Справа № 260/1280/19
Суддя: Микуляк П.П.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 грудня 2019 року м. Ужгород№ 260/1280/19
Суддя Закарпатського окружного адміністративного суду Микуляк П.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним рішення, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, яким просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №76 від 05.09.2019 року про відмову ОСОБА_1 в переході на пенсію згідно Закону України "Про державну службу";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу роботи на державній службі період роботи ОСОБА_1

- з 22.02.1999р. по 25.06.2002р. на посаді начальника Хустської об`єднаної державної податкової інспекції;

- з 09.10.2002р. по 10.06.2003р. на посаді начальника Мукачівської об`єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області;

- з 10.06.2003р. по 04.04.2005р. на посаді начальника Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції ДПА України;

- з 22.04.2010р. по 27.04.2010р. на посаді начальника Хустської міжрайонної податковій інспекції;

- з 01.07.2010р. по 21.02.2012р. на посаді начальника Берегівської об`єднаної державної податкової інспекції;

- з 22.02.2012р. по 23.05.2013р. на посаді начальника Берегівської об`єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області ДПС України;

- з 24.05.2013р. по 13.01.2015р. на посаді начальника Берегівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області;

- з 14.01.2015р. по 18.09.2018р. на посаді першого заступника начальника Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області;

- з 19.09.2018р. по 28.08.2019р. на посаді начальника Ужгородського управління Головного управління ДФС у Закарпатській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу роботи на державній службі період роботи ОСОБА_1 з 23.06.2005 року по 01.03.2007 року на посаді керуючого справами виконавчого апарату Закарпатської обласної ради, заступника начальника відділу організаційної роботи та взаємодії з органами місцевого самоврядування Закарпатської обласної ради;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу роботи на державній службі період роботи ОСОБА_1 з 05.03.1983 року по 14.04.1986 року на посаді секретаря парткому колгоспу "Дружба" с. Стеблівка Хустського райкому Компартії України;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу роботи на державній службі період проходження ОСОБА_1 з 01.11.1975 року по 11.11.1977 року військової служби у рядах Радянської армії на посадах рядового та сержантського складу.

Позовна заява мотивована тим, що 27.08.2019 року позивач звернувся до відділу з питань призначення та перерахування пенсій №14 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою для переходу на пенсію згідно Закону України "Про державну службу".

Рішенням про відмову в переході на пенсію №76 від 05.09.2019 року позивача було повідомлено про відмову в переході на пенсію згідно Закону України "Про державну службу".

Позивач вважає, що у спірних періодах займав посади державної служби в органі державної податкової служби та був державним службовцем відповідно до законодавства України, відтак у відповідача не було підстав для відмови у переході на пенсію, як державного службовця.

Представником відповідача до суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає, що згідно поданих ОСОБА_1 документами, стаж державної служби останнього становить лише 1 рік 11 місяців 19 днів, відтак немає підстав для переходу на пенсію державного службовця, оскільки у позивача недостатньо відповідного стажу.

Крім того, відповідач зазначив, що обійманні позивачем посади, за спірний період, нібито не належать до переліку категорій посад державної служби.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 27 серпня 2019 року позивач звернувся до Відділу з питань призначення та перерахування пенсій №14 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою про перехід на пенсію згідно Закону України "Про державну службу".

05 вересня 2019 року Рішенням про відмову в переході на пенсію згідно Закону України "Про державну службу" Пацкан В.В. №76 Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській позивачеві було повідомлено про відмову в переході на пенсію згідно Закону України "Про державну службу", яке мотивоване тим, що згідно трудової книжки стаж роботи в державних органах становить 1 рік 11 місяців 19 днів (період роботи з 26.04.2002року - 30.09.2002року та з 08.10.2008року - 21.04.2010 року).

