Справа № 199/8826/19
Суддя: Подорець О. Б.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 199/8826/19
(2-а/199/216/19)
РІШЕННЯ

іменем України

16.12.2019 Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.,

за участю секретаря Столяренко А.І.,

без участі учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Матвієнко Юрія Олеговича, про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Матвієнко Юрія Олеговича, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому просив суд скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ІД №00031036 від 21.10.2019 у відношенні до нього про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за вчинення правопорушення передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що оскаржувана постанова винесена з порушенням матеріальних та процесуальних норм КУпАП, а також на відсутність у його діях складу правопорушення.

В судове засідання позивач не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачем інспекцією з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради надано письмовий відзив, в яких відповідач просить відмовити у задоволенні позову як необґрунтованого та розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Відповідач інспектор з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Матвієнко Ю.О. до суду, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, не з`явився.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 21.10.2019 інспектором з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Матвієнко Ю.О. було винесено постанову серії ІД №00031036, відповідно до якої позивача ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Пунктом 15.9. (и) ПДР України визначено, що зупинка забороняється, зокрема, ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до ст. 219 КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 92, 99 (якщо правопорушення вчинено громадянином), статтею 104, частинами першою і третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), статтями 127-2, 141, 142, 152, частинами першою - п`ятою статті 152-1, статтею 159, статтею 175-1 (за порушення, вчинені у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтею 179, статтею 180 (крім справ щодо батьків неповнолітніх або осіб, які їх замінюють), частиною четвертою статті 181, частиною першою статті 182, статтями 183, 197, 198 цього Кодексу.

Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Згідно зі ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Відповідно до ст. 280 КУпАП особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

На підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих а автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

З вищевикладеного вбачається, що у зазначених спірних правовідносинах, що склались у даному випадку, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а присутність правопорушника не є обов`язковою.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Водночас надані відповідачем докази у вигляді фотознімків із відображенням автомобілю «HYUNDAI ELANTRA», номерний знак НОМЕР_1 не можуть слугувати належним доказом факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення з огляду на те, що надані фотознімки не встановлюють і не підтверджують зупинку ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду, що заборонено пп. «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху.

Верховий Суд у постанові від 08.02.2018 у справі 760/3696/16-а, дійшов правового висновку про те, що належним доказом даного правопорушення, виходячи з його природи, є замір відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення, що і підтверджувало б факт зупинки автомобіля менш ніж за 10 метрів від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Від такої правової позиції не відступив Верховний Суд, приймаючи постанову від 18.07.2019 по справі №216/5226/16-а (2-а/216/33/17), адміністративне провадження №К/9901/20315/18.

Предметом правового дослідження у цих справах було саме порушення пп. «и» п. 15.9 Правил дорожнього руху.

При цьому матеріали справи не містять відомостей про те, що інспектором з паркування здійснювалися заміри відстані на місці вчинення правопорушення під час його вчинення. Натомість, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, суд бере до уваги, що постанова у справі про адміністративне правопорушення містить лише відомості внесені особою, яка може бути зацікавленою, отже підтвердження зазначених фактів іншими безсторонніми особами матеріали справи не містять.

На думку суду ця обставина обґрунтовано ставить під сумнів надання доказів відповідачем щодо вчинення правопорушення позивачем.

Аналогічна правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018р. по справі № 201/12431/16-а, від 23.10.2018р. по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018р. по справі № 524/5536/17.

В той самий час, згідно статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та аналізуючи здобуті по справі докази, суд за своїм внутрішнім переконанням, засад розумності та справедливості, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, доведеними, а тому винесену постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ІД №00031036 від 21.10.2019 слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за правопорушення передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП, - закрити.

Керуючись ст.ст.6-9, 77, 90, 229, 241-246, 250, 251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, інспектора з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Матвієнко Юрія Олеговича, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити в повному обсязі.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІД №00031036 від 21.10.2019, винесену інспектором з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Матвієнко Юрієм Олеговичем, згідно якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн., за правопорушення передбачене ч.3ст.122 КУпАП, - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за правопорушення передбачене ч.3 ст. 122 КУпАП, закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу VІІ Перехідних положень КАС України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції.

Суддя О.Б.Подорець