Справа № 263/4276/19
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року справа №263/4276/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сухарька М.Г.,

суддів Гаврищук Т.Г., Гайдара А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Сахна Володимира Миколайовича на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2019 року в справі № 263/4276/19 (головуючий І інстанції Шатілова Л.Г. повний текст рішення складено та підписано 02 жовтня 2019 року в м. Маріуполі) за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Сахна Володимира Миколайовича, третя особа - Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Сахна Володимира Миколайовича (далі - відповідач, поліцейський), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 08.03.2019 серії НК № 637628 про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне порушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він не порушував пункту 2.1.б. Правил дорожнього руху, тому поліцейський незаконно склав щодо нього постанову про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 1-5).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено, внаслідок чого постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 637628 від 08.03.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн скасовано, а справу про адміністративне правопорушення закрито.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 08.03.2019 керував транспортним засобом з ознаками несправності, а після зупинення на неодноразову вимогу співробітників поліції відмовився надати передбачені п. 2.1. Правил дорожнього руху документи.

Також апелянт наголошує, що постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 серпня 2019 року в справі № 263/3925/19 підтверджено керування ОСОБА_1 08.03.2019 близько 14-57 години транспортним засобом. Отже наведена обставина не підлягає доказуванню відповідно до ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

Згідно з матеріалами справи 08 березня 2019 року поліцейським роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Сахном В.М. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії НК № 637628. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн за вчинення порушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що він, керуючи автомобілем «BAW GROZB», номерний знак НОМЕР_1 , порушив пункт 2.1. Правил дорожнього руху, а саме, не мав при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб.

Не визнаючи себе винним у вчиненні вказаного порушення та наголошуючи на порушенні відповідачем положень КУпАП, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року (далі - Закон № 580-VIII) поліція відповідно до покладених на неї завдань припиняє виявлені адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху. Підпунктами а), б) та ґ) п. 2.1. Правил визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 8 КупАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до чистин першої та другої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121 1, 121 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (п. 8 розділу ІІІ Інструкції).

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив, що під час фіксування поліцейським вчиненого позивачем порушення Правил дорожнього руху застосовано боді-камеру АН1088. Відеозапис з боді-камери поліцейський надав до суду першої інстанції разом з відзивом на адміністративний позов на носії CD-диск.

Відповідно до цього відеозапису ОСОБА_1 спілкувався зі співробітниками поліції поза межами будь-якого транспортного засобу, керування автомобілем заперечував. Тобто, записом з боді-камеру АН1088 не доведено, що позивач 08.03.2019 близько 14:55 біля будинку № 5 по вул. Івана Франка в м. Маріуполі керував транспортним засобом.

Отже, в межах спірних правовідносин на нього не розповсюджуються вимоги п. 2.1. Правил дорожнього руху.

Наведене зумовлює відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 серпня 2019 року в справі № 263/3925/19 підтверджено керування ОСОБА_1 08.03.2019 близько 14-57 години транспортним засобом, судом спростовуються з огляду на те, що текст вказаного судового рішення відповідач надав з веб-ресурсу Єдиний державний реєстр судових рішень, тому ідентифікувати особу, яка притягалась до адміністративної відповідальності в межах цієї справи, як ОСОБА_1 суд не може.

Таким чином, наявність події адміністративного правопорушення як обов`язкової умови притягнення особи до адміністративної відповідальності не підтверджена матеріалами справи, у зв`язку із чим суд апеляційної інстанції погоджує викладений в оскаржуваному судовому рішенні висновок про наявність підстав для скасування постанови від 08.03.2019 серії НК № 637628 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн, а також закриття справи про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вона підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статями 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Поліцейського роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Сахна Володимира Миколайовича на рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2019 року в справі № 263/4276/19 - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 жовтня 2019 року в справі № 263/4276/19 - залишити без змін.

Повний текст судового рішення складено та підписано 18 грудня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів і не може бути оскаржена.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

Т. Г. Гаврищук

А. В. Гайдар