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 та Довідки Головного управління ДФС у Закарпатській області №162/04-00-27 від 27.08.2019 року про підтвердження стажу роботи в органах ДПА, ДПС, Міндоходів, ДФС України та Довідки Головного управління ДФС у Закарпатській області №163/04-00-27 від 10.09.2019 року про підтвердження стажу роботи в органах ДПА, ДПС, Міндоходів, ДФС України, позивач у спірний період:

- з 22.02.1999р. по 25.06.2002р. працював начальником Хустської об`єднаної державної податкової інспекції;

- з 09.10.2002р. по 10.06.2003р. працював начальником Мукачівської об`єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області;

- з 10.06.2003р. по 04.04.2005р. працював начальником Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції ДПА України;

- з 22.04.2010р. по 27.04.2010р. працював начальником Хустської міжрайонної податковій інспекції;

- з 01.07.2010р. по 21.02.2012р. працював начальником Берегівської об`єднаної державної податкової інспекції;

- з 22.02.2012р. по 23.05.2013р. працював начальником Берегівської об`єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області ДПС України;

- з 24.05.2013р. по 13.01.2015р. працював начальником Берегівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області;

- з 14.01.2015р. по 18.10.2015р. працював першим заступником начальника Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області;

- з 19.10.2015р. по 18.09.2018р. працював начальником Ужгородського управління Головного управління ДФС у Закарпатській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про державну службу" № 3723 на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі, стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз цієї норми дає підстави вважати, що необхідною умовою для наявності у осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, права на пенсію відповідно до згаданої статті є досягнення такими особами певного віку та наявність страхового стажу, передбаченого абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому зазначений вік визначається ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Тобто до 01.05.2016р. (дата набрання чинності Новим Законом) право на пенсію державного службовця мали особи, які:

а) досягли певного віку (62 роки для чоловіків, 60 років для жінок) та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016р., відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" № 889 пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

При цьому законодавець визначив певні умови, за дотримання яких у осіб зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону № 3723.

Так, відповідно до п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889 державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Попереднього Закону у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з п. 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889 для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Попереднього Закону в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто Прикінцевими та перехідними положеннями Закону 889 передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016р. певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016р. на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Попереднього Закону, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, ст. 37 Закону № 3723 передбачає додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Проаналізувавши зазначені норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723 після 01.05.2016р. є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 Закону № 3723 і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

З матеріалів справи вбачається, що єдиною підставою для відмови у призначенні пенсії позивачу є нібито недостатність стажу державної служби.

Судом встановлено, що 22.02.1999 року позивач прийняв присягу державного службовця, 01.04.1999 року присвоєно персональне звання Радник податкової служби 11-го (другого) рангу, 10.12.2002 року позивачу було присвоєно спеціальне звання Радник податкової служби I- го (першого) рангу, 24.05.2013 року підтверджено раніше присвоєний 5 (п`ятий) ранг державного службовця, 01.01.2014 року позивачу присвоєно спеціальне звання Радник податкової та митної справи 1-го рангу.

Відповідно до п.8 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10 грудня 2015 року стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Тобто, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 р. (до моменту вступу в дію Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 р.) здійснюється відповідно чинного на той час законодавства, зокрема до:

- Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.94 р. №283 (далі - Порядок №283);

- розпорядження Кабінету Міністрів України від 12.09.1997р. №503-р. (щодо присвоєння персональних чи спеціальних звань);

- Закону України "Про державну службу" №93723 (у редакції, чинній на час проходження позивачем служби);

- Закону України від 04 грудня 1990 року №509-ХІІ "Про державну податкову службу в Україні" (у редакції, чинній на час проходження позивачем служби; далі - Закон №509);

- Податкового кодексу України №2755-VI від 02.10.2010 року (у редакції, чинній на час проходження служби позивачем).

Так, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.09.1997р. №503-р віднесено посади працівників державних податкових адміністрацій в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі і державних податкових інспекцій у районах, містах, районах у містах, які не мають спеціальних звань, до категорій посад державних службовців. При цьому, дане розпорядження не містить застережень про те, що працівники державних податкових інспекцій, які мають спеціальні звання, не є державними службовцями.

Загальні засади діяльності, а також статус державних службовців, які працювали в державних органах та їх апараті, визначав Закон України "Про державну службу" №3723.

Відповідно до ст.1 цього Закону №3723, державна служба в Україні - це професійна діяльність осіб, які займають посади в державних органах та їх апараті щодо практичного виконання завдань і функцій держави та одержують заробітну плату за рахунок державних коштів. Ці особи є державними службовцями і мають відповідні службові повноваження.

