Справа № 826/424/17
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

25 листопада 2019 року 10:19 № 826/424/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., за участю секретаря судових засідань Семеняки А.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Гаммаграфік" ( 03190, м.Київ, пров. Баумана, 6, кв.7)
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (04116, м.Київ, вулиця Шолуденка, 33/19)
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 07.11.2016р.
за участю представників сторін:

представника позивача - Вангородської Г.І.,

представника відповідача - Гайдая В.М.,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гаммаграфік» з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві, в якому просить суд: визнати протиправними дії та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві від 07 листопада 2016 року № (форма «Р») про сплату податку на додану вартість в розмірі 1 022 343,00 грн. за основним платежем та 255 586,00 грн. за штрафними санкціями.

Мотивуючи заявлені позовні вимоги представник позивача зазначив, що представниками податкового органу під час перевірки не були взяті до уваги усі наявні у позивача первинні документи. Крім того, зі змісту акту перевірки вбачається, що суть порушень, встановлених відповідачем, викладена неповно, без посилання на конкретні досліджені ним первинні документи, на підставі чого неможливо зробити висновок про те, що позивачем дійсно допущені порушення вимог податкового законодавства України.

Також представник позивача стверджував, що перевіряючими встановлено, що під час перевірки Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гаммаграфік» надало документальне підтвердження щодо фактично отриманих товарів та/або наданих послуг та їх використання в господарській діяльності від Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестенергія Нью», Товариства з обмеженою відповідальністю «Прогресс-СК», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аргадон», Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Актив-Торг», Товариства з обмеженою відповідальністю «Аверс Груп ЛТД», Товариства з обмеженою відповідальністю «Бастіан-Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Глобал Альянс Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дарлан Груп», Товариства з обмеженою відповідальністю «Ветавія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кепітал Агроінтернешнл», Товариства з обмеженою відповідальністю «Меларіс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнікрон Плюс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кадар Маркет», тобто, на думку позивача, визнано всі наявні документи щодо проведення господарських операцій з даними контрагентами.

В ході судового розгляду даної справи представник позивача позовні вимоги підтримала повністю.

У відзиві на адміністративний позов представник податкового органу зазначив, що підприємства-контрагенти позивача зареєстровані на підставних осіб, які не мали відношення до діяльності підприємств та не здійснювали фактичної господарської діяльності та будь-яких операцій від імені вказаних контрагентів. Тобто, господарська операція фактично не відбулась, первинні документи складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності та не можуть бути підставою для збільшення в податковому обліку сум валових витрат та (чи) податкового кредиту.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

В період з 10 жовтня 2016 року по 17 жовтня 2016 року Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві на підставі направлення від 10 жовтня 2016 року №1330/26-15-14-02-04 згідно з підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78, пункту 82.2 статті 82 Податкового кодексу України у зв`язку з поданням заперечення віл 25 липня 2016 року №530 до акта планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства від 20 липня 2016 року за №319/26-15-14-02-04/23500426 проведено документальна позапланова виїзна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Гаммаграфік» () з питань, що стали предметом оскарження, за результатами якої складено акт перевірки від 24 жовтня 2016 року №437/26-15-14-02-04/23500426.

Перевіркою встановлено порушення: пункту 198.1, пункту 198.2, пункту 198.3, пункту 198.6 статті 198, пункту 200.1, пункту 200.2 статті 200 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження суми податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню до сплати в бюджет у розмірі 1 270 894,00 грн., в т.ч. за січень 2013 року на 15 951,00 грн., лютий 2013 року на 5 063,00 грн., березень 2013 року на 8 063,00 грн., квітень 2013 року на 32 648,00 грн., травень 2013 року на 34 934,00 грн., червень 2013 року на 33 490,00 грн., липень 2013 року на 41 966,00 грн., серпень 2013 року на 33 490,00 грн, вересень 2013 року на 42 946,00 грн., жовтень 2013 року на 50 997,00 грн., листопад 2013 року на 12 012,00 грн., грудень 2013 року на 41 249,00 грн., січень 2014 року на 74 582,00 грн., лютий 2014 року на 56 942,00 грн., травень 2014 року на 175 618,00 грн., червень 2014 року на 124 914,00 грн., липень 2014 року на 58 228,00 грн., серпень 2014 року на 60 485,00 грн., вересень 2014 року на 66 676,00 грн., травень 2015 року на 90 932,00 грн., червень 2015 року на 148 776,00 грн., липень 2015 року на 60 932,00 грн.

