення п. 44.1, 44.2 ст. 44, пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134, п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198 ПК України та застосовано штрафні (фінансові) санкції на підставі п.123.1 ст.123 ПК України.

Позивач вказав, що під час перевірки шляхом подання запиту від 13.06.2019 року та отримання пояснень із витребуваними документами від 20.06.2019 року за №2006 відповідачем було здійснено документальну перевірку позивача по взаємовідносинам із контрагентами: TOB «ВЕГА СІТІ ГРУП», ТОВ «ЛІМАРК», TOB «АДВАНС АССИСТ», TOB «ІВЕРІЯ ПРОМ», TOB «ФЛЕШ КОМЕРС», TOB «ОЗРІК», TOB «БІЗНЕС ЮНІТІ», TOB «ПРОМКОНТЕКС», TOB «ОРІОН КОМПАНІ», TOB «БІЗНЕС БАСТІОН», TOB «РИТМПОСТАЧ».

Позивач вказав, що перевіркою повноти відображення в обліку та звітності операцій по взаємовідносинах з TOB «ЛІМАРК» за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року встановлено, що взаємовідносини мали місце у січні та лютому 2016 року з придбання товарів на суму 164929,14 грн., у тому числі ПДВ - 27488,19 грн., що підтверджено видатковими та податковими накладними, отриманими від TOB «ЛІМАРК», платіжними документами, оборотно-сальдовими відомостями, товарно-транспортними накладними, відсутність податкових накладних від перевізника (який не є платником ПДВ); а також, що TOB «ЛІМАРК» знаходиться на обліку в ГУ ДФС у м. Києві, відомості про балансову вартість основних засобів відсутні у відповідача та відсутні звіти з травня 2016 року, та з ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 02.03.2018 року у справі №756/2297/18 вбачається факт задоволення клопотання слідчого щодо отримання доказів у рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №00037 від 11.07.2017 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.205, ч.3 ст.212 КК України, що здійснюється досудове розслідування щодо фізичних осіб, які можливо вчинили фіктивне підприємництво під час створення (придбання) кола юридичних осіб, у тому числі TOB «ЛІМАРК».

Позивач зазначив, що викладена в Акті інформація не вказує на наявність порушень позивачем ані податкового, ані іншого законодавства (відсутні результати перевірки контрагента та передбачені діючим законодавством рішення).

Позивач вказав, що перевіркою повноти відображення в обліку та звітності операцій по фінансово-господарських відносинах з TOB «ВЕГА СІТІ ГРУП» за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року встановлено, що взаємовідносини мали місце у лютому та березні 2016 року з придбання товарів на суму 159359,34 грн., у тому числі ПДВ - 26559,89 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними, отриманими від TOB ВЕГА СІТІ ГРУП», платіжними документами, оборотно-сальдовими відомостями, товарно-транспортними накладними, відсутність податкових накладних від перевізника (який не є платником ПДВ); а також, що TOB «ВЕГА СІТІ ГРУП» знаходиться на обліку в ГУ ДФС у м. Києві, що за 2016 рік балансова вартість основних засобів дорівнює 0 грн., та з ухвали Оболонського районного суду міста Києва вбачається факт задоволення клопотання слідчого щодо отримання доказів у рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000031 від 18.03.2018 за ознаками ч.3 ст.212 КК України, що здійснюється досудове розслідування щодо кола фізичних осіб, які використовували реквізити юридичних осіб, у тому числі TOB «ВЕГА СІТІ ГРУП», які можливо здійснювали ввезення на митну територію України товарів високого попиту з КНР та Туреччини від підконтрольних підприємств-нерезидентів, які подальшому можливо реалізовувалися через фізичних осіб-підприємців без сплати податків до бюджету.

Позивач зазначив, що перевіркою повноти відображення в обліку та звітності операцій по фінансово-господарських відносинах з TOB «АЛЬФА БІО ЕНЕРДЖІ» за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року встановлено, що взаємовідносини мали місце з TOB «АЛЬФА БІО ЕНЕРДЖІ» у квітні та травні 2016 року з придбання товарів, що підтверджується видатковими та податковими накладними, виданими TOB «АЛЬФА БІО ЕНЕРДЖІ», платіжними документами, оборотно-сальдовими відомостями, товарно-транспортними накладними, відсутність податкових накладних від перевізника (який не є платником ПДВ); а також, що TOB «АЛЬФА БІО ЕНЕРДЖІ» знаходиться на обліку в ГУ ДФС у Запорізькій області, у відповідача відсутні відомості щодо балансової вартості основних засобів, та звітів з червня 2016 року, та з ухвали Сихівського районного суду міста Львова від 11.12.2016 року у справі №464/7489/16 вбачається факт задоволення клопотання слідчого щодо отримання доказів у рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000402 від 11.02.2016, за ознаками ч.1 ст.205 КК України, що здійснюється досудове розслідування щодо невстановлених осіб, які у період 2014 року на території Львову можливо створено суб`єкт господарювання з ознаками «фіктивності» TOB «АЛЬФА БІО ЕНЕРДЖІ», а узагальнена Франківським відділенням Залізничної ОДПІ ГУ ДФС у Львівській області від 1208.2016 року №11529/13-05-12-01/483 податкова інформація була використана лише частково, у якій міститься посилання на наявність ознак, та відсутність перевірок суб`єкта господарювання з метою підтвердження вказаних ознак.

Позивач вказав, що викладена в Акті інформація не вказує на наявність порушень позивачем ані податкового, ані іншого законодавства (відсутні результати перевірки контрагента та передбачені діючим законодавством рішення).

Перевіркою повноти відображення в обліку та звітності операцій по фінансово-господарських відносинах з TOB «АДВАНС АССИСТ» за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 року встановлено, що взаємовідносини мали місце у квітні-липні 2016 року з придбання товарів на суму 912685,86 грн., у тому числі ПДВ -100484,04 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними, виданими TOB «АДВАНС АССИСТ», платіжними документами, оборотно-сальдовими відомостями, товарно-транспортними накладними, відсутність податкових накладних від перевізника (який не є платником ПДВ); а також, що TOB «АДВАНС АССИСТ» знаходиться на обліку в ГУ ДФС у Рівненській області, балансова вартість основних засобів у 2016 році дорівнює 0 грн., 11.12.2018 року анульовано свідоцтво платника ПДВ, з 18.08.2017 року змінився засновник товариства та статутний капітал становить 5 млн. грн.

Позивач зазначив, що перевіркою повноти відображення в обліку та звітності операцій по фінансово-господарських відносинах з TOB «ІВЕРІЯ ПРОМ» за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року встановлено, що мали місце взаємовідносини у липні-серпні 2016року з придбання товарів на суму 735976,86 грн., у тому числі ПДВ -122662,81 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними, виданими TOB «ІВЕРІЯ ПРОМ», платіжними документами, оборотно-сальдовими відомостями (про рух активів), товарно-транспортними накладними, відсутність податкових накладних від перевізника (який не є платником ПДВ); а також, що TOB «ІВЕРІЯ ПРОМ» знаходиться на обліку в ГУ ДФС у м. Києві, балансова вартість основних засобів на 2016 рік становить 0 грн., 31.07.2018 року анульовано свідоцтво платника ПДВ.

Перевіркою повноти відображення в обліку та звітності операцій по фінансово-господарських відносинах з TOB «ФЛЕШ КОМЕРС» за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року встановлено, що мали місце взаємовідносини у жовтні 2016 року з придбання товарів на суму 82776,48 грн., у тому числі ПДВ - 13796,08 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними, виданими TOB ФЛЕШ КОМЕРС», платіжними документами, оборотно-сальдовими відомостями (про рух активів), товарно-транспортними накладними, відсутність податкових накладних від перевізника (який не є платником ПДВ); а також, що TOB «ФЛЕШ КОМЕРС» знаходиться на обліку в ГУ ДФС у місті Києві, балансова вартість основних засобів у 2016 році становить 0 грн., 30.05.2018 року анульовано свідоцтво платника ПДВ.

Перевіркою повноти відображення в обліку та звітності операцій по фінансово-господарських відносин з TOB «ОЗРІК» за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року встановлено, що мали місце відносини у жовтні-грудні 2016 року з придбання товарів на суму 488286,07 грн., у тому числі ПДВ - 81381,01 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними, виданими TOB «ОЗРІК», платіжними документами, оборотно-сальдовими відомостями (про рух активів), товарно-транспортними накладними, відсутність податкових накладних від перевізника (який не є платником ПДВ); а також, що TOB «ОЗРІК» знаходиться на обліку в ГУ ДФС у Херсонській області, балансова вартість основних засобів у 2016 році дорівнює 0 грн., 31.01.2018 року анульованого свідоцтво платника ПДВ, та з ухвали Сихівського районного суду міста Львова від 04.12.2017 року у справі № 464/7873/17 вбачається факт задоволення клопотання слідчого щодо отримання доказів у рамках кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000402, за ознаками ч.1 ст.205,ч.2 ст.205, ч.1 ст.209, ч.3 ст.212 КК України, що досудове розслідування здійснюється щодо фізичних осіб, які можливо у період 2016-2017 років на території м. Львова, Львівської області та інших областей створено ряд нових суб`єктів господарювання з ознаками «фіктивності» керівниками яких призначено спеціально підібраних осіб, у тому числі TOB «ОЗРІК», та ГУ ДФС у Херсонській області складена узагальнена податкова інформація від 22.03.2017 року за № 83/21-22-14-10/40830145, зміст якої взагалі не зазначено в Акті.

Позивач зазначив, що перевіркою повноти відображення в обліку та звітності операцій по фінансово-господарським взаємовідносинам з TOB «БІЗНЕС ЮНІТІ» за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року встановлено, що мали місце взаємовідносини з TOB «БІЗНЕС ЮНІТІ» у серпні-листопаді 2016 року з придбання товарів на суму 1598260,56 грн., у тому числі ПДВ - 266376,76 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними, виданими TOB «БІЗНЕС ЮНІТІ», платіжними документами, оборотно-сальдовими відомостями (про рух активів), товарно-транспортними накладними, відсутність податкових накладних від перевізника (який не є платником ПДВ), а також, що TOB «БІЗНЕС ЮНІТІ» знаходиться на обліку в ГУ ДФС у місті Києві, балансова вартість основних засобів у 2016 році дорівнює 0 грн., 31.07.2018 року анульовано свідоцтво платника ПДВ.

Також позивач зазначив, що перевіркою повноти відображення в обліку та звітності операцій по фінансово-господарським взаємовідносинам з TOB «ПРОМКОНТЕКС» за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року встановлено, що мали місце взаємовідносини у листопаді 2016 року з придбання товарів на суму 115223,29 грн., в тому числі ПДВ -19203,88 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними, виданими TOB «ПРОМКОНТЕКС», платіжними документами, оборотно-садовими відомостями (про рух активів), товарно-транспортними накладними, відсутність податкових накладних від перевізника (який не є платником ПДВ); а також, що TOB «ПРОМКОНТЕКС» знаходиться на обліку в ГУ ДФС у місті Києві, балансова вартість основних засобів у 2016 році дорівнює 0 грн., 31.07.2018 року анульовано свідоцтво платника ПДВ.

Позивач вказав, що перевіркою повноти відображення в обліку та звітності операцій по фінансово-господарським взаємовідносинам з TOB «ОРІОН КОМПАНІ» за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року встановлено, що мали місце взаємовідносини у квітні-червні 2017 року з придбання товарів на суму 2247459,26 грн., у тому числі ПДВ -374576,54 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними, виданими TOB «ОРІОН КОМПАНІ», платіжними документами, оборотно-сальдовими відомостями (рух активів), товарно-транспортними накладними, відсутність податкових накладних від перевізника (який не є платником ПДВ); а також, що TOB «ОРІОН КОМПАНІ» знаходиться на обліку в ГУ ДФС у Рівненській області, балансова вартість основних засобів за 2017 рік дорівнює 0 грн., 29.05.2019 року анульовано свідоцтво платника ПДВ.

