Справа № 826/3200/14
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 грудня 2019 року № 826/3200/14

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомМалого приватного підприємства «Традиція-98»
до Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві
проскасування податкових повідомлень-рішень

встановив:

Мале приватне підприємство «Традиція-98» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві, у якому просило скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про застосування до МПП «Традиція-98» штрафних фінансових санкцій, а саме № від 07 жовтня 2013 року та № від 07 жовтня 2013 року.

Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 20 червня 2019 року касаційну скаргу Малого приватного підприємства «Традиція-98» задоволено частково, - постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 квітня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2014 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 вересня 2019 року справу прийнято до провадження та призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження.

Учасники справи ні в підготовче судове засідання 22 жовтня 2019 року, ні в судове засідання 12 листопада 2019 року явку уповноважених представників не забезпечили, хоча завчасно були попереджені про дату, час та місце проведення судового засідання.

За таких обставин суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

За наслідками нового розгляду справи, з урахуванням висновків, наведених у постанові Верховного Суду від 20 червня 2019 року, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи МПП «Традиція-98» зареєстроване 04 вересня 1998 року Оболонською районною у м. Києві державною адміністрацією. Відповідно до виписки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії ААВ №717928 основними видами діяльності є діяльність у сфері права.

29 травня 2013 року ДПІ в Оболонському районі м. Києва ГУ Міндоходів у м. Києві на адресу позивача було направлено запит №12774/10/15.2-55 «Про надання пояснень та документальних підтверджень» (надалі - Запит №12774), в якому відповідач просив надати в десятиденний строк з моменту отримання вказаного запиту первині документи з питань взаємовідносин із ТОВ «Лізінг-Сіті» за період з липня 2012 року по вересень 2012 року.

У зв`язку із ненаданням позивачем документів та відповіді на вказаний Запит, у період з 13 серпня 2013 року по 19 серпня 2013 року відповідачем на підставі направлення від 13 серпня 2013 року №463/26-54-22 та наказу №493 від 12 серпня 2013 року (надалі - Наказ №493), виданих ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві, згідно із підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України була проведена документальна позапланова виїзна перевірка МПП «Традиція-98» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Лізінг-Сіті» за період з 01 липня 2012 року по 30 вересня 2012 року, за результатами якої складено акт №403/26-54-22-02-10/30045559 від 27 серпня 2013 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства МПП «Традиція-98» () при взаємовідносинах з ТОВ «Лізінг-Сіті» () за період з 01.07.2012 р. по 30.09.2012 р.» (надалі - Акт перевірки №403), в якому зафіксовано про наступні виявлені порушення вимог законодавства, а саме:

- підпункту 14.1.27 та підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статі 14, пункту 44.1 та пункту 44.6 статті 44, пункту 138.2 та пункту 138.8 статті 138, підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України, статті 1 та статті 9 Закону №996, а також підпункту 1.2, підпункту 2.1 та підпункту 2.4 Положення №88, в результаті чого занижено податок на прибуток підприємства, що підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 327 206,00 грн., у тому числі за ІІІ квартал 2012 року - 327 206,00 грн.;

- пункту 44.1 та пункту 44.6 статті 44, пункту 185.1 статті 185, пункту 188.1 статті 188, пунктів 198.1-198.3 та пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1 та пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено суму податку на додану вартість (надалі - ПДВ), яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет на загальну суму 311 624,00 грн., в тому числі : за липень 2012 року - 237 291,00 грн.; за серпень 2012 року - 55 500,00 грн.; за вересень 2012 року - 18 833,00 грн.

07 жовтня 2013 року на підставі Акту перевірки №403 ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві були прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме:

-за формою «Р» №, яким збільшено розмір грошового зобов`язання з податку на прибуток підприємства на загальну суму 490 809,00 грн. (з яких 327206,00 грн. - за основним платежем, 163 603,00 грн. - за штрафними санкціями);

- за формою «Р» №, яким збільшено розмір грошового зобов`язання з ПДВ із вироблених в Україні товарів на загальну суму 467 436,00 грн. (з яких 311 624,00 грн. - за основним платежем, 155 812,00 грн. - за штрафними санкціями).

Не погоджуючись із винесеними відповідачем податковими повідомленнями-рішеннями, позивач оскаржив їх в адміністративному порядку, за результатами якого рішенням ГУ Міндоходів у м. Києві «Про результати розгляду первинної скарги» від 11 грудня 2013 року №7447/10/26-15-10-04, а в подальшому, рішенням Міністерства доходів і зборів «Про результати розгляду скарги» від 14 лютого 2014 року №2318/6/99-9-9-10-01-15, були залишені без задоволення подані МПП «Традиція-98» скарги, а податкові повідомлення-рішення від 07 жовтня 2013 року - без змін.

Вважаючи, що відповідачем були порушені права та охоронювані законом інтереси МПП «Традиція-98» під час проведення перевірки та при винесені оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (тут і надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних відносин) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з положеннями пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 цієї статті, документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Зокрема, документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

У відповідності з пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Згідно з пунктом 78.5 цієї статті допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу. Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Кодексу посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

-направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника контролюючого органу або його заступника, що скріплений печаткою контролюючого органу;

-копії наказу про проведення перевірки;

-службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Як наголосив Верховний Суд у постанові від 20 червня 2019 року по даній справі, такий вид перевірок як виїзна документальна може проводитись за наявності декількох підстав, якими є: дійсне місце її проведення, що слідує із назви, - «виїзна» та процедури допуску ревізорів - інспекторів контролюючого органу до перевірки, що в свою чергу обумовлюється також рядом послідовних дій, таких як пред`явленням повноважним особам платника наказу на призначення перевірки, повідомлення про її проведення та службових посвідчень ревізорів - інспекторів, які будуть проводити перевірку.