На підставі вказаних висновків акта перевірки податковим органом прийнято 07 листопада 2016 року податкове повідомлення-рішення №, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 1 277 929,00 грн., в т.ч. за податковими зобов`язаннями - 1 022 343,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 255 586,00 грн.

Незгода позивача із вказаним податковим повідомленням-рішенням зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин).

Вимогами пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 Податкового кодексу України).

Згідно вимог пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою виникнення права на віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата сплати (нарахування) податку за податковими зобов`язаннями, що були включені отримувачем таких послуг до податкової декларації попереднього періоду.

Пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що в період, що перевірявся позивач мав фінансово-господарські взаємовідносини з ТОВ «Інвестенергія Нью», ТОВ «Аргадон», ТОВ «Бастіан - Груп», ТОВ «Глобал Альянс Груп», ТОВ «Ветавія», ТОВ «Кепітал Агроінтернешнл», ТОВ «Меларіс», ТОВ «Юні крон Плюс» на підставі договорів про надання послуг, договорів купівлі - продажу, договорів поставки.

Так, між позивачем (замовник) та ТОВ «Інвестенергія Нью» (виконавець) укладено договори надання послуг від 10 січня 2013 року №2013/1 та від 08 січня 2014 року №2014/02, вимогами пунктів 1.1 яких ТОВ «Інвестенергія Нью» зобов`язалося надати ТОВ «НВП «Гаммаграфік» поліграфічні послуги з виготовлення бланків запрошень на навчання та нанесення кольорового захисного шара на них.

Водночас, в ході проведення перевірки контролюючим органом проаналізовано наявну інформацію щодо ТОВ «Інвестенергія Нью», в т.ч. акт Державної податкової інспекції у Печерському районі м. Києва від 17 квітня 2014 року №1164/26-55-22-08/38488089 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Інвестенергія Нью» щодо фінансово-господарських відносин з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період діяльності з 01 січня 2014 року по 31 березня 2014 року, зі змісту якого вбачається, що згідно висновку про результати відпрацювання ризикового платника податків оперативним підрозділом ГУ Міністерства доходів і зборів України, з виїздом на місце встановлено, що підприємство ТОВ «Інвестенергія Нью» зареєстроване за адресою: 83052, Донецька область, м. Донецьк, Калінінський р-н, б-р Шевченка, буд. 133 відсутнє за місцезнаходженням, проведення перевірки щодо своєчасності відображення в обліку та звітності операцій по фінансово-господарським взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за період діяльності з 01 січня 2014 року по 31 березня 2014 року не є можливим, у зв`язку з тим, що ТОВ «Інвестенергія Нью» та його посадові особи відсутні за податковою адресою. Також, згідно з інформацією наведеною у службовій записці оперативного підрозділу ГУ Міністерства доходів і зборів України №1424/26-55-07-03 від 11 квітня 2014 року було проведено почеркознавче дослідження по документах, що містяться в матеріалах реєстраційної справи підприємства та отримано висновок експерта №147 від 28 березня 2014 року про те, що підписи від імені керівника ТОВ «Інвестенергія Нью» гр. ОСОБА_1 були виконані різними особами.

В ході аналізу податкових накладних встановлено, що ряд податкових накладних містять коди УКТЗЕД, при цьому, згідно податкових декларацій з податку на додану вартість та підсистеми «Дані митниці» АІС «Податковий блок», відсутня жодна інформація щодо ввезення на митну територію України товарів, необоротних активів та отриманих від нерезидента на митній території України послуг з метою їх використання у межах господарської діяльності платником податку ТОВ «Інвестенергія Нью».

01 квітня 2013 року між позивачем (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аргадон» (постачальник) укладено договір купівлі-продажу №39 від 01 квітня 2013 року, пунктом 1.1 якого передбачено, що виконавець зобов`язується поставити спеціалізовані поліграфічні матеріали (фарби, клеї, розчинники, антиадгезивні системи, тощо).

Вимогами пункту 3.1 договору передбачено, що приймання - передавання поставлених товарів продавцем здійснюється на матеріально - технічну базу покупця, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Північно - Сирецька, 3.