Відповідно до ч.2 ст.9 зазначеного Закону, регулювання правового становища державних службовців, що працюють в апараті органів прокуратури, судів, дипломатичної служби, митного контролю, служби безпеки, внутрішніх справ та інших, здійснюється відповідно до цього Закону, якщо інше не передбачено законами України.

Із наведеної норми вбачається, що правове становище державних службовців, які працюють в апараті інших органів, може регулюватися іншими спеціальними законами. При цьому, Закон №3723 застосовується до таких службовців в частині, яка не врегульована спеціальними законами.

Спеціальним законом, що визначає статус державної податкової служби в Україні, її функції та правові основи діяльності, є Закон України від 04 грудня 1990 року №509-ХІІ "Про державну податкову службу в Україні" (у редакції, чинній на час проходження служби позивача; далі - Закон №509).

Згідно з ч.1 ст.4 Закону №509, Державна податкова адміністрація України, якій за змістом ч.2, 3 цієї статті підпорядковані державні податкові адміністрації в областях, а їм, у свою чергу, - відповідні державні податкові інспекції, є центральним органом виконавчої влади.

Отже, суд зазначає, що у спірних періодах, позивач займав посаду державної служби в органі державної податкової служби та був державним службовцем відповідно до Закону №3723.

Крім того, відповідно до п.2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 року №283 (чинного на час виникнення спірних правовідносин), яким визначено посади і органи, час роботи в яких зараховуються до стажу державної служби, до стажу державної служби зараховується робота (служба) на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Відповідно до п.4 ст.342 ПК України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) посадові особи контролюючих органів є державними службовцями.

Приписами п.5 ст.342 ПК України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) передбачалось, що посадові особи, які вперше зараховуються на службу до контролюючих органів і раніше не перебували на державній службі, складають присягу державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу".

Згідно п.2 ст.343 ПК України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) визначалось, що положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 ст.344 ПК України (чинного на час виникнення спірних правовідносин) пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Таким чином, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області протиправно не враховано до стажу державної служби періоди роботи в державній податковій службі:

- з 22.02.1999р. по 25.06.2002р., - з 09.10.2002р. по 10.06.2003р., - з 10.06.2003р. по 04.04.2005р., - з 22.04.2010р. по 27.04.2010р., - з 01.07.2010р. по 21.02.2012р., - з 22.02.2012р. по 23.05.2013р., - з 24.05.2013р. по 13.01.2015р., - з 14.01.2015р. по 01.05.2016р. (до моменту вступу в дію Закону України "Про державну службу" №889-VII від 10.12.2015 р.)(11 років 08 місяців 09 днів), а відтак спірне Рішення про відмову в переході на пенсію №76 від 05.09.2019 року - є протиправним.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області також не враховано, що я сплачував, перебуваючи на державній податковій службі, у відповідних періодах страхові внески як державний службовець відповідно до п.5 ст.4 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" та ч.9 ст.8 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Ч. 3 ст.45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду, а тому і перерахунок слід здійснити з дня подачі заяви.

Щодо стажу роботи в органах місцевого самоврядування у період з 23.06.2005 року по 01.03.2007 року, суд зазначає наступне.

Згідно записів трудової книжки позивач працював в період:

- з 23.06.2005 року по 03.09.2006 року на посаді керуючим справами виконавчого апарату Закарпатської обласної ради;

- з 04.06.2006 року по 01.03.2007 року на посаді заступника начальника відділу організаційної роботи та взаємодії з органами місцевого самоврядування Закарпатської обласної ради.

При цьому, 23.06.2005 року прийняв присягу посадової особи місцевого самоврядування.

23.06.2005 року позивачу було присвоєно 5 (п`ятий) ранг посадової особи місцевого самоврядування.

Стаж роботи в органах місцевого самоврядування склав - 1 рік 08 місяць 07 днів.

Відповідно до ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (надалі - Порядок №637).

Відповідно до п.1 цього Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Як вже зазначалось вище відповідно до п.8 Прикінцевих положень Закону України "Про державну службу" №889 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Відповідно до п.2 Порядку №283 (діяв до набрання чинності Законом України "Про державну службу" №889), робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у ст.14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування", а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби.

