Справа № 340/2622/19
Суддя: А.В. Сагун
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/2622/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправною бездіяльності та стягнення компенсації за недоотримане речове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача, в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , щодо невиплати на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , грошової компенсації за неотримане речове майно на підставі Довідки про вартість речового майна, що належить до видачі № 17 від 01.06.2019 року;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_3 , грошову компенсацію за недоотримане речове майно в сумі 112 724 (сто дванадцять тисяч сімсот двадцять чотири) грн. 50 коп.

Також, просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, ЄДРПОУ НОМЕР_2 , подати у місячний строк з дня набрання законної рішення суду сили звіт про його виконання.

В обґрунтування вимог представником позивача зазначено, що відповідач протиправно не виплатив на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за неотримане речове майно на підставі Довідки про вартість речового майна, що належить до видачі № 17 від 01.06.2019 у розмірі 112 724,50 грн.

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив в задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи це тим