В ході перевірки податковим органом враховано висновки акту Державної податкової інспекції у Київському районі міста Донецька від 28 березня 2014 року №204/05-64-15-01/38586997, зі змісту якого вбачається, що на ТОВ «Аргадон» відсутні необхідні умови для ведення господарської діяльності, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, виробничі потужності для здійснення будь-якого виду діяльності, вбачається проведення транзитних фінансових потоків, спрямованих на здійснення операцій надання податкової вигоди переважно з контрагентами, які не виконують свої податкові зобов`язання, зокрема, у випадках, коли операції здійснюються через посередників з метою штучного формування валових витрат та податкового кредиту, не мають реального товарного характеру, а операції ТОВ «Аргадон» не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо - складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності, технічного персоналу, основних фондів, виробничих активів, складських приміщень і транспортних засобів».

Крім того, податкові накладні, виписані ТОВ «Аргадон» на адресу ТОВ «НВП «Гаммаграфік» (6 шт. у квітні, 4 шт. у травні, 4 шт. у червні, 5 шт. у липні, 4 шт. у серпні, 5 шт. у вересні, 6 шт. у жовтні, 2 шт. у листопаді, 5 шт. у грудні 2013 року і 6 шт. у січні 2014 року) з сумами ПДВ не більше 10 тис. грн, що надало можливість не реєструвати їх в ЄРПН (так званий «подрібнений податковий кредит») і унеможливило камеральну перевірку та порівняння номенклатури відпущених та придбаних матеріальних цінностей.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що 05 травня 2014 року між позивачем (покупець) та ТОВ «Аверс Груп ЛТД» (постачальник) укладено договір купівлі-продажу, предметом якого є друкарські та голографічні матеріали.

Пунктом 3.1 даного договору передбачено, що приймання - передавання поставлених товарів продавцем здійснюється на матеріально - технічну базу покупця, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Північно - Сирецька, 3.

Постачання продукції може здійснюватися за домовленістю сторін через послуги перевізників: «САТ», «Гюнсел», «Нічний експрес», «Автолюкс», «ІнТайм», «Спец - зв`язок» (пункт 3.8 договору).

В ході проведення перевірки відповідачем отримано від Броварської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області акт від 29 липня 2014 року №77/10-06-22-04/39126688 «Про неможливість проведення зустрічної перевірки ТОВ «Аверс Груп ЛТД» щодо фінансово - господарських відносин з контрагентами - постачальниками та контрагентами - покупцями за період квітень - травень - червень 2014 року», у відповідності зі змістом якого: за результатами відпрацювання не встановлено місцезнаходження платника податків, а саме ТОВ «Аверс Груп ЛТД» та надано пояснення директора гр. ОСОБА_2 . ТОВ «Аверс Груп ЛТД».

Згідно наданих пояснень гр. ОСОБА_2 встановлено, що ОСОБА_2 невідомо, що він являється засновником і директором ТОВ «Аверс Груп ЛТД» та вперше про це дізнався від працівників податкової міліції. ОСОБА_2 повідомив,, що підприємство не реєстрував і ніяку фінансово-господарську діяльність не вів, жодної документації не підписував. Також гр. ОСОБА_2 повідомив, що можливо на його ім`я зареєстрували підприємство тоді, коли він намагався заробити гроші в інтернеті з оголошення, я дав свій мобільний телефон, на який в той же день зателефонував чоловік , який представився на ім`я Олександр та запропонував видати доручення на отримання земельної ділянки, за що пообіцяв заплатити 400,00 грн. на що я погодився і 06 лютого 2014 року і у нотаріуса я підписав довіреність на представництво з питань придбання, приватизації чи іншим способом набуття земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що 30 червня 2014 року між позивачем та ТОВ «Бастіан - Груп» (продавець) укладено договір поставки №44, пунктом 1.1 якого визначено, що продавець зобов`язався поставити ТОВ «НВП «Гаммаграфік» спеціалізовані поліграфічні матеріали (фарби, клеї, розчинники, антиадгезивні системи).

Пунктом 3.1 договору поставки передбачено, що приймання - передавання поставлених товарів продавцем здійснюється на матеріально - технічну базу покупця, що знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Північно - Сирецька, 3.