Ст. 14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" №2493-ІІІ від 07.06.2001 р. (чинного на час виникнення спірних правовідносин) встановлює категорії посад в органах місцевого самоврядування, відповідно до яких:

- третя категорія - посади перших заступників та заступників міських голів (міст - обласних центрів) з питань діяльності виконавчих органів ради; секретарів міських (міст - обласних центрів та міста Сімферополя) рад, міських голів (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення, крім міст - обласних центрів), голів районних, районних у містах рад; керуючих справами виконавчих апаратів обласних та Севастопольської міської рад;

- четверта категорія - посади голів постійних комісій з питань бюджету обласних, Київської та Севастопольської міських рад (у разі коли вони працюють у раді на постійній основі), керівників управлінь і відділів виконавчого апарату обласних, Севастопольської міської та секретаріату Київської міської рад, секретарів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, заступників міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) голів з питань діяльності виконавчих органів ради, керуючих справами (секретарів) виконавчих комітетів, директорів, перших заступників, заступників директорів департаментів міських (міст обласного і республіканського в Автономній Республіці Крим значення) рад, міських (міст районного значення) голів, селищних і сільських голів, посади заступників голів районних рад.

Відповідно до ч.7 ст.21 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" (чинного на час виникнення спірних правовідносин) було передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу.

Таким чином, посади керуючого справами виконавчого апарату Закарпатської обласної ради та заступника начальника відділу організаційної роботи та взаємодії з органами місцевого самоврядування Закарпатської обласної ради, на яких перебував позивач в спірний період з 23.06.2005 року по 01.03.2007 року в органах місцевого самоврядування відносяться до третьої та четвертої категорії.

Отже, відповідно до Порядку №283 спірний період роботи позивача на посадах органів місцевого самоврядування включено до переліку посад, робота на яких зараховується при обчисленні стажу державної служби.

На підставі вказаного, відмова Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зарахування до стажу державної служби періоду роботи з 23.06.2005 року по 01.03.2007 року в Закарпатській обласній раді на посадах керуючого справами виконавчого апарату, заступника начальника відділу організаційної роботи та взаємодії з органами місцевого самоврядування (1 рік 08 місяців 07 днів) - є протиправною.

Щодо стажу роботи в рядах Радянської армії у період з 01.11.1975 року по 11.11.1977 року та секретаря парткому колгоспу "Дружба" с. Стеблівка Хустського райкому Компартії України у період з 05.03.1983 року по 14.04.1986 року, суд зазначає наступне.

Згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 , Військового білета серії ВО НОМЕР_2 позивач працював та проходив службу:

- з 01.11.1975 року по 11.11.1977 року у рядах Радянської армії;

- з 05.03.1983 року по 14.04.1986 року на посаді секретаря парткому колгоспу "Дружба" с. Стеблівка, Хустського райкому Компартії України.

Як зазначалось вище, обчислення стажу державної служби за періоди роботи до 01.05.2016 р. (до моменту вступу в дію Закону України "Про державну службу" №889VII від 10.12.2015 р.) здійснюється відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.94 р. №283 (далі - Порядок №283).

Згідно із пунктом 3 Порядку №283 до стажу державної служби включається також час роботи:

- в організаціях, передбачених абзацом четвертим пункту 3 Положення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1993 р. N 1049, яким встановлено, що до стажу роботи, який надає право на одержання надбавки за вислугу років, зараховується: стаж роботи в організаціях (крім роботи у кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених статтею 118 КЗпП України;

- час військової служби у Збройних Силах та інших військових формуваннях.

Відповідно до ст.118 Кодексу законів про працю від 10.12.1971 року (чинного на час виникнення спірних правовідносин) визначалось, що працівникам, звільненим від роботи внаслідок обрання їх на виборні посади в державних органах, а також у партійних, профспілкових, комсомольських, кооперативних та інших громадських організаціях, надається після закінчення їх повноважень за виборною посадою попередня робота (посада), а при її відсутності - інша рівноцінна робота (посада) на тому самому або, за згодою працівника, на іншому підприємстві, в установі, організації.

Отже, Порядком №283 щодо зарахування до стажу державної служби періодів роботи в комсомольських органах передбачено зарахування до стажу державної служби періоду роботи в організаціях, названих абзацом 4 п.3 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 20.12.93 р. №1049, у якому йдеться про стаж роботи в організаціях (крім роботи в кооперативних та інших громадських організаціях), передбачених ст. 118 КЗпП України, а саме: партійних, профспілкових та комсомольських.

