Справа № 640/20945/19
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

20 грудня 2019 року № 640/20945/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Лисун А.А., представника позивача Хоруженка В.А., у відсутність представників відповідача й третьої особи, розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у Хмельницькій області, про скасування постанови,

установив:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - Шевченківський РВ ДВС м. Київ ГТУ юстиції у м. Києві) про:

- скасування постанови державного виконавця Костенка Дениса Сергійовича (далі - Костенко Д.С.) Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУ юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження №59957979 від 11.09.2019.

В обґрунтування заявлених вимог представником позивача зазначено, що постанова про відкриття є безпідставною, оскільки виконавчий документ Управління патрульної поліції у Хмельницькій області надійшов на виконання на адресу Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУ юстиції у м. Києві з пропуском строку, встановленого статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.11.2019 позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та витребувано у відповідача належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження №59957979.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.12.2019 залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції у Хмельницькій області та зобов`язано позивача не пізніше двох днів з дня проголошення копії даної ухвали направити третій особі копію позовної заяви з додатками, а докази такого направлення надати суду до наступного судового засідання.

16.12.2019 Відділом документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярією) Окружного адміністративного суду міста Києва зареєстровано пояснення третьої особи із долученими документами.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представники відповідача в засідання не прибули, причини неявки не повідомили, хоча про дату, час та місце його проведення Шевченківський РВ ДВС м. Київ ГТУ юстиції у м. Києві повідомлений належним чином.

Управлінням патрульної поліції у Хмельницькій області у письмових поясненнях висловлено прохання проводити розгляд справи у відсутність їх представника та в задоволенні позову відмовити.

Отже суд, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, встановив наступне.

04.03.2019 працівником Управління патрульної поліції у Хмельницькій області прийнято постанову серії НК №337842 про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Згідно тексту цієї постанови вирішено застосувати до позивача штраф у розмірі 255 грн у зв`язку з вчиненням останнім адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Крім того, на даній постанові вчинені відмітки про накладення на позивача штрафу у розмірі 510 грн.

У свою чергу, 11.09.2019 державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУ юстиції у м. Києві Костенком Д.С. за результатами розгляду заяви Управління патрульної поліції у Хмельницькій області про примусове виконання постанови серії НК №337842 від 04.03.2019 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №59957979.

Позивач звертає увагу, що відповідно до копії супровідного листа УПП в Хмельницькій області від 07.05.2019 №9110/41/18-2019, надісланого на адресу відповідача, з штампу для реєстрації вхідної кореспонденції вбачається, що вказаний виконавчий документ надійшов на адресу відповідача 04.09.2019, тобто з пропуском строків пред`явлення виконавчих документів до виконання встановлених статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач, враховуючи наведені обставини, не погодившись з постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, звернувся до суду з даним позовом.

Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що за змістом норм частини першої статті 1, частини першої статті 2, частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон України «Про виконавче провадження», у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження (до яких частиною першою статті 14 цього ж Закону віднесено виконавця) зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію. Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Згідно приписів норм частини першої статті 12 цього Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття (частини друга статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

При цьому і абзацом 1 статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Тобто, як вбачається із наведених правових положень постанова Управління патрульної поліції у Хмельницькій області від 04.03.2019 серії НК №337842 про накладення на позивача адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є виконавчим документом та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення. В разі пропуску цього строку постанова виконанню не підлягає.

Оперуючи такою правовою позицією ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, постанову серії НК №337842 від 04.03.2019 подано стягувачем до Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУ юстиції у м. Києві для примусового виконання 04.09.2019 (тобто, вже після спливу строку пред`явлення такої постанови, як виконавчого документа до виконання). Відповідно, виконавче провадження відповідачем відкрито 11.09.2019 неправомірно.

Так, згідно пункту 2 частини четвертої статті 4 цього ж Закону, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З контексту наведених норм права можна дійти висновку, що отримавши до виконання виконавчий документ - постанову серії НК №337842 від 04.03.2019, пред`явлений до виконання з пропуском строку, державний виконавець зобов`язаний був за встановленою процедурою, повернути виконавчий документ стягувачу та не мав будь-яких підстав та повноважень для відкриття виконавчого провадження, тобто діяв у порушення встановленої Законом процедури.

Однак державний виконавець, як вказує позивач прийняв постанову від 11.09.2019 про відкриття виконавчого провадження №59957979, чим порушив норми Закону України «Про виконавче провадження» та статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В цілому суд погоджується із такими доводами ОСОБА_1 щодо застосування наведеного законодавства, однак на підставі встановлених в ході розгляду даної справи фактичних обставин, позбавлений підстав дійти висновку про допущення порушення законодавства як Управлінням патрульної поліції у Хмельницькій області, так і Шевченківським РВ ДВС м. Київ ГТУ юстиції у м. Києві.

А саме, відповідно до статей 298, 304, 305 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою до виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами. Питання, пов`язані з виконанням постанови вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову. Відповідно, контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншим органами державної влади в порядку, встановлену законом.

В межах визначених компетентному органу повноважень, законодавством встановлено і порядок звернення постанови до виконання. Так, відповідно до статті 299 Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Як встановлено судом, 04.03.2019 інспектором роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у місті Хмельницькому лейтенантом поліції Барановським В.І. винесено постанову серії НК №337842 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Інспектором встановлено, що позивач, керуючи транспортним засобом TOYOTA LAND CRUISER, номерний знак НОМЕР_1 , 04.03.2019, посвідчення водія НОМЕР_2 від 22.08.2017 о 14 год 28 хв на А-Д м-12 286 км в сторону міста Хмельницький рухався зі швидкістю 73 км/год, чим порушив пункт 12.4 Правил дорожнього руху України.