В ході проведення перевірки контролюючим органом враховану інформацію, викладену в акті Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва від 15 вересня 2014 року № 889/3-26-50-22-03-39159446 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Бастіан - Груп» з ТОВ «Оксамит - ЮА» та ТОВ «Уніплаза» за період з 01 червня 2014 року по 30 червня 2014 року та ТОВ «ТОВ «К - Ріал Трейд» за період з 01 липня 2014 року по 31 липня 2014 року», зі змісту якого вбачається, що в ході проведення перевірки встановлено: неможливість фактичного здійснення ТОВ «Бастіан-Груп» господарських операцій через відсутність майна та інших матеріальних ресурсів, економічно необхідних для здійснення операцій з купівлі - продажу; в зв 'язку з відсутністю за юридичною адресою неможливо встановити наявність необхідних умов для досягнення результатів економічної діяльності (трудових ресурсів, основних фондів, складських приміщень, транспортних засобів); ненадання на момент проведення перевірки підтверджуючих документів; маніпулювання даними податкової звітності та формування технічного кредиту; ТОВ «Бастіан-Груп» здійснювало діяльність спрямовану на здійснення операцій пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам.».

Судом також встановлено, що 03 лютого 2014 року між позивачем та ТОВ «Глобал Альянс Груп» (продавець) укладено договір поставки №14203/14, предметом якого є усі види голографічної фольги, самоклейні папери та антиадгезивні системи.

Вимогами пункту 3.1 передбачено, що приймання-передавання поставлених товарів продавцем здійснюється на матеріально-технічну базу покупця, що знаходиться за адресою: місто Київ, вулиця Північно-Сирецька, 3.

Відповідно до використаного в ході перевірки акту Державної податкової інспекції у Києво-Святошинському районі Київської області від 17 квітня 2014 року №180/22-03/38916909 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «Глобал Альянс Груп» при фінансово-господарських взаємовідносинах з контрагентами-постачальниками та контрагентами-покупцями за весь період діяльності» ТОВ «Глобал Альянс Груп» (код за ) за податковою адресою не знаходиться. За вказаною адресою знаходиться магазин «Фора». Зі слів управляючого магазину встановлено, що підприємство за даною адресою не знаходиться, фінансово-господарську діяльність не проводить, бухгалтерські документи не зберігає.

Крім того, в ході отримання пояснення встановлено, що директора ОСОБА_3 Р.В . зареєстрував ТОВ «Глобал Альянс Груп» (код за ) за винагороду у 200 грн.; ніяких фінансово-господарських операцій не проводив, податкові, видаткові накладні не підписував, податкову звітність не підписував, відтак, у ТОВ «Глобал Альянс Груп» (код за ) вбачається відсутність об`єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг) за весь період діяльності, які підпадають під визначення ст. 134, ст. 135, ст.138, ст. 185, ст. 187, ст. 188, ст. 198 Податкового Кодексу України.

Матеріалами справи підтверджується, що у перевіряємий період у позивача були взаємовідносини із ТОВ «Ветавія» (продавець) на підставі договору поставки, пунктом 1.1 якого передбачено, що продавець зобов`язався поставити ТОВ «НВП «Гаммаграфік» - Покупцю матеріали для використання в поліграфічному та голографічному виробництві в асортименті.

Вимогами пункту 4.1 договору визначалось, що товар постачається в пункт призначення вказаний Покупцем, за адресою: місто Київ, вул. Північно - Сирецька, 3.

Водночас, під час проведення перевірки додатково було проаналізовано наявну інформацію по ТОВ «Ветавія», зокрема, отриману від Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області узагальнену податкову інформацію від 10 вересня 2015 року №60/10-02-22-05/39710663 по ТОВ «Ветавія» (код 39710663) з питань проведення фінансово - господарських операцій з контрагентами - покупцями за червень - серпень 2015», зі змісту якої вбачається, що директор та засновник ТОВ «Ветавія» (код за ) ОСОБА_5 (ін. код НОМЕР_1 ) за період з 01 червня 2015 року по 31 серпня 2015 року, а по ТОВ «Ветавія» встановлено формування штучних податкових зобов`язань з метою надання податкової вигоди контрагентам- покупцям та формування ними штучного податкового кредиту, що призводить до заниження їх податкових зобов`язань по податку на додану вартість - придбання одного виду товарів (послуг) та реалізація зовсім інших товарів, робіт (послуг)».