Згідно з роз`ясненнями Міністерства юстиції України від 03.06.94 р. №4-5-1156, погодженими з Кабінетом Міністрів України, до стажу державної служби зараховують період роботи в цих органах лише на виборних та відповідальних посадах до припинення дії статті 6 Конституції УРСР і внесення змін до ст.7 Конституції УРСР (до 24 жовтня 1990 року). Відповідальною вважається посада, прийняття на яку здійснювалось колегіальним органом (рішення, бюро, комітету, постановою конференції, зборів) партійних, профспілкових, комсомольських організацій.

Таким чином, законодавством передбачено зарахування стажу роботи в партійних організаціях до стажу державного службовця, особам які працювали на виборних та відповідальних посадах в органах до 24 жовтня 1990 року.

Щодо проходження служби в рядах Радянської армії, відповідно до Військового квитка серії НОМЕР_3 , позивач проходив службу в Збройний силах СРСР з 01.11.1975 року по 11.11.1977 року на посадах рядового та сержантського складу.

Відповідно до листа Національного агентства України з питань державної служби від 31.07.2017 № 6826/13-17 до стажу державної служби осіб включаються усі види військової служби, які вони проходили у Збройних Силах та інших військових формуваннях України та колишнього СРСР.

Тобто, у позивача було гарантоване право на зарахування такого періоду до стажу державної служби до набрання 01.05.2016р. чинності Законом України "Про державну службу" №889VIII від 10.12.2015 р.

Оскільки позивач проходив військову службу у рядах Радянської армії на посадах рядового та сержантського складу, то вказана військова служба у період з 01.11.1975 року по 11.11.1977 року та стаж 2 роки 11 днів має бути зарахований до стажу державної служби.

Відповідно до ст. 19 Конституції України: органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 КАС України: завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами у справі є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому, враховуючи принципи адміністративного судочинства та з огляду на положення ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 72, 77, 78, 139, 162, 205, 243, 245, 246, 255, 262, КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про визнання протиправним рішення, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №76 від 05.09.2019 року про відмову в переході на пенсію згідно Закону України "Про державну службу" Пацкан В.В.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу роботи на державній службі період роботи ОСОБА_1 :

- з 22.02.1999р. по 25.06.2002р. на посаді начальника Хустської об`єднаної державної податкової інспекції;

- з 09.10.2002р. по 10.06.2003р. на посаді начальника Мукачівської об`єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області;

- з 10.06.2003р. по 04.04.2005р. на посаді начальника Ужгородської міжрайонної державної податкової інспекції ДПА України;

- з 22.04.2010р. по 27.04.2010р. на посаді начальника Хустської міжрайонної податковій інспекції;

- з 01.07.2010р. по 21.02.2012р. на посаді начальника Берегівської об`єднаної державної податкової інспекції;

- з 22.02.2012р. по 23.05.2013р. на посаді начальника Берегівської об`єднаної державної податкової інспекції Закарпатської області ДПС України;

- з 24.05.2013р. по 13.01.2015р. на посаді начальника Берегівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Закарпатській області;

- з 14.01.2015р. по 18.09.2018р. на посаді першого заступника начальника Ужгородської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Закарпатській області;

- з 19.09.2018р. по 28.08.2019р. на посаді начальника Ужгородського управління Головного управління ДФС у Закарпатській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу роботи на державній службі період роботи ОСОБА_1 з 23.06.2005 року по 03.09.2006 року на посаді керуючим справами виконавчого апарату Закарпатської обласної ради; з 04.06.2006 року по 01.03.2007 року на посаді заступника начальника відділу організаційної роботи та взаємодії з органами місцевого самоврядування Закарпатської обласної ради.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу роботи на державній службі період роботи ОСОБА_1 з 05.03.1983 року по 14.04.1986 року на посаді секретаря парткому колгоспу "Дружба" с. Стеблівка Хустського райкому Компартії України.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу роботи на державній службі період проходження ОСОБА_1 з 01.11.1975 року по 11.11.1977 року військової служби у рядах Радянської армії на посадах рядового та сержантського складу.

Рішення суду набирає законної сили в порядку передбаченому ст.255 КАС України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя П.П.Микуляк