Позивач зазначив, що перевіркою повноти відображення в обліку та звітності операцій по фінансово-господарським взаємовідносинам з TOB «БІЗНЕС-БАСТІОН» за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року встановлено, що мали місце взаємовідносини у вересні 2017 року - травні 2018 року з придбання товарів на суму 7043510,72 грн., у тому числі ПДВ - 1173918,45 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними, виданими TOB «БІЗНЕС-БАСТІОН», платіжними документами, оборотно-сальдовими відомостями (про рух активів), товарно-транспортними накладними, відсутність податкових накладних від перевізника (який не є платником ПДВ), а також, що TOB «БІЗНЕС-БАСТІОН» знаходиться на обліку в ГУ ДФС у місті Києві, балансова вартість основних засобів за незазначений період дорівнює 0 грн., з ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 18.02.2019 року у справі №756/17025/18 вбачається факт задоволення клопотання слідчого щодо отримання доказів у рамках кримінального провадження, та здійснення досудового розслідування щодо фізичних осіб, які можливо використовували реквізити кола юридичних осіб для здійснення ввезення на митну територію України товарів високого попиту, при документальному їх відображенні подальшої реалізації на інші юридичні особи, у тому числі TOB «БІЗНЕС-БАСТІОН», які можливо здійснювали «пересортування» номенклатури.

Крім того, позивач вказав, що перевіркою повноти відображення в обліку та звітності операцій по фінансово-господарським взаємовідносинам з TOB «РИТМПОСТАЧ» за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року встановлено, що мали місце взаємовідносини у липні 2017 - липні 2018 року з придбання товарів на суму 3482673,56 грн., у тому числі ПДВ -580445,59 грн., що підтверджується видатковими та податковими накладними, виданими TOB «РИТМПОСТАЧ», платіжними документами, оборотно-сальдовими відомостями (рух активів), товарно-транспортними накладними від перевізника (який не є платником ПДВ), а також, що TOB РИТМПОСТАЧ» знаходиться на обліку в ГУ ДФС у місті Києві, балансова вартість основних засобів за не вказаний період дорівнює 0 грн., з ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 18.02.2019 року у справі №756/17025/18 вбачається факт задоволення клопотання слідчого щодо отримання доказів у рамках кримінального провадження та здійснення досудового розслідування щодо фізичних осіб, які можливо використовували реквізити кола юридичних осіб для здійснення ввезення на митну територію України товарів високого попиту, при документальному їх відображенні подальшої реалізації на інші юридичні особи, у тому числі ТОВ «РИТМПОСТАЧ», які можливо здійснювали «пересортування» номенклатури.

Також позивач зазначив, що в Акті перевірки міститься посилання перевіряючих осіб на їх невдоволення тим, що ТОВ «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» користувалося послугами з перевезення вантажів ФОП ОСОБА_1 , що є фактичним втручанням органів владних повноважень у господарську діяльність суб`єктів господарювання.

Позивач вказав, що відповідачем було проігноровано та не враховано рух активів товариства, який супроводжувався передбаченим ст.198 ПК України списанням коштів з банківського рахунку, що є безумовною підставою для складання податкової накладної.

Згідно ст.198 ПК України TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» має право на включення до податкового кредиту сум податку, зазначених у податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних/розрахунках коригування.

Позивач зазначив, що на підтвердження здійснення господарських операцій між TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» та контрагентами, позивачем надано копії угод, копії первинних документів, оборотно-сальдових відомостей, картку-рахунку по контрагентам, банківські виписки, податкові накладні.

Разом із тим, доказів того, що укладені угоди позивача із контрагентами визнані у встановленому законом порядку нечинними чи фіктивними, у відповідача відсутні.

Позивач вказав, що норми податкового законодавства не обмежують період подання платником податків необхідних первинних документів лише часом проведення податкової перевірки, оскільки положення п.44.6 ст.44 ПК України визначають статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, однак не обмежують право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавалися ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучити до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. В іншому випадку, обмеження судом предмету дослідження призвело би до неповноти дослідження та порушення справедливого балансу.

Крім того, позивач зазначив, що відсутність у відповідача податкових звітів форми 1-ДФ контрагентів позивача, які не знаходяться на обліку відповідача, не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій, оскільки податкові звіти інших платників податків не є документами позивача, його документами первинного обліку, що підтверджують обставини придбання та обліку послуг.

Позивач вказав, що нереальність господарських операцій з придбання платником податків товарів/послуг має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, обумовлених лише посиланням на недостатність у контрагентів покупця послуг трудових ресурсів, техніки, тощо.

Жодною нормою діючого законодавства не передбачено обов`язку платника податків контролювати сплату своїм контрагентом до бюджету податків та ведення ними бухгалтерського та податкового обліку.

Доводи податкового органу про вчинення позивачем порушень податкового законодавства, на думку позивача, не ґрунтуються на доказах, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на включення понесених витрат до складу валових витрат та формування податкового кредиту.

Поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його контрагентом правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов`язань.

Так, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податків договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються лише наді про фактично здійсненні господарські операції.

Позивач зазначив, що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту. Тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Ухвалою від 13.08.2019 року відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 12 вересня 2019 року о 10:00 год.

Підготовче засідання 12.09.2019 року відкладено на 26.09.2019 року на 09:30 год.

Протокольною ухвалою від 26.09.2019 року суд витребував від ГУ ДФС в Одеській області інформацію за період 2016-2018 р.р. про камеральні перевірки у вигляді відповідних актів камеральної перевірки або довідок, та податкову інформацію, інші документи, які стали підставою для висновків, викладених в акті перевірки від 03.07.2019 року щодо порушення позивачем вимог статей ПК України.

У підготовчому засіданні 26.09.2019 року оголошено перерву до 08.10.2019 року до 09:30 год. у зв`язку з необхідністю подання сторонами заяв по суті справи, та надання відповідачем витребуваних доказів.

Протокольною ухвалою від 08.10.2019 року продовжено строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Ухвалою від 08.10.2019 року закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 04 листопада 2019 року об 11 год. 00 хв.

У судовому засіданні 04.11.2019 року оголошено перерву до 25.11.2019 року до 15:30 год.

У судовому засіданні 25.11.2019 року оголошено перерву до 02.12.2019 року до 15:30 год.

Судове засідання 02.12.2019 року відкладено на 11.12.2019 року на 15:00 год. у зв`язку з знаходженням головуючого судді на лікарняному.

У судове засідання, призначене на 11 грудня 2019 року на 15:00 годину, з`явилися представник позивача та представник відповідача.

