Справа № 580/3136/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3136/19 Головуючий у 1 інстанції: Руденко А.В.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Мельничука В.П. Федотова І.В. Борейка Д.Е.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційних скарг Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенка Максима Анатолійовича та особи, яка не брала участь у справі ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Семко Яни Андріївни до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особи - Державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного теріторіального управління юстиції у Черкаській області Лисенко Максим Анатолійович про визнання протиправними дій та скасування акту та постанови, зобов`язання закрити виконавче провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державний кадастровий реєстратор міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Семко Яна Андріївна звернулася до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, третя особи - Державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного теріторіального управління юстиції у Черкаській області Лисенко Максим Анатолійович, в якому просила:

- визнати протиправними дії державного виконавця Лисенка Максима Анатолійовича щодо складання акта державного виконавця від 19.02.2019 та винесення постанови про накладення штрафу від 19.02.2019 р.;

- скасувати акт державного виконавця від 19.02.2019 р.;

- скасувати постанову про накладення штрафу від 19.02.2019 р.;

- зобов`язати державного виконавця Лисенка Максима Анатолійовича закрити виконавче провадження ВП №54334761 у зв`язку з виконанням рішення суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенка Максима Анатолійовича про накладення штрафу від 19.02.2019 р. ВП №54334761. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та залишити позовну заяву без розгляду повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не враховано той факт, що боржник - державний кадастровий реєстратор надала відповідь у формі листа, а не у формі рішення, також, судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального права під час розгляду справи.

Також, не погодившись з рішенням суду особа, яка не брала участь у справі ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та залишити позовну заяву без розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт посилається на те, що рішення суду першої інстанції не виконано, оскільки боржником відповідного рішення не прийнято, а відповідь надано у формі листа, що є порушенням Закону. Також, позовна заява позивача не відповідала вимогам ст. 160 КАС України. Крім цього, позивачем судовий збір сплачено не у повному обсязі.

19 грудня 2019 року електронною поштою до Шостого апеляційного адміністративного суду від Державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Семко Яни Андріївни надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року, яка набрала законної сили 07 листопада 2017 року, у справі №823/402/17 за позовом ОСОБА_1 до державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Семко Яни Андріївни: визнано неправомірним та скасовано рішення державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Семко Яни Андріївни від 20 лютого 2017 року №РВ-017 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; зобов`язано державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Семко Яну Андріївну повторно розглянути питання про державну реєстрацію земельної ділянки, площею 21,9191 га., згідно з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адмінмежах Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області.

18 липня 2017 року Черкаським окружним адміністративним судом на виконання постанови від 16 червня 2017 року у справі №823/402/17 видано виконавчий лист.

18 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до начальника відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Гайдара А.В., в якій просив відкрити виконавче провадження та примусово виконати виконавчий лист №823/402/17 від 18 липня 2017 року, який виданий Черкаським окружним адміністративним судом.

03 серпня 2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенком Максимом Анатолійовичем, розглянуто заяву ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа №823/402/17, виданого 18 липня 2017 року Черкаським окружним адміністративним судом, та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54334761 з виконання вищевказаного виконавчого листа.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини вказаної постанови про відкриття виконавчого провадження, державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенко М.А. зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

11 вересня 2017 року постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенка М.А. ВП №54334761 за невиконання рішення суду на позивача накладено штраф у сумі 5100 грн.

13 вересня 2017 року державний кадастровий реєстратор міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного територіального управління Держгеокадастру у Черкаській області Семко Я.А. звернулася до Черкаського окружного адміністративного суду із заявою про встановлення способу виконання судового рішення, в порядку статті 263 КАС України.

15 вересня 2017 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенко Максим Анатолійович звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із поданням про встановлення чи зміну способу і порядку виконання судового рішення, в порядку статті 263 КАС України.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року заяву державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного територіального управління Держгеокадастру у Черкаській області Семко Я.А. про встановлення способу виконання судового рішення, подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенко М.А. про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення задоволено. Встановлено спосіб виконання постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року у справі №823/402/17, зобов`язавши ОСОБА_1 подати до державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Семко Яни Андріївни наступні документи: технічну документацію із землеустрою, електронний документ, копію документа про присвоєння податкового номеру, копію документу, що посвідчує особу, які були подані ОСОБА_1 як додатки до заяви від 20 лютого 2017 року, реєстраційний номер заяви ЗВ-017.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року - без змін.

16 січня 2018 року постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенка М. А. ВП №54334761, у зв`язку з невиконанням ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року та ненаданням державному кадастровому реєстратору Семко Я. А. заяви та інших документів, необхідних для здійснення державної реєстрації земельної ділянки, виконавчий лист №823/402/17 від 18 липня 2017 року повернуто стягувачу.

