Справа № 520/11539/19
Суддя: Полях Н.А.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 грудня 2019 р. № 520/11539/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Полях Н.А., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи 5, Держпром 3, 2 під`їзд, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обмеження граничним розміром пенсії ОСОБА_1 1952 р..н. при здійсненні перерахунку пенсії з 01 березня 2018 року та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснювати виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробувального складу, затвердженого постановою КМУ від 21.07.1992 р. № 418 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 р. № 713) з 01 березня 2018 р. з урахуванням вже виплаченої пенсії та без обмеження граничним розміром.

В обґрунтування позову зазначив, що у відповідності до підпункту "в", пункту 7 Порядку призначення та виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробувального складу затвердженого постановою КМУ від 21.07.1992 року № 418 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 року №713) у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня (починаючи з 2005 року) заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії. Позивач зазначає, що обмеження відповідачем розміру пенсійної виплати із посиланням на зміни пенсійного законодавства, норми якого на позивача не поширюються є неприпустимим. На підставі вищевикладеного вважає свої право на пенсійні виплати порушеним, а тому просить задовольнити позов в повному обсязі.

Ухвалою від 01.11.2019 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі від 01.11.2019 р. була надіслана позивачу та отримана ним 06.11.2019 р.

Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного провадження у справі від 01.11.2019 р. була надіслана відповідачу та отримана ним 06.11.2019 р.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в порядку ст. 162 КАС України, в якому зазначив, що пенсія обчислюється за двоскладовою формулою. При обчисленні першої складової розміру пенсії застосовуються показники середньої заробітної плати у галузях економіки за даними Державного комітету статистики. По другій складовій розмір пенсії обчислюється за формулою відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону № 1058. Період заробітної плати при цьому визначається відповідно до ст. 40 Закону № 1058 з 01.01.2004р. Прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01.12.2017 р. склав 1373,00 грн., з 01.07.2018 р. 1435,00 грн., 01.12.2018 р. 1497,00 грн., з 01.07.2019р. 1564,00 грн. Враховуючи вищевикладене, розмір пенсії позивача до виплати з 01.03.2018 р. склав 13 730,00 грн., з 01.07.2018 р. 14 350,00 грн., з 01.12.2018 р. 14 970,00 грн., з 01.07.2019 р. 15 640,00 грн. Відповідач зазначив, що розрахунок і виплату пенсії проведено згідно діючого законодавства, а отже на підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач в поясненнях на відзив відповідача зазначив, що відповідач повинен був надати суду докази в обґрунтування його заперечень проти позову, однак у відзиві таких доказів він не надав. Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач просив задовольнити позов у повному обсязі.

Керуючись приписами ст.ст. 171, 257, 258 КАС України, зазначає, що розгляд позовної заяви здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України, оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи згідно із приписами ст. 258 КАС України, то фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області (посвідчення № 183428/31 від 06.09.2000 р.) та отримує пенсію за вислугою років, як працівник льотного складу, призначену з 1999 р. (а.с. 12).

Позивач 16.09.2019 р. звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою про проведення перерахунку пенсії без обмежень, передбачених ст. 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (а.с. 15).

Листом №5632/02.18-20 від 15.10.2019 р. позивачу було відмовлено у виплаті пенсії без обмеження її розміру, з посиланням на ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення», із зазначенням того, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність і розмір пенсії позивача щороку правомірно перераховується згідно прожиткового мінімуму (а.с. 16 17).

Перерахунок також підтверджується довідкою, що міститься в матеріалах справи (а.с. 18).

Позивач, не погодившись із такими діями відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до приписів 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 51 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Частиною 3 ст. 53 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, борт інженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених ч. 1,3,6 ст. 19 та ст. 21 цього Закону для пенсій за віком, не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно- випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.

Згідно із ст. 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" працівники льотного і льотно-випробного складу після досягнення 50 років і за наявності вислуги років на цих посадах станом на 1 квітня 2015 не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок мають право на пенсію за вислугу років незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті.

Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, Перелік посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, Порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418.

Відповідно до п. 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 29.07.2015 №529) пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробного складу призначаються у розмірі 55 процентів заробітку (пункт 6 цього Порядку) і за кожний рік вислуги (у чоловіків - понад 30 років і у жінок - понад 25 років) пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії за віком. За кожний рік роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктом «а» статті 13 та статтею 14 Закону, пенсія збільшується на 1 процент заробітку.

Згідно п.п "в" п. 7 Порядку у разі зростання середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки, щороку з 1 березня 2005 року заробіток, з якого призначається (перераховується) пенсія відповідно до цього пункту, збільшується на коефіцієнт, який визначається шляхом ділення середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки за рік, що передує року, в якому проводиться перерахунок, на середню заробітну плату працівників, зайнятих у галузях економіки, яка враховувалася під час призначення (перерахунку) пенсії. Коли розмір пенсії, обчислений із заробітку, визначеного відповідно до цього пункту, менший ніж розмір пенсії до перерахунку, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Проте, суд наголошує на тому, що згідно приписів частини 3 статті 85 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у редакції, чинній на час спірних правовідносин) максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740,00 гривень.

Однак, згідно пункту першого Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" передбачено, що цей Закон набирає чинності з 1 жовтня 2011 року, крім абзацу одинадцятого підпункту 11 та абзацу сто тридцять восьмого підпункту 17 пункту 6 розділу II цього Закону, які набирають чинності з 1 січня 2012 року, а також а також, згідно п. 2, Розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про заходи щодо законодавчого реформування пенсійної системи" визначає, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Оскільки, як встановлено матеріалами справи, пенсія позивачу була призначена ще у 1999 році, то зазначені норми пенсійного законодавства щодо визначення максимального розміру пенсії на нього не розповсюджуються.

Аналогічний висновок був зроблений Верховним Судом у постанові від 12.11.2019 р. по справі № 360/1428/17.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У своїх рішеннях Європейський Суд зазначив, що право на соціальні виплати є майновим правом, передбаченим статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (рішення у справі "Хонякіна проти Грузії" (№ 17767/08, пункт 72, від 19 червня 2012 року).

Європейський Суд наголошував на тому, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету "в інтересах суспільства". Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено "справедливий баланс" між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення у справі "Колишній Король Греції та інші проти Греції" (заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-ХІІ).

Чинне законодавство України чітко визначає випадки, при виникненні яких у держави виникає право на обмеження права і свобод громадянина, у тому числі і пенсійних виплат. Таку правову позицію Конституційний Суд України висловив у Рішенні від 20.03.2002 року № 5-рп/2002 (справа щодо пільг, компенсацій і гарантій) (пункт 6 мотивувальної частини). Згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються державою і не можуть бути скасовані або обмежені. Звуження змісту прав і свобод особи означає зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або величину (кількість) благ чи будь-яких інших кількісно вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Таким чином, суд приходить до висновку, що обмеження відповідачем розміру пенсійної виплати позивача із посиланням на зміни пенсійного законодавства порушують права позивача.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З урахуванням встановлених фактів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного та, керуючись приписами ст.ст. 8, 9, 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 258, 262, КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи 5, Держпром 3, 2 під`їзд, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обмеження граничним розміром пенсії ОСОБА_1 1952 р..н. при здійсненні перерахунку пенсії з 01 березня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснювати виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років працівникам льотно-випробувального складу, затвердженого постановою КМУ від 21.07.1992 р. № 418 (в редакції постанови КМУ від 09.08.2005 р. № 713) з 01 березня 2018 р. з урахуванням вже виплаченої пенсії та без обмеження граничним розміром.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в загальному розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, Держпром 3 під`їзд, 2 поверх, ).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 23 грудня 2019 року.

Суддя Полях Н.А.