Під час судового розгляду справи представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, вважав його необґрунтованим. 30.08.2019 року представник відповідача надав письмовий відзив (а.с. 36-45, т. 7), в якому зазначив, що відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік, на підставі наказів Головного управління ДФС в Одеській області від 07.03.2019 року №1698 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» та від 06.06.2019 року №4320 «Про внесення змін до наказу ГУ ДФС в Одеській області від 07.03.2019 року №1698 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД», проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, валютного законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року.

Перевіркою повноти визначення задекларованих TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» показників у рядку 01 Декларацій «дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року встановлено їх заниження у розмірі 13948782 грн.

Представник відповідача вказав, що під час перевірки встановлено, що у періоді, що перевірявся, TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» мало взаємовідносини з наступними суб`єктами господарювання, які виступають постачальниками товарно-матеріальних цінностей, а саме: TOB "ЛІМАРК" (код за ), TOB "ВЕГА СІТІ ГРУП" (код за ), TOB "АЛЬФА БІО ЕНЕРДЖІ" (код за ), TOB "АДВАНС АССИСТ" (код за ), TOB "ІВЕРІЯ ПРОМ" (код за ), TOB "ФЛЕШ КОМЕРС" (код за ), TOB "ОЗРІК" (код за ), TOB "БІЗНЕС ЮНІТІ" (код за ), TOB "ПРОМКОНТЕКС" (код за ), TOB "ОРІОН КОМПАНГ (код за ), TOB "БІЗНЕС-БАСТІОН" (код за ), TOB "РИТМПОСТАЧ" (код за ).

Представник відповідача зазначив, що документами, які були надані для підтвердження даних в бухгалтерському обліку (Дт281, 902 Кт631) щодо придбання підшипників вартістю 13 948 782 грн., з врахуванням існуючої податкової інформації, не доведено факт придбання цих товарів від наведених постачальників.

Надані до перевірки договори купівлі-продажу, видаткові накладні, товарно-транспортні накладні не відповідають визначенню первинних документів, так як підтверджує лише оформлення нібито проведеного надходження товарів з джерела невідомого походження та з такого, що не відповідає документально оформленому, тобто надходження товарів від невизначених осіб.

В свою чергу, TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» фактично сформувало актив за рахунок надходження товарів з джерела невідомого походження та з такого, що не відповідає документально оформленому, тобто надходження товарів від невизначених осіб, які були включені протягом 2016, 2017 та 2018 р.р. до складу собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» (рядок 2150 Звіту про фінансові результати) та в подальшому використані в господарській діяльності підприємства.

Таким чином, такі операції кваліфікуються, як безповоротна фінансова допомога (у вигляді безоплатно отриманих товарів, які були надані іншими невідомими особами протягом 2016, 2017 та 2018 р.р., у зв`язку з не підтвердженням отримання товарів, робіт (послуг) від постачальників (відносини по яким в ході перевірки не підтверджуються).

Представник відповідача вказав, що отриманий TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» товар від невстановлених осіб у розмірі 13948782 грн. відноситься до складу іншого доходу, який необхідно було відобразити у рядку 2240 Звіту про фінансові результати «Інші доходи» за перевірений період, в тому числі: 2016 рік - на 3304079 грн., 2017 рік - на 4129675 грн., 2018 рік - на 6515028 грн.

Представник відповідача зазначив, що в порушення п.п. 44.1, 44.2 ст.44, п.п. 134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, пунктів 5, 7, 14, 21 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 р. №318, TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» занижено показники у рядку 2240 «Інші доходи» Звіту про фінансова результати у розмірі 13948782 грн., що призвело до заниження значення рядка 01 Декларації «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» у розмірі 13948782 грн., у тому числі: 2016 рік - на 3304079 грн., 2017 рік - на 4129675 грн., 2018 рік - на 6515028 грн.

Перевіркою повноти декларування TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» показників рядка 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» встановлено їх заниження у розмірі 13948782 грн., у тому числі: 2016 рік - на 3304079 грн., 2017 рік - на 4129675 грн., 2018 рік - на 6515028 грн., в результаті порушень викладених п.п.п.3.1.1.1. акту перевірки.

Представник відповідача вказав, що на структуру витрат згідно поданих Звітів про фінансові результати (форма 2-м), найбільший вплив мали такі витрати: собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) за рядком 2050 Звіту про фінансові результати 25 726 900 грн., інші операційні витрати за рядком 2180 Звіту про фінансові результати - 603000 грн.

Перевіркою повноти визначення фінансового результату до оподаткування (прибуток або збиток) за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року встановлено його заниження на загальну суму 13948782 грн., у тому числі: 2016 рік - на 3304079 грн., 2017 рік - на 4129675 грн., 2018 рік - на 6515028 грн., в результаті порушень, викладених п.п.п.3.1.1.1 акту перевірки.

Представник відповідача зазначив, що за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» задекларовано податкового кредиту по податку на додану вартість у сумі 5728147 грн.

Перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року встановлено його завищення у розмірі 2789756 грн., в тому числі: січень 2016 року - на 26117 грн., лютий 2016 року - на 4492 грн., березень 2016 року - на 23439 грн., квітень 2016 року - на 7337 грн., травень 2016 року - на 65031 грн., червень 2016 року - на 17875 грн., липень 2016 року - на 19121 грн., серпень 2016 року - на 130316 грн., вересень 2016 року - на 104544 грн., жовтень 2016 року - на 109394 грн., листопад 2016 року - на 136211 грн., грудень 2016 року - на 16938 грн., квітень 2017 року - на 108811 грн., травень 2017 року - на 135164 грн., червень 2017 року - на 130602 грн., вересень 2017 року - на 31436 грн., жовтень 2017 року - на 156730 грн., листопад 2017 року - на 118719 грн., грудень 2017 року - на 144473 грн., січень 2018 року - на 148860 грн., лютий 2018 року - на 165959 грн., березень 2018 року - на 156719 грн., квітень 2018 року - на 143007 грн., травень 2018 року - на 163218 грн., червень 2018 року - на 145021 грн., липень 2018 року - на 209899 грн., серпень 2018 року - на 126386 грн., вересень 2018 року - на 43938 грн.