Постановою Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №823/402/17 ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року у справі № 823/402/17 скасовано; ухвалено нову постанову, якою відмовлено у задоволенні заяви державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Семко Яни Андріївни та подання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенка М. А. про встановлення чи зміну способу і порядку виконання постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року у справі №823/402/17.

Позивач, на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року у справі №823/402/17, розглянула питання про державну реєстрацію земельної ділянки площею 21,9191 га., згідно з технічною документацією із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в адмінмежах Великояблунівської сільської ради Смілянського району Черкаської області та про результати розгляду направила на адресу стягувача ОСОБА_1 лист від 20 березня 2018 року, у якому зазначила, що, відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» №3613-V1від 07.07.2011р., передбачено вичерпний перелік осіб, які мають право звертатися із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки, тому, у зв`язку з тим, що із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки від 20 лютого 2017 року звернулась особа, яка не може бути заявником, внести відомості про земельну ділянку площею 21,9191 га. в адмінмежах Великояблунівської сільської ради до Державного земельного кадастру неможливо. Як зазначила позивач, у листі помилково зазначена дата 20 березня 2018 року, оскільки, фактичною датою повторного розгляду заяви стягувача ОСОБА_1 та написання листа є 20 квітня 2019 року.

Після скасування Верховним Судом ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2017 року та ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2017 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенко М. А. прийняв постанову від 08 червня 2018 року ВП №54334761 про відновлення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №823/402/17 від 18 липня 2017 року.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 15 серпня 2018 року у справі №703/2908/17, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2018 року, скасовано постанову державного виконавця про накладення штрафу від 11 вересня 2017 року ВП №54334761.

04 жовтня 2018 року позивач надала відповідачу лист, в якому зазначила, що нею було повторно розглянуто питання про державну реєстрацію земельної ділянки та 23 квітня 2018 року ОСОБА_1 направлено лист щодо результатів розгляду вказаного питання. До вказаного листа позивач додала копію листа від 20 березня 2018 року (фактична дата 20 квітня 2018 року) та копію рекомендованого повідомлення про вручення листа ОСОБА_1 25 квітня 2018 року.

Вважаючи, що лист від 20 березня 2018 року не є рішенням про повторний розгляд заяви стягувача ОСОБА_1 , 19 лютого 2019 року державний виконавець відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенко М.А. склав акт про невиконання позивачем виконавчого листа №823/402/17 від 18 липня 2017 року, прийняв постанову, якою, у зв`язку з невиконанням виконавчого листа №823/402/17 від 18 липня 2017 року, наклав на позивача штраф у сумі 10 200 грн. та постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №54334761.

20 лютого 2019 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенком М. А. органу досудового розслідування направлено повідомлення про вчинення позивачем кримінального правопорушення.

Позивач, вважаючи постанову про накладення штрафу протиправною та такою, що порушує її права, звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Статтею 1 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону № 1404-VІІІ, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

В силу ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 вказаного Закону №1404, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, 03 серпня 2017 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенком Максимом Анатолійовичем, розглянуто заяву ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа №823/402/17, виданого 18 липня 2017 року Черкаським окружним адміністративним судом, та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №54334761 з виконання вищевказаного виконавчого листа.

Державний кадастровий реєстратор міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Семко Яна Андріївна 04 жовтня 2018 року надала відповідачу лист, в якому повідомила позивача, що, на виконання судового рішення, нею повторно розглянуто питання про державну реєстрацію земельної ділянки та 23 квітня 2018 року ОСОБА_1 було направлено лист щодо результатів розгляду вказаного питання. До вказаного листа позивач додала копію листа від 20 березня 2018 року (фактична дата 20 квітня 2018 року) та копію рекомендованого повідомлення про вручення листа ОСОБА_1 25 квітня 2018 року.

Відповідач, вважаючи, що лист від 20 березня 2018 року не є рішенням про повторний розгляд заяви стягувача ОСОБА_1 , 19 лютого 2019 року склав акт про невиконання позивачем виконавчого листа №823/402/17 від 18 липня 2017 року та прийняв постанову, якою, наклав на позивача штраф у сумі 10 200 грн.

Згідно частини 2 статті 63 Закону №1404, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону №1404, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

В силу частини 2 статті 75 Закону №1404, у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

З наведенного слідує, що умовою накладення штрафу на боржника за невиконання рішення суду у встановлений державним виконавцем строк є відсутність поважних причин, які зумовили таке невиконання.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, позивач виконала рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року у справі №823/402/17, а тому, вірним є висновок суду першої інстанції про те, що постанова про накладення штрафу від 19 лютого 2019 року ВП №54334761 прийнята без законних підстав, є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо доводів апелянтів про те, що позивач не прийняла рішення щодо розгляду питання про державну реєстрацію земельної ділянки, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» №3613-VІ від 07.07.2011 р., державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

В силу ч. 3 вказаної статті Закону, державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності); замовником технічної документації із землеустрою щодо інвентаризації земель (у разі внесення до Державного земельного кадастру за результатами проведення інвентаризації земель масиву земель сільськогосподарського призначення відомостей про земельну ділянку, що входить до такого масиву).