Підписувати постанову від 04.03.2019 позивач відмовився, однак копію її в цей день отримав.

У зв`язку із поганою якістю копії постанови, яка вручена ОСОБА_1 на місці вчинення правопорушення, 11.03.2019 ним до Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Хмельницькому направлено клопотання щодо отримання копії постанови серії НК №337842 від 04.03.2019.

Не погодившись із встановленим йому правопорушенням, позивач 15.03.2019 звернувся з позовною заявою до Шевченківського районного суду міста Києва про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 08.04.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, а ухвалою цього ж суду від 27.06.2019 у зв`язку із не усуненням її недоліків, повернуто позивачу.

Як зазначає Управління патрульної поліції у Хмельницькій області у своїх поясненнях, стаття 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає строки і порядок добровільного виконання постанови де зазначено, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, встановлений частиною першою статті 307 цього ж Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.

Таким чином, оскільки в п`ятнадцятиденний строк після повернення Шевченківським районним судом міста Києва його повної заяви ОСОБА_1 в добровільному порядку постанову серії НК №337842 не виконав, Управління патрульної поліції у Хмельницькій області 02.08.2019 звернуло постанову до примусового виконання.

При цьому, третьою особою наголошено, що з урахуванням положень статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо зупинення перебігу строку давності звернення постанови до виконання у випадку її оскарження особою до суду, строк пред`явлення ними виконавчого документа до виконання не збіг.

З такими доводами учасника справи погоджується і суд, адже після початку перебігу строку з 04.03.2019 він з 15.03.2019 на підставі судового оскарження ОСОБА_1 постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, строк зупинений.

Проте, щодо поновлення такого строку пояснення третьої особи є безпідставними, адже судом встановлено, що ухвала Шевченківського районного суду міста Києва від 27.06.2019 позивачем 25.07.2019 оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.08.2019 відкрито апеляційне провадження у справі, а постановою цього ж суду від 28.08.2019 апеляційну скаргу представника позивача задоволено. Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 27.06.2019 скасовано, а справу передано на розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 27.10.2019 відкрито провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону У правління патрульної поліції у місті Хмельницькому лейтенанта поліції Барановського В.І. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Розгляд адміністративної справи вирішено здійснювати проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 14.01.2020.

Тобто, як станом на час звернення третьої особи до державної виконавчої служби, так і станом на час відкриття виконавчого провадження й розгляду даної справи, провадження у справі №761/11077/19 не закінчено, кінцевого рішення не прийнято.

Відповідно, суд не приймає до уваги доводи Управління патрульної поліції у Хмельницькій області щодо поновлення строків пред`явлення до виконання виконавчого документа. Такий строк згідно статті 303 Кодексу України про адміністративні правопорушення наразі є зупиненим і поновиться лише за результатами розгляду справи №761/11077/19.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Визначаючись щодо обраного позивачем способу захисту порушеного, на його думку, права, судом проаналізовано положення Закону України «Про виконавче провадження» й Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо прав і обов`язків сторін виконавчого провадження та державного виконавця. Встановлено, що (1) строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення від 04.03.2019 не закінчився та наразі зупинений, (2) ОСОБА_1 така постанова оскаржена в судовому порядку та на час розгляду даної справи його скарга не вирішена, (3) Управлінням патрульної поліції у Хмельницькій області фактично звернуто виконавчий документ до виконання передчасно, (4) разом з тим належних та допустимих доказів позивачем щодо недотримання відповідачем вимог Закону України «Про виконавче провадження» при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження не надано, оскільки самостійно жодних заходів для добросовісного повідомлення Управління патрульної поліції у Хмельницькій області про оскарження ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 27.06.2019 в апеляційному порядку не вжито, (5) доказів звернення ОСОБА_1 до державного виконавця із заявою щодо можливого зупинення виконавчого провадження також не подано, (6) при цьому в межах виконавчого провадження винесені постанови про стягнення з позивача виконавчого збору та арешт коштів, суд вважає, що на виконання завдання адміністративного судочинства, належним поновленням прав позивача, зокрема і щодо користування своїм майном є саме скасування постанови державного виконавця Костенка Д.С. Шевченківського РВ ДВС м. Київ ГТУ юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження №59957979 від 11.09.2019.

Таке рішення не може бути забороною Управлінню патрульної поліції у Хмельницькій області звернутися у встановлений тримісячний строк після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі №761/011077/19 до державної виконавчої служби з постановою про стягнення з ОСОБА_1 штрафу.

Таким чином, враховуючи, що вимоги позивача в частині є обґрунтованими, відповідають дійсним обставинам та знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, в той час, коли Управлінням патрульної поліції у Хмельницькій області належним чином наведені позивачем посилання частково спростовано, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл відповідно до пункту 5 частини першої статті 244 КАС України між сторонами судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до частини першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даною позовною заявою, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 802,80 грн.

Враховуючи задоволення позовних вимог судовий збір у розмірі 802,80 грн підлягає поверненню ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 72-77, 139, 242-247, 255, 287, 272 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову державного виконавця Костенка Дениса Сергійовича Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження №59957979 від 11.09.2019.

Стягнути з Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 802 (вісімсот дві гривні) 80 копійок.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей визначених ст. 272 цього Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання фізичної особи: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 ).

Відповідач - Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (місцезнаходження юридичної особи: 01032, місто Київ, вулиця Саксаганського, будинок 110; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 34967593).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції у Хмельницькій області (місцезнаходження юридичної особи: 29000, місто Хмельницький, провулок Коцюбинського, будинок 35/2; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 40108824).

Повний текст рішення складено й проголошено в судовому засіданні 20.12.2019.

Суддя О.М. Чудак