23 липня 2015 року між позивачем та ТОВ «Кепітал Агроінтернешнл» укладено договір поставки №45-46 від 23 липня 2015 року, предметом якого є друкарські та поліграфічні матеріали.

Так, в ході проведення перевірки контролюючим органом проаналізовано наявну податкову інформацію, а також враховано покази директора ТОВ «Кепітал Агроінтернешнл», наданих в межах кримінального провадження №0000126, відповідно до яких останній стверджував про непричетність до реєстрації та діяльності даного товариства.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що 27 травня 2015 року між позивачем та ТОВ «Меларіс» укладено договір поставки №15/25, пунктом 1.1 якого передбачено, що ТОВ «Меларіс» зобов`язався поставити ТОВ «НВП «Гаммаграфік» поліграфічні матеріали в асортименті.

Продукція постачається на адресу: м. Київ, вулиця Північно-Сирецька, 3 відповідно до пункту 4.1 договору.

Під час проведення перевірки податковим органом отримано від Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області узагальнену податкову інформацію від 08 вересня 2015 року №34/10-02-22-05/39710637 по ТОВ «Меларіс» (код 39710637) з питань проведення фінансово - господарських операцій з контрагентами - покупцями за квітень, червень, липень 2015», відповідно до якої в червні, липні 2015 по ТОВ «Меларіс» встановлено формування штучних податкових зобов`язань з метою надання податкової вигоди контрагентам-покупцям та формування ними штучного податкового кредиту, що призводить до заниження їх податкових зобов`язань по податку на додану вартість.

Також, згідно з даними Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС у Київській області в зв`язку з підробкою документів порушено кримінальну справу за ознаками статті 358 Кримінального кодексу України, в рамках якої опитано директора ТОВ «Меларіс» ОСОБА_6 , яка надала покази про непричетність до реєстрації та діяльності даного ТОВ «Меларіс» (код 39710637).

13 травня 2015 року між ТОВ «Юнікрон Плюс» та позивачем укладено договір купівлі-продажу №20150513-4, предметом якого є витратні матеріали для офсетного друку.

Пунктом 3.1 договору визначено, що приймання-передавання поставлених товарів продавцем здійснюється на матеріально-технічну базу покупця, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Північно-Сирецька, 3.

Водночас, до перевірки не надано доказів наявності у ТОВ «НВП «Гаммаграфік» за адресою м. Київ, вул. Північно - Сирецька, 3 відсутні будь - які власні або орендовані приміщення, які б могли використовуватись з призначенням матеріально - технічна база, а тільки кімната на 2-му поверсі загальною площею 18,7 м2, яка використовується під офісне приміщення.

Крім того, в ТТН відсутня адреса навантаження (тільки м. Київ), а в якості пункта розвантаження визначено також м. Київ (без адреси); в ТТН автопідприємство не визначене, а в якості автомобіля, яким здійснювались перевезення, зазначено Реugeot 307 держ. номер АА НОМЕР_2 МВ, а в якості водія ОСОБА_7 (посв. водія не вказане).

Також, на підставі наданих на перевірку документів було з`ясовано, що гр. ОСОБА_7 (посв . водія ВХХ 867941), який має у своїй власності автомобіль Реugeot 307 держ. номер НОМЕР_3 , працює начальником відділу виробництва на ТОВ «НВП «Гаммаграфік» з посадовим окладом 1690,00 грн.

Під час проведення перевірки додатково було проаналізовано наявну інформацію по ТОВ «Юнікрон Плюс», відповідно до якої допитано директора товариства в якості свідка та який стверджував про свою непричетність до реєстрації та діяльності ТОВ «Юнікрон Плюс» (код 39656219).

Аналіз наведених фактичних обставин справи стосовно контрагентів позивача свідчить, що їх посадові особи заперечували свою причетність до господарської діяльності товариств.

При цьому, суд виходить із того, що статус фіктивного, нелегального підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю. Господарські операції таких підприємств не можуть бути легалізовані навіть за формального підтвердження документами бухгалтерського обліку.

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі №2а-1670/5096/12 (К/9901/12890/18), від 30 січня 2018 року у справі №2а-0870/6083/11 (К/9901/541/18), а також у постановах Верховного Суду України від 01 грудня 2015 року у справі №21-3788а15 (№826/15034/14), від 14 березня 2017 року у справі №21-1513а16.