Разом з тим, не дотримання вимог Податкового кодексу України може бути підставою для недопущення повноважними особами платника до проведення виїзної перевірки ревізорів - інспекторів контролюючого органу, що оформлюється актом та може мати інші правові наслідки чим ті, що мають місце у даній справі.

Мале приватне підприємство «Традиція-98» зареєстровано Оболонською районною у м. Києві державною адміністрацією 04 вересня 1998 року за місцезнаходженням: 04114, м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 46, кв. 41.

Як вбачається з Акту перевірки №403/26-54-22-02-10/30045559 від 27 серпня 2013 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства МПП «Традиція-98» () при взаємовідносинах з ТОВ «Лізінг-Сіті» () за період з 01.07.2012 р. по 30.09.2012 р.», з метою вручення копії наказу №493 від 12 серпня 2013 року та ознайомлення із направленням на перевірку від 13 серпня 2013 року №463/26-54-22 посадовою особою ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві було здійснено виїзд за податковою адресою МПП «Традиція-98»: 04114, м. Київ, вул. Вишгородська буд. 46 кв. 41. В ході проведення перевірки місцезнаходження МПП «Традиція-98» за вказаною адресою було встановлено відсутність МПП «Традиція-98» та посадових осіб МПП «Традиція-98» або його законних (уповноважених) представників. Разом з тим, в приміщенні ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві копію наказу ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві від 12 серпня 2013 року №493 вручено засновнику МПП «Традиція-98» ОСОБА_1 за дорученням №03/2009 від 24 вересня 2009 року та під розписку ознайомлено із направленням про проведення перевірки №463/26-54-22 від 13 серпня 2013 року.

Окрім того, в Акті перевірки зазначено, що до перевірки МПП «Традиція-98 первинних документів, що свідчать про взаємовідносини із ТОВ «Лізінг-Сіті» () за період з 01 липня 2012 року по 30 вересня 2012 року не було надано, про що складено акти про ненадання документів від 13 серпня 2013 року та 19 серпня 2013 року.

З наведено слідує, що документальна позапланова виїзна перевірка не проводилась за місцем знаходження МПП «Традиція-98 за адресою: 04114, м. Київ, вул. Вишгородська, буд. 46 , кв. 41.

Більше того, первинні документи, що свідчать про взаємовідносини із ТОВ «Лізінг-Сіті» () за період з 01 липня 2012 року по 30 вересня 2012 року не було надано, про що власне і зазначено в Акті перевірки.

Відтак, податковим органом не дотримано вимоги Податкового кодексу України, на положення яких було звернуто увагу вище. Отже, не можливо стверджувати як щодо того, що перевірка проведена за місцезнаходженням платника податку, так і взагалі про її проведення.

Здійснення перевірки є необхідною передумовою для винесення податкових повідомлень-рішень у разі встановлення контролюючим органом порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється податковими органами, тому за відсутності проведеної перевірки як юридичного факту у контролюючого органу відсутня компетенція на винесення податкового повідомлення-рішення.

Окрім того слід звернути увагу, що позивач оскаржував до суду дії ДПІ в Оболонському районі ГУ Міндоходів у м. Києві щодо призначення документальної виїзної перевірки Малого приватного підприємства «Традиція-98 згідно з наказом №493 від 12 серпня 2013 року, і постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 жовтня 2013 року у справі №826/13091/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2014 року, позовні вимоги задоволено. Постановою суду встановлено, що перевірка була незаконною та скасовано наказ №493 від 12 серпня 2013 року, на підставі якого вона була проведена.

Визнання незаконною документальної позапланової невиїзної перевірки, проведеної контролюючим органом, є безумовною підставою для визнання незаконними і прийнятих за результатами такої перевірки податкових повідомлень-рішень.

Аналогічна правова позиція висловлена 11 липня 2019 року Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 804/8855/14, адміністративне провадження №К/9901/8957/18 (ЄДРСРУ № 82947463).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про обгрунтованість позовних вимог, а відтак задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно, підлягають скасуванню податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про застосування до МПП «Традиція-98» штрафних фінансових санкцій, а саме № від 07 жовтня 2013 року та № від 07 жовтня 2013 року.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 487,20 грн. згідно квитанції №ПН958 від 06 березня 2014 року. Відповідно, сплачений судовий збір підлягає відшкодуванню за рахунок суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241-246, 251 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

в и р і ш и в:

Позов Малого приватного підприємства «Традиція-98» задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Оболонському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві про застосування до МПП «Традиція-98» штрафних фінансових санкцій, а саме № від 07 жовтня 2013 року та № від 07 жовтня 2013 року.

Присудити до стягнення на користь Малого приватного підприємства «Традиція-98» (04114, м. Київ, вул. Вишгородська, 46/41, код 30045559) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Міндоходів у м. Києві (Державної податкової інспекції у Оболонському районі) (04655, м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, ) понесені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 487,20 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Шейко Т.І.