Справа № 826/15284/18
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Парінов А.Б., Ключкович В.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про закриття провадження у справі за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2018 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про:

- визнання протиправними дії щодо застосування у зворотній дії в часі Законів №3668-VI від 08.07.2011 року та №1166-VII від 27.03.2014 та інших при перерахунку та виплаті мені пенсії з 01.01.2018 року;

- визнання протиправним поетапну, у зменшеному розмірі, виплату перерахованої підвищеної пенсії з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсії: з 1 січня 2018 р. - 50 відсотків; з 1 січня 2019 р. по 31 грудня 2019 р. - 75 відсотків; з 1 січня 2020 р. - 100 відсотків від підвищення перерахованої пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року;

- визнання застосування тільки трьох видів грошового "забезпечення для перерахунку пенсії як такі, що не відповідають пункту 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011 -XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та статтям 43 і 63 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";

- зобов`язання з 01 січня 2018 року перерахувати та виплачувати пенсію з урахуванням частини 2 статті 13 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції згідно із Законом від 4 липня 2002 року N 51-IV, з урахуванням пункту 2 статті 9 Закону від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та статті 63 в редакції Закону від 4 лютого 1994 року № 3946- XII у зв`язку зі збільшенням грошового забезпечення відповідної мені категорії військовослужбовців згідно Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р. "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" у розмірі з урахуванням основних (посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років) та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (робота з таємними виробами носіями, док. 15% від розміру посадового окладу; надбавка зо особливі завдання 50% від суми посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премія 10% від розміру посадового окладу) та 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року;

- здійснення виплати недоплаченої частини розміру пенсії з 01.01.2018 року однією сумою з урахуванням підвищення пенсії як учаснику бойових дій згідно законодавства та за рішеннями судів.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2018 позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві щодо зменшення ОСОБА_1 відсотку грошового забезпечення з 89% до 70% при перерахунку пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" № 103 від 21.02.2018 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 1986 році в розмірі 89 % та з урахуванням раніше проведених виплат.

Не погоджуючись із вказаним рішенням в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивачем подано апеляційну скаргу з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 грудня 2018 року в цій частині та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та положенням закону, позаяк суд першої інстанції необґрунтовано відмовив в задоволенні позову повністю, з огляду на те, що позивач має право на врахування всіх видів грошового забезпечення при визначенні розміру пенсії та право отримувати пенсійні виплати у повному обсязі, а не поетапно.

Справа розглянута у порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи клопотання відповідача, колегія суддів вказує наступне.

ОСОБА_1 перебував на обліку в управлінні пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

У зв`язку з тим, що в квітні 2018 року позивачу здійснено перерахунок пенсії на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим особам", без урахування всіх складових грошового забезпечення визначені частиною 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та зі зменшенням відсотку з якого обраховується пенсія, 02.05.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві з заявою, в якій просив:

- провести перерахунок і виплату недоплаченої пенсії з 01.01.2018 року;

- повідомити якими нормативно - правовими актами у період з 10 квітня 2018 року по 26 квітня 201.8 року при перерахунку пенсії було зменшено відсоток пенсії з 89% на 70% грошового забезпечення (вислуга років 33) та встановлено грошове забезпечення без додаткових видів: підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії.

Листом-відповіддю від 15.05.2018 року за № 1650/02/Р-3, Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві повідомило позивача, що перерахунок його пенсії з 01.01.2018 здійснено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та обчислювався виходячи з 70 відсотків сум грошового забезпечення за його посадою відповідно до редакції Закону, чинної на дату, з якої проводився перерахунок пенсії.

Також зазначено, що іншого статтею 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» не передбачено

Не погоджуючись із зазначеними діями та рішеннями відповідача, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Суд першої інстанції частково відмовляючи в задоволенні позову виходив з того, що суду не було надано доказів отримання позивачем відповідної довідки з зазначенням видів грошового забезпечення, визначених ч. 2 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ, та подачі її до Пенсійного органу.

Таким чином, з боку відповідача відсутні порушення прав та законних інтересів позивача щодо неперерахування та виплати пенсії з урахуванням частини 2 статті 13 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції згідно із Законом від 4 липня 2002 року N 51-IV, з урахуванням пункту 2 статті 9 Закону від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та статті 63 в редакції Закону від 4 лютого 1994 року N 3946- XII у зв`язку зі збільшенням грошового забезпечення відповідної мені категорії військовослужбовців згідно Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р. "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" у розмірі з урахуванням основних (посадовий оклад, оклад за військове звання, надбавка за вислугу років) та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (робота з таємними виробами носіями, док. 15% від розміру посадового окладу; надбавка зо особливі завдання 50% від суми посадового окладу, окладу за військове звання та надбавки за вислугу років; премія 10% від розміру посадового окладу) та 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.

Водночас, судом було задоволено позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві з 01 січня 2018 року перерахувати та виплачувати пенсію з урахуванням частини 2 статті 13 Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції згідно із Законом від 4 липня 2002 року N 51-IV, з урахуванням пункту 2 статті 9 Закону від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та статті 63 в редакції Закону від 4 лютого 1994 року N 3946- XII у зв`язку зі збільшенням грошового забезпечення відповідної мені категорії військовослужбовців згідно Постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р. "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та зобов`язано провести позивачу перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із збереженням проценту нарахування пенсії на момент виходу на пенсію у 1986 році в розмірі 89 % та з урахуванням раніше проведених виплат.

Разом з тим, на час апеляційного розгляду справи, представником відповідача було подано клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку зі смертю ОСОБА_1 , а також надано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Надаючи правову оцінку вищевказаним обставинам, колегія суддів виходить із наступного.

Правові підстави закриття провадження у справі визначені статтею 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі у разі смерті або оголошення в установленому законом порядку померлою фізичної особи або припинення юридичної особи, за винятком суб`єкта владних повноважень, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Відповідно до статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін; скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення; скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково; визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині; скасувати судове рішення і направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю; у визначених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених у пунктах 1-5 частини першої цієї статті.

Статтею 319 КАС України встановлено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, а смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, настали після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

Тобто, виходячи з правового аналізу положень частини другої цієї статті передбачений випадок, коли в суді апеляційної інстанції буде встановлений факт смерті особи у спорі, що не допускає правонаступництво, то рішення суду першої інстанції не підлягає скасуванню у випадку його законності та обґрунтованості, а повинно визнаватися нечинним, в той же час провадження у справі у всякому разі підлягає закриттю з підстав передбачених п. 5 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Отже, оскільки ОСОБА_1 помер, що підтверджується наявним в матеріалах справи свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 04.11.2019, та відповідачем подане клопотання про закриття провадження, а клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку із необхідністю встановлення правонаступника (спадкоємця) позивача не заявлялося, колегія суддів приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2018 - визнанню нечинним.

Керуючись ст.ст. 238, 242, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про закриття провадження у справі задовольнити.

Визнати нечинним рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2018, а провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя А.Б. Парінов

Суддя В.Ю. Ключкович