Згідно частин 4,5 статті 24 вказаного Закону, для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються: заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин; оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки; документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Отже, розгляд питання державної реєстрації земельної ділянки відноситься до дискреційних повноважень позивача і здійснюється за наявності заяви та вищезазначених документів, поданих заявником.

Як вбачається з виконавчого листа Черкаського окружного адміністративного суду №823/402/17, позивача зобов`язано повторно розглянути питання про державну реєстрацію земельної ділянки 21,9191 га. Тобто, спосіб, у який позивач була зобов`язана повторно розглянути питання про державну реєстрацію земельної ділянки 21,9191 га, не був встановлений судом.

Разом з цим, з ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 28.09.2017, ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 30.10.2017 р. та постанови Верховного Суду від 11.04.2018 р. у справі №823/402/17 вбачається, що позивач посилалась на неможливість повторного розгляду заяви стягувача ОСОБА_1 від 20.02.2017 р. про державну реєстрацію земельної ділянки площею 21,9191 га через те, що вказана заява сформована за допомогою програмного забезпечення і її опрацювання завершено винесенням рішення про відмову, яке було скасоване. Змінювати своє рішення або іншим чином вносити додаткові відомості до нього неможливо, оскільки це технічно не передбачено програмним забезпеченням АС ДЗК. Для повторного розгляду заяви стягувач ОСОБА_1 повинен подати нову заяву та додані до неї документи, передбачені ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр».

З письмового відзиву позивача вбачається, що стягувач ОСОБА_1 такі документи на вимогу державного виконавця від 28.08.2017 р. №6888 не надав, проте, вимагав прийняти законне рішення на його раніше подану заяву від 20 лютого 2017 року, що не заперечується сторонами.

Позивач надала суду апеляційної інстанції копію листа Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» від 10 жовтня 2017 року, яким повідомлено про те, що у програмному забезпеченні Державного земельного кадастру відсутня технічна можливість повторного розгляду заяви про державну реєстрацію земельної ділянки у разі завершення її опрацювання. Також, запропоновано заявнику повторно звернутися до Міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області із пакетом документів визначених п. 110 Порядку № 1051.

Також, позивач посилається на те, що відповідачу про зміст вказаного листа було відомо.

Отже, доводи апелянтів про відсутність прийнятого позивачем рішення за наслідками виконання виконавчого листа №823/402/17, виданого 18 липня 2017 року Черкаським окружним адміністративним судом, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Таким чином, Державним кадастровим реєстратором міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Семко Я.А. виконано постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 16 червня 2017 року у справі №823/402/17.

Колегія суддів не вбачає в діях державного виконавця порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому, погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем протиправно прийнято постанову про накладення штрафу.

Щодо доводів апелянтів про порушення судом першої інстанції норм процесуального права та наявність правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду, з підстав встановлених п. 2 ч. 1 ст. 240 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст 317 КАС України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що, на виконання вимог ухвали Черкаського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року, позивачем надано позовну заяву в новій редакції, у відповідності до вимог, встановленим статтею 160 КАС України, де зазначено посаду позивача та міститься її підпис, також, додано документ про сплату судового збору.

Таким чином, колегія суддів вважає посилання апелянтів на наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 240 КАС України, є помилковими.

Щодо доводів апелянта - особи, яка не брала участь у справі ОСОБА_1 про те, що позивачем не доплачено судовий збір під час звернення до суду першої інстанції із апеляційною скаргою, колегія суддів зазначає, що перевіряючи правильність сплати позивачем судового збору та визначаючи кількість вимог немайнового характеру, звернених до суду, необхідно враховувати, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності, як передумови для застосування інших способів захисту порушеного права (скасувати або визнати нечинним рішення чи окремі його положення, зобов`язати прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо), як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою.

Враховуючи вищевказане, колегією суддів не встановлено порушення судом першої інстанції процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Решта доводів та заперечень апелянтів висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткову обґрунтованість позовних вимог Державного кадастрового реєстратора міськрайонного управління у Смілянському районі та м. Сміла Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Семко Яни Андріївни та наявність правових підстав для їх часткового задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 287, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Лисенка Максима Анатолійовича та особи, яка не брала участь у справі ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в строк, визначений статтею 329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Мельничук В.П. Федотов І.В.