Перевіркою достовірності відображених показників у поданих податкових деклараціях з податку на додану вартість (рядки 10.1 - 16.3) за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року встановлено, що на формування показників мало вплив здійснення операцій з придбання підшипників, а також інших послуг, пов`язаних із веденням фінансово-господарської діяльності, від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду

Перевіркою достовірності відображених показників у поданих податкових деклараціях з податку на додану вартість (рядки 10.1 - 16.3) за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року на підставі документів, перелік яких наведений в додатку №3 до акту перевірки «Узагальнений перелік документів, які було використано при проведенні перевірки» встановлено завищення задекларованих показників TOB "ПРОМПІДШИПНИК ЛТД" податкового кредиту з податку на додану вартість (рядок 10.1 Декларацій «придбання (виготовлення, будівництво, спорудження) з податком на додану вартість на митній території України товарів (послуг)») у розмірі 2789756 грн.

Також представник відповідача зазначив, що проведеним аналізом «ймовірного» ланцюга постачання товарів (робіт, послуг) встановлено, що вищезазначені контрагенти реалізували товари, роботи (послуги), відмінні від тих, які були ними придбані по ланцюгу постачання. Товар номенклатури реалізації на TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» не придбавався, наявна підміна (фіктивне введення в обіг) товару, що свідчить про відсутність господарської операції по придбанню у вищезазначених постачальників

На порушення п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» за результатами перевірки зменшено на 2789756 грн.

Заслухавши вступне слово представника позивача та представника відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» зареєстроване 24.03.2014 року за №1 052351 (а.с. 127, т. 1).

Основним видом економічної діяльності TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» є: "Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів" (код КВЕД 45.31).

Судом встановлено, що на підставі направлень, виданих ГУ ДФС в Одеській області від 07.06.2019 року №№ 4012/14-01, 4013/14-01, 4017/14-01, 4015/114-01, 4016/14-01, 4018/14-01, 4014/14-01, відповідно до п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.77.1 ст.77 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік, на підставі наказів Головного управління ДФС в Одеській області від 07.03.2019 року №1698 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» та від 06.06.2019 року №4320 «Про внесення змін до наказу ГУ ДФС в Одеській області від 07.03.2019 року №1698 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД», проведена планова виїзна документальна перевірка ТОВ «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, валютного законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року.

За результатами перевірки відповідачем складено акт від 03 липня 2019 року №1287/15-32-14-01/39146772 "Про результати документальної планової виїзної перевірки TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД», 2" (а.с. 25-91, т. 1).

Відповідно до висновку акту, зазначені наступні порушення позивача, зокрема:

1) п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 2487030 грн., у тому числі:

- 2016 рік - 594734 грн.;

- 2017 рік - 743342 грн.;

- 2018 рік - 1148954 грн., а також зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування у розмірі 131951 грн. (станом на 31.12.2018 року);

2) п.198.1, 198.2, 198.3 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на додану вартість у розмірі 2789756 грн., у тому числі:

- січень 2016 року - на 26117 грн.;

- лютий 2016 року - на 4492 грн.;

- березень 2016 року - на 23439 грн.;

- квітень 2016 року - на 7337 грн.;

- травень 2016 року - на 65031 грн.;

- червень 2016 року - на 17875 грн.;

- липень 2016 року - на 19121 грн.;

- серпень 2016 року - на 130316 грн.;

- вересень 2016 року - на 104544 грн.;

- жовтень 2016 року - на 109394 грн.;

- листопад 2016 року - на 136211 грн.;

- грудень 2016 року - на 16938 грн.;

- квітень 2017 року - на 108811 грн.;

- травень 2017 року - на 135164 грн.;

- червень 2017 року - на 130602 грн.;

- вересень 2017 року - на 31436 грн.;

- жовтень 2017 року - на 156730 грн.;

- листопад 2017 року - на 115570 грн.;

- грудень 2017 року - на 145417 грн.;

- січень 2018 року - на 151065 грн.;

- лютий 2018 року - на 165959 грн.;

- березень 2018 року - на 156719 грн.;

- квітень 2018 року - на 24150 грн.;

- травень 2018 року - на 180166 грн.;

- червень 2018 року - на 246 930 грн.;

- липень 2018 року - на 126612 грн.;

- серпень 2018 року - на 177460 грн.;

- вересень 2018 року - на 76 151 грн.

Підставами для таких висновків у Акті стали твердження осіб, що проводили перевірку, про необхідність господарських операцій позивача з наступними контрагентами - постачальниками: TOB "ЛІМАРК" (код за ), TOB "ВЕГА СІТІ ГРУП" (код за ), TOB "АЛЬФА БІО ЕНЕРДЖІ" (код за ), TOB "АДВАНС АССИСТ" (код за ), TOB "ІВЕРІЯ ПРОМ" (код за ), TOB "ФЛЕШ КОМЕРС" (код за ), TOB "ОЗРІК" (код за ), TOB "БІЗНЕС ЮНІТІ" (код за ), TOB "ПРОМКОНТЕКС" (код за ), TOB "ОРІОН КОМПАНГ (код за ), TOB "БІЗНЕС-БАСТІОН" (код за ), TOB "РИТМПОСТАЧ" (код за ).

Тому орган ДФС зробив висновок, що позивач фактично сформував акти за рахунок надходження товарів з джерела невідомого походження, і такі операції мають кваліфікуватися як безповоротна фінансова допомога, яка була надана іншими невідомими особами у вигляді безплатно отриманих позивачем товарів.

Не погоджуючись з висновками акту перевірки від 03 липня 2019 року №1287/15-32-14-01/39146772, позивач звернувся до ГУ ДФС в Одеській області з запереченнями на вказаний акт перевірки (а.с. 108-111, т. 1).

Листом від 12.07.2019 року №14891/10/15-32-14-01-10 "Про розгляд заперечень до акту перевірки", Головне управління ДФС в Одеській області повідомило позивача про те, що висновки акту залишаються без змін, а заперечення - без задоволення (а.с. 112-119, т. 1).

На підставі висновків акту перевірки від 03 липня 2019 року №1287/15-32-14-01/39146772 та з урахуванням відповіді на заперечення від 12.07.2019 року №14891/10/15-32-14-01-10, Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято наступні податкові повідомлення-рішення:

- від 16.07.2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Податок на прибуток приватних підприємств" на загальну суму 3180787 грн., у тому числі 2487030 грн. - за податковими зобов`язаннями; 621757 грн. - штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 123, т. 1);

- від 16.07.2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" на загальну суму 3329175 грн., у тому числі 2663340 грн. - за податковими зобов`язаннями; 665835 грн. - штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (а.с. 124, т. 1);

- від 16.07.2019 року №, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за звітний період "2018 рік" на суму 131951 грн. (а.с. 125, т. 1).

З матеріалів справи вбачається, що у перевіряємому періоді TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» мало взаємовідносини з наступними суб`єктами господарювання, які виступали постачальниками товарно-матеріальних цінностей, а саме: TOB "ЛІМАРК" (код за ), TOB "ВЕГА СІТІ ГРУП" (код за ), TOB "АЛЬФА БІО ЕНЕРДЖІ" (код за ), TOB "АДВАНС АССИСТ" (код за ), TOB "ІВЕРІЯ ПРОМ" (код за ), TOB "ФЛЕШ КОМЕРС" (код за ), TOB "ОЗРІК" (код за ), TOB "БІЗНЕС ЮНІТІ" (код за ), TOB "ПРОМКОНТЕКС" (код за ), TOB "ОРІОН КОМПАНГ (код за ), TOB "БІЗНЕС-БАСТІОН" (код за ), TOB "РИТМПОСТАЧ" (код за ).

Судом встановлено, що 01.03.2017 року між ТОВ «ОРІОН КОМПАНІ» (Постачальник) та TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №03/17ЛТД, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність, а Покупець зобов`язується приймати і оплачувати на умовах цього Договору товар, найменуванням, у кількості і за цінами, згідно відпускними накладними (а.с. 189-190, т. 2).

01.09.2017 року між ТОВ «БІЗНЕС-БАСТІОН» (Постачальник) та TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №ЛТД 09-17, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність, а Покупець зобов`язується приймати і оплачувати на умовах цього Договору товар, найменуванням, у кількості і за цінами, згідно відпускними накладними (а.с. 191-193, т. 2).

01.07.2017 року між ТОВ «РИТМПОСТАЧ» (Постачальник) та TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №0716-2, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність, а Покупець зобов`язується приймати і оплачувати на умовах цього Договору товар, найменуванням, у кількості і за цінами, згідно відпускними накладними (а.с. 194-196, т. 2).

20.11.2016 року між ТОВ «ПРОМКОНТЕКС» (Постачальник) та TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №11/16-2, відповідно до якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця товарно-матеріальні цінності. Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором (а.с. 197-199, т. 2).

01.10.2016 року між ТОВ «ОЗРІК» (Постачальник) та TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №ЛТД17/10, відповідно до якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця товарно-матеріальні цінності. Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором (а.с. 200-202, т. 2).

04.01.2016 року між ТОВ «ЛІМАРК» (Постачальник) та TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №04-ЛТД/16, відповідно до якого Постачальник зобов`язується передати у власність, а Покупець зобов`язується приймати і оплачувати на умовах цього Договору Товар найменуванням, у кількості і за цінами, згідно відпускними накладними (а.с. 203-205, т. 2).

01.10.2016 року між ТОВ «ФЛЕШ КОМЕРС» (Постачальник) та TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №16/10-ЛТД, відповідно до якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця товарно-матеріальні цінності. Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором (а.с. 206-208, т. 2).

07.12.2015 року між ТОВ «ВЕГА СІТІ ГРУП» (Постачальник) та TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №ПР-12/2, відповідно до якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця товарно-матеріальні цінності. Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором (а.с. 209-211, т. 2).

20.08.2016 року між ТОВ «БІЗНЕС ЮНІТІ» (Постачальник) та TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №0829/16, відповідно до якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця товарно-матеріальні цінності. Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором (а.с. 209-214, т. 2).

01.07.2016 року між ТОВ «ІВЕРІЯ ПРОМ» (Постачальник) та TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №0716-02, відповідно до якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця товарно-матеріальні цінності. Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором (а.с. 215-217, т. 2).

07.04.2016 року між ТОВ «АДВАНС АССИСТ» (Постачальник) та TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №2/1604, відповідно до якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Покупця товарно-матеріальні цінності. Покупець зобов`язується прийняти цей Товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором (а.с. 218-220, т. 2).

01.04.2016 року між ТОВ «АЛЬФА БІО ЕНЕРДЖІ» (Постачальник) та TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» (Замовник) укладено договір постачання №ЛТД04-2/16, відповідно до якого Постачальник зобов`язується поставити та передати у власність Замовника товар. Замовник зобов`язується прийняти цей Товар та оплатити його на умовах, визначених цим Договором (а.с. 221-222, т. 2).

На підтвердження реальності виконання вищевказаних договорів позивачем надано наступні документи: накладні, податкові накладні, товарно-транспортні накладні, банківські відомості по рахунку, оборотно-сальдові відомості по рахунку 631, податкові декларації, квитанції про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН (а.с. 133-255, т. 1; а.с. 1-188, 226-252, т. 2; т. 3; т. 4; т. 5; т. 6).

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України, для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

Юридичні особи - платники єдиного податку, які відповідають критеріям, визначеним підпунктом 3 пункту 291.4 статті 291 цього Кодексу, ведуть спрощений бухгалтерський облік доходів та витрат з метою обрахунку об`єкта оподаткування за методикою, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Згідно п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно п.198.2 ст.198 ПК України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Датою збільшення податкового кредиту орендаря (лізингоотримувача) для операцій фінансової оренди (лізингу) є дата фактичного отримання об`єкта фінансового лізингу таким орендарем.

Датою віднесення сум до податкового кредиту замовника з договорів (контрактів), визначених довгостроковими відповідно до пункту 187.9 статті 187 цього Кодексу, є дата фактичного отримання замовником результатів робіт (оформлених актами виконаних робіт) за такими договорами (контрактами).

Для товарів/послуг, постачання (придбання) яких контролюється приладами обліку, факт постачання (придбання) таких товарів/послуг засвідчується даними обліку.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної/розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.

Згідно абз. 5, 11 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію

Згідно ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Так, порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи), регулюється Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2, п.2 Положення, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі первинні документи).