В матеріалах справи міститься копія вироку Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2017 року у справі №357/9689/17, відповідно до якого визнано ОСОБА_5 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого частиною 2 статті 205-1 Кримінального кодексу України.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Так, у постановах Верховного Суду України від 17.11.2015 р. справа №2а/3264/11/1070, від 12.09.2017 р. справа № 826/10933/14 було викладено правову позицію, згідно якої первинні документи, виписані контрагентом, фіктивність господарської діяльності якого встановлена вироком суду, не можуть вважатися належно оформленими і підписаними звітними документами, що посвідчують факт придбання товарів, робіт або послуг, а тому віднесення сум ПДВ до податкового кредиту є безпідставним. При цьому також наведений наступний висновок: «статус фіктивного підприємства несумісний з легальною підприємницькою діяльністю, навіть за формального підтвердження її первинними документами».

Отже, сам факт того, що на момент розгляду справи щодо офіційних осіб контрагентів не було постановлено вироків, не може спростовувати достовірність їх пояснень відносно характеру укладених угод і фактичного здійснення за цими угодами операцій.

Податкові накладні, які стали підставою для формування податкового кредиту, виписані від імені осіб, які заперечують свою участь у створенні та діяльності контрагентів платника податків, зокрема, й у підписанні будь-яких первинних документів, не можуть вважатися належно оформленими та підписаними повноважними особами звітними документами, які посвідчують факт придбання товарів, робіт чи послуг.

Тобто згідно вказаних рішень вирок по статті 205 Кримінального кодексу України щодо однієї особи - фіктивного суб`єкта господарювання - позбавляє права на податкову вигоду всіх його контрагентів незалежно від реальності чи нереальності господарських операцій. Проте навіть за відсутності вироку показання посадових осіб умовно фіктивного контрагента в кримінальному провадженні можуть бути доказами у адміністративній справі щодо права платника податків на податкову вигоду (податковий кредит і витрати).

Наведені у сукупності обставини та досліджені судом документальні докази, суд вважає достатніми для висновку про те, що господарські операції з постачання товару фактично не мали реального характеру, замовлення та виконання робіт оформлені лише документально та не спрямовані на реальне настання правових наслідків, що обумовлені укладеними договорами.

Отже, суд доходить до висновку, що подані позивачем первинні документи бухгалтерського та податкового обліку не є достатніми доказами фактичного виконання операцій; спірні господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими державною податковою інспекцією фактами щодо фіктивної діяльності контрагентів позивача свідчить про безтоварність господарських операцій, що виключає правомірність їх відображення у податковому обліку Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «Гаммаграфік».

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що наслідки порушення податкового законодавства застосовуються незалежно від того, чи визнані відповідні цивільні чи господарські зобов`язання недійсними, оскільки відповідальність за порушення норм податкового законодавства є самостійним видом юридичної відповідальності і застосовується незалежно від відповідальності за порушення правил здійснення господарської діяльності.

Як зазначено в Інформаційному листі Вищого адміністративного суду України від 02 червня 2011 року №742/11/13-11 установлення факту недійсності, в тому числі нікчемності цивільно-правового правочину, який опосередковує відповідну господарську операцію, не є необхідною умовою для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань платнику податків у разі якщо буде встановлено відсутність реального вчинення цієї господарської операції або відсутність зв`язку між такою операцією та господарською діяльністю платника податків.

У зв`язку з вищенаведеним, суд приходить до висновку про відсутність сукупності умов, обставин та підстав, з якими Податковий кодекс України у взаємозв`язку з положеннями Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» пов`язують виникнення у позивача права на спірні суми податкового кредиту з ПДВ.

За таких обставин, аналізуючи наведені норми чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що твердження відповідача про порушення позивачем норм податкового законодавства, є такими, що відповідають фактичним обставинам справи, а відтак, податкове повідомлення-рішення податкового органу є законним і підстави для його скасування відсутні.

У зв`язку із наведеним у сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зважаючи на вищевикладене, виходячи із меж заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів позивача, а тому в задоволенні позовних вимог відмовляє.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв`язку із відмовою у задоволенні позову відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 47, 72 - 78, 241 - 246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Гаммаграфік» відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук