Справа № 520/7286/19
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 р.Справа № 520/7286/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Сіренко О.І. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

представник відповідача Саблуков Д.Є.

представник позивача Троцко Б.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Панченко О.В., м. Харків, повний текст складено 25.10.19 року по справі № 520/7286/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО КАПІТАЛ"

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО КАПІТАЛ", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд:

скасувати наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 22.07.2019 №5170 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "АГРО КАПІТАЛ" ();

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (, вул. Пушкінська, буд.46, м.Харків, 61057) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО КАПІТАЛ" (, 61166, м.Харків, просп. Науки, буд.40) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921,00 коп.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО КАПІТАЛ" задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що позивачем на виконання вимог податкового органу не надано в повному обсязі відповідь на запит від 03.07.2019 №32686/10/20-40-14-11-16, що й слугувало підставою для прийняття наказу про проведення перевірки ТОВ "Агро Капітал" №6170 від 22.07.2019. Таким чином, спірний наказ на проведення перевірки прийнятий на підставі та в межах чинного законодавства.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Протокольною ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2019 р. було замінено відповідача у справі Головне управління ДФС у Харківській області на Головне управління ДПС у Харківській області.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які прибули в судове засідання, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ГУ ДФС у Харківській області листом від 03.07.2019р. №32686/10/20-40-14-11-16 "Про надання інформації (пояснень та їх документального підтвердження)" запропонувало позивачу надати протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту інформацію та належним чином засвідчені копії документів, що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків (їх відображення) в обліку і звітності із контрагентом у березні 2017 року ТзОВ "НЕСТОН", серпні 2017 року ТОВ "ІВАМАР ТРЕЙД", січні 2017 року ТОВ "БАЙЛОР" (т. 1 а.с.16-18).

Листом від 09.07.2019 вих.№090719/1 позивачем було надіслано відповідачу інформацію по взаємовідносинам з ТзОВ "НЕСТОН", серпні 2017 року ТОВ "ІВАМАР ТРЕЙД", січні 2017 року ТОВ "БАЙЛОР" разом з копіями первинних документів (т. 1 а.с.19-140).

22.07.2019 року Головним управління ДФС у Харківській області на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.41.1 ст.41, п.61.1, п.61.2 ст.61, п.п.62.1.3 п.62.1 ст.62, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.1 а.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, у зв`язку із ненадходженням податкової інформації щодо порушення ТОВ "Агро Капітал" вимог податкового та іншого законодавства, ненадання підприємством протягом 15 днів з дня отримання, у запитуваному обсязі пояснень та їх документального підтвердження на обов`язковий письмовий запит Головного управління ДФС у Харківській області від 03.07.2019 №32686/10/20-40-14-11-16 за фактами, що свідчать про недостовірність визначення ТОВ "Агро Капітал" вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість під час господарських взаємовідносин з ТОВ "НЕСТОН" () за березень 2017 року, з ТВ "ІВАМАР ТРЕЙД" () за серпень 2017 року, з ТОВ "БАЙЛОР" () за січень 2017 року та подальшого ланцюга постачання, враховуючи відповідь підприємства від 09.07.2019 №090719/1 прийнято наказ №5170 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "АГРО КАПІТАЛ" (, за адресою: просп.Науки, буд.40 ,м.Харків, 61166) з 23 липня 2019 року тривалістю 5 робочих днів (а.с.14-15).

Вважаючи дії відповідача протиправними, а свої права та законні інтереси порушеними, Товариство з обмеженою відповідальністю "АГРО КАПІТАЛ" звернулось до суду з адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів належним чином повноти та обґрунтованості спірного наказу №5170 від 22.07.2019 року.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право: проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно зі ст. 72 ПК України, для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла від платників податків, в тому числі і та інформація, що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, інших звітних документах, а також інформація від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України, зокрема інформація яка надійшла від підрозділів податкової служби та митних органів - за результатами податкового контролю.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Як вбачається із оскаржуваного наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 22.07.2019 року №5170, його видано на підставі пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України.

Згідно з пп. 78.1.1 п.78.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Пунктом 73.3 статті 73 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження. Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити перелік інформації, яка запитується, та документів, що її підтверджують, а також підстави для надіслання запиту.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 73.3 статті 73 ПК України, у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Колегія суддів звертає увагу на те, що запит контролюючого органу про надання відповідної інформації платником податків повинен містити конкретні підстави, тобто, чітко окреслені обставини, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства. Без повідомлення вказаних фактів платник податків не має об`єктивної можливості надати будь-які пояснення та їх документальне підтвердження.

Як вбачається з матеріалів справи, запит ГУ ДФС у Харківській області складений відповідно до вимог вищенаведених норм податкового законодавства та містить підстави для його направлення, перелік конкретних порушень формування податкового кредиту, які були допущені товариством при здійсненні господарських відносин з ТзОВ "НЕСТОН", ТОВ "ІВАМАР ТРЕЙД", ТОВ "БАЙЛОР", а також обставини, які свідчать про наявність у відповідача сумнівів щодо реальності господарських операцій товариства з вказаними контрагентами. Зазначене, у свою чергу, свідчить про обов`язок позивача надати пояснення та їх документальні підтвердження на отримані від відповідача запити.

Між тим колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно вказав на відсутність підстав для проведення перевірки ТОВ "АГРО КАПІТАЛ", оскільки позивач на запит від 03.07.2019 року надав усі первинні бухгалтерські документи на підтвердження здійснення господарських операцій з вказаними підприємствами за визначені періоди, а відповідач, натомість, не зазначив конкретних недоліків поданих Товариством пояснень або документів, а також обґрунтованих причин, чому поданих позивачем документів є недостатньо, та не конкретизував, яких саме документів не вистачає.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що наказ ГУ ДФС у Харківській області від 22.07.2019 №5170 "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО КАПІТАЛ" є протиправним та підлягає скасуванню.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.04.2018 у справі №826/12168/17 (провадження №К/9901/13097/18).

Суд апеляційної інстанції вважає хибними доводи скаржника, як на підставу проведення перевірки та сумнівність реальності господарських операцій з контрагентом позивача ТОВ "ІВАМАР ТРЕЙД", про наявність вироку Шевченківського районного суду м.Києва від 31.05.2018 по справі №761/1940/18 щодо засновника та директора ТОВ "ІВАМАР ТРЕЙД", з огляду на наступне.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 05.03.2019 по справі №814/569/16 (провадження №К/9901/26929/18), Верховний Суд зауважує, що сам факт наявності вироку, ухваленого у кримінальному провадженні, не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого є нагальна необхідність перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення і здійснювати комплексне дослідження усіх складових господарських операцій, з врахуванням обставин, встановлених вироком, який набрав законної сили, періоду часу, за який такі обставини встановлені, а також конкретної особи та наслідки її дій для реалізації конкретних господарських операцій.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що господарські операції з ТОВ "ІВАМАР ТРЕЙД" відбувалися в серпні 2017, а вирок у відношенні директора та засновника ТОВ "ІВАМАР ТРЕЙД" прийнято 31.05.2018 року, позивач не міг знати про наявність цих обставин на момент придбання послуг у цього контрагента.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Колегія суддів зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів належним чином повноти та обґрунтованості спірного наказу №5170 від 22.07.2019 року, а тому позовні вимоги про його скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на аргументи учасників процесу, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Отже, колегія суддів переглянувши рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року по справі 520/7286/19 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року по справі № 520/7286/19 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) О.І. Сіренко З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 20.12.2019 року