Згідно п.п. 2.4, 2.5, 2.13, 2.14 п.2 вказаного Положення, первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства. Повноваження на здійснення господарської операції особи, яка діє в інтересах юридичної особи або фізичної особи - підприємця одержує основні засоби, запаси, нематеріальні активи, грошові документи, цінні папери та інші товарно-матеріальні цінності згідно з договором, підтверджуються відповідно до законодавства. Такі повноваження можуть бути підтверджені, зокрема, письмовим договором, довіреністю, актом органу юридичної особи тощо.

Керівник підприємства, установи забезпечує фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій, що були проведені, у первинних документах та виконання всіма підрозділами, службами і працівниками правомірних вимог головного бухгалтера або особи, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку підприємства, щодо порядку оформлення та подання для обліку відомостей і документів. Керівником підприємства, установи затверджується перелік осіб, які мають право давати дозвіл (підписувати первинні документи) на здійснення господарської операції, пов`язаної з відпуском (витрачанням) грошових коштів і документів, товарно-матеріальних цінностей, нематеріальних активів та іншого майна. Кількість осіб, які мають право підписувати документи на здійснення операцій з видачі особливо дефіцитних товарів і цінностей, бланків суворої звітності, повинно бути обмежено.

Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці первинні документи.

На підтвердження здійснення господарських операцій між TOB «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД» та його контрагентами-постачальниками, позивачем до суду надано копії угод, копії первинних документів, оборотно-сальдових відомостей, картки-рахунку по контрагентам, банківські виписки, податкові накладні.

Суд бере до уваги доводи позивача, що зазначені документи відповідають вимогам Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88.

Зауваження щодо оформлення позивачем первинних документів, що підтверджують господарські операції позивача з переліченими контрагентами, в якій Акті перевірки відсутні.

Доказів того, що укладені угоди позивача із контрагентами визнані у встановленому законом порядку нечинними чи фіктивними, відповідачем не надано.

Норми податкового законодавства не обмежують період подання платником податків необхідних первинних документів лише часом проведення податкової перевірки, оскільки положення п. 44.6 ст. 44 ПК України визначають статус показників податкової звітності, які не підтверджені необхідними документами під час перевірки, однак не обмежують право платника довести у судовому процесі обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, поданням виключно тих доказів, що надавалися ним під час проведення податкової перевірки. Право надавати заперечення щодо висновків податкового органу та долучити до матеріалів справи докази на підтвердження таких заперечень надається платнику як на усіх стадіях податкового контролю, так і на стадіях судового процесу, на яких допускається подання учасником процесу нових доказів. В іншому випадку, обмеження судом предмету дослідження призвело би до неповноти дослідження та порушення справедливого балансу.

Аналогічну позицію висловлено Верховним Судом у постановах від 12.02.2019 року по справі №820/6512/16, від 05.02.2019 року по справі №820/12002/15, від 24.01.2019 року по справі №820/3398/16, від 15.01.2019 року по справі №826/14534/16, від 20.11.2018 року по справі №806/434/16.

Отже, під час розгляду справи по суті є необхідність врахувати доповнення до заперечень на акт, та невиконання відповідачем вимог суду щодо надання документів, які підтверджують показники податкової звітності контрагентів позивача, та інформацію контролюючого органу про відсутність виявлених контролюючим органом порушень позивачем податкового законодавства за результатами камеральних перевірок позивача.

Суд бере до уваги доводи позивача, що відсутність у відповідача податкових звітів форми 1-ДФ контрагентів позивача, які не знаходяться на обліку відповідача, не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій, оскільки податкові звіти інших платників податків не є документами позивача, його документами первинного обліку, що підтверджують обставини придбання та обліку послуг.

При цьому, посилання відповідача в акті перевірки на інформацію щодо відсутності у контрагентів позивача можливостей виконати умови договорів, не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки ці обставини стосуються не ТОВ «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД», а його контрагентів, стосовно яких відсутні результати здійснення перевірочних заходів контролюючими органами, на обліку яких знаходяться ці контрагенти позивача.

При цьому, нереальність господарських операцій з придбання платником податків товарів/послуг має підтверджуватися належними, допустимими та достатніми доказами і не може ґрунтуватися на припущеннях, обумовлених лише посиланням на недостатність у контрагентів покупця товарів (послуг), трудових ресурсів, техніки, тощо.

Жодною нормою чинного законодавства не передбачено обов`язку платника податків контролювати сплату своїм контрагентом до бюджету податків та ведення ними бухгалтерського та податкового обліку.

Так, Верховний Суд у постанові від 23.10.2018 року по справі №815/29546/13-а (№К/9901/4496/18) зазначив, що чинне законодавство не ставить умовою дійсності правочинів, а також виникнення податкових зобов`язань платника у залежність від стану податкового обліку його контрагентів, фактичного знаходження їх за місцем реєстрації та наявності чи відсутності основних фондів у останніх. Позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами своїх податкових зобов`язань, адже поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що позивач як платник податків, діяв без належної обачності й обережності, і йому було відомо про можливі порушення, які можливо допускав його контрагент або, що самостійною діловою метою здійснення господарських операцій з даними підприємствами було одержання позивачем податкової вигоди.

При цьому, в акті перевірки вказано, що на момент складання податкових накладних позивач та його контрагенти були зареєстровані як платники податку на додану вартість та мали свідоцтва платника податку на додану вартість.

В акті перелічені зареєстровані за наслідком відповідної перевірки ризиків в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунків коригування ДФС України податкові накладні, виписані контрагентами позивача, і реєстрація цих податкових накладних є підставою для формування позивачем податкового кредиту.

Окрім того, ГУ ДФС в Одеській області не володіє жодними належними доказами на підтвердження фактичної відсутності у контрагентів позивача об`єктивної неможливості здійснення господарської діяльності з надання послуг (поставки товарів), адже у комерційній діяльності виконання поставок товарів (надання послуг) не завжди вимагає наявності власних основних засобів, значної кількості персоналу, оскільки наявна можливість укладання договорів оренди, найму, тощо.

Так, Верховний Суд у постанові від 17.04.2018 року по справі №815/2578/16 зазначив, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні даних податкового обліку, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

У даному випадку, наявний результат використання отриманих від контрагентів позивача товарів, які не можуть з`явитися без змін у структурі активів, що беззаперечно вказує на фактичне виконання обов`язків всіма сторонами угоди.

Доводи податкового органу про вчинення позивачем порушень податкового законодавства не ґрунтуються на доказах, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на включення понесених витрат до складу валових витрат та формування податкового кредиту.

Поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його контрагента правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов`язань.

Так, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування витрат та податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податків договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються лише наді про фактично здійсненні господарські операції.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на податковий кредит, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 03.04.2018 року по справі №820/13380/13-а, від 17.04.2018 року по справі №808/1543/17, від 24.04.2018 року по справі №813/8500/13.

Так, у справі «БУЛВЕС» АД проти Болгарії» (заява № 3991/03) Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 22.01.2009 року зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати податок на додану вартість вдруге, а також сплачувати пеню. На думку Суду, такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватись між вимогами суспільного інтересу та вимогам захисту прав власності.

Розглядаючи справу «Інтерсплав» проти України» про порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, Європейський суд з прав людини висловив свою думку, яка полягає в наступному: «коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюється конкретною компанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань».

Також суд бере до уваги доводи позивача, що будь-яке автоматизоване співставлення, чи дані, отримані з автоматизованих систем контролюючого органу, не є належними доказами в розумінні процесуального Закону, оскільки, автоматизоване співставлення, зокрема, задекларованих податкових зобов`язань та податкового кредиту, не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення таких податкових зобов`язань, а тому здобуті таким чином докази не можуть визнаватись належними.

Не можна вважати обґрунтованим висновок ГУ ДФС в Одеській області про не підтвердження факту поставки у зв`язку з відсутністю товарно-транспортних накладних або неналежним їх оформленням, оскільки за умови наявності інших належних доказів товарності, ненадання зазначених документів не позбавляє платника права на формування податкового кредиту.

Чинним законодавством України передбачено обов`язковість товарно-транспортної накладної лише у випадку надання послуг з перевезення.

Вказана позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №2а-0870/12052/11.

Суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що перевезення товару здійснювалося ФОП ОСОБА_1 , який є керівником ТОВ «ПРОМПІДШИПНИК ЛТД», оскільки законодавчі заборони особі, яка є керівником юридичної особи, здійснювати також господарську діяльність як фізична особа-підприємець - відсутні.

Крім того, дана обставина жодним чином не впливає на формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту позивачем.

Суд погоджується з позивачем, що норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності).

Відсутність у спірних контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необгрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Вказана позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 08.05.2018 року у справі №814/937/15.

При цьому, такі обставини, як відсутність у контрагента трудових ресурсів, виробничого обладнання, транспортного та торгівельного обладнання, відсутність працівників також не можуть спростовувати фактичне виконання операції, оскільки специфіка підприємницької діяльності полягає у тому, що підприємство не завжди повинно мати у власності задекларовану значну кількість працівників, наявність основних засобів та транспорт для виконання взятих на себе зобов`язань, а особливо в разі перепродажу товару; звичаями ділового обороту визначені й інші можливості залучення ресурсів для поставки товарів, як от на підставі цивільно-правових договорів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.09.2019 року у справі №822/955/16.

Щодо вироку Сихівського районного суду міста Львова від 16.05.2018 року, яким затверджено угоду від 16.04.2018 року між обвинуваченим ОСОБА_2 та прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю прокуратури Львівської області ОСОБА_3 Володимировичем про визнання винуватості ОСОБА_2 за ч.3 ст.28, ч.2 ст.205, ч.3 ст.358 КК України із призначенням йому покарання та звільнення його від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк два роки, суд зазначає, що факт наявності вироку, ухваленого на підставі угоди у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених вироком, який набрав законної сили.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі №2а-1570/6063/12.

Відсутність у вироку конкретних обставин щодо господарських операцій, періодів їх здійснення, даних посадових осіб, що підписували первинні документи спростовує доводи, що цей вирок є належним доказом нереальності господарських операцій товариства з його контрагентами та беззаперечно свідчить про наявність податкового правопорушення платником податків при формуванні податкового кредиту.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі №805/649/15-а.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд вважає необґрунтованими та безпідставними висновки Акта перевірки і доводи відповідача щодо нереальності господарських операцій позивача з контрагентами TOB "ЛІМАРК" (код за ), TOB "ВЕГА СІТІ ГРУП" (код за ), TOB "АЛЬФА БІО ЕНЕРДЖІ" (код за ), TOB "АДВАНС АССИСТ" (код за ), TOB "ІВЕРІЯ ПРОМ" (код за ), TOB "ФЛЕШ КОМЕРС" (код за ), TOB "ОЗРІК" (код за ), TOB "БІЗНЕС ЮНІТІ" (код за ), TOB "ПРОМКОНТЕКС" (код за ), TOB "ОРІОН КОМПАНГ (код за ), TOB "БІЗНЕС-БАСТІОН" (код за ), TOB "РИТМПОСТАЧ" (код за ); щодо віднесення отриманого від цих контрагентів товару до безповоротної фінансової допомоги; щодо заниження позивачем податку на прибуток та податку на додану вартість в періоди, що перевірялися.

Таким чином, суд вважає, що Головним управлінням ДФС в Одеській області протиправно прийняті податкові повідомлення-рішення від 16.07.2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Податок на прибуток приватних підприємств" на загальну суму 3180787 грн., у тому числі 2487030 грн. - за податковими зобов`язаннями; 621757 грн. - штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем "Податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" на загальну суму 3329175 грн., у тому числі 2663340 грн. - за податковими зобов`язаннями; 665835 грн. - штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами); №, яким позивачу зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за звітний період "2018 рік" на суму 131951 грн., а тому вони підлягають скасуванню.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМПІДШИПНИК ЛТД" підлягає задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує позивачу всі здійснені ним документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.1 ст.139, 241-246, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМПІДШИПНИК ЛТД" - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 16.07.2019 року № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 16.07.2019 року № .

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 16.07.2019 року № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області (адреса: вул. Семінарська, буд. 5, м. Одеса, 65044, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОМПІДШИПНИК ЛТД" (адреса: вул. Миколаївська дорога, 243, м. Одеса, 65013, ) судові витрати у розмірі 21131 грн. (двадцять одна тисяча сто тридцять одна гривня).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Одеський окружний адміністративний суд з одночасним поданням копії апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21 грудня 2019 року.

Суддя В.В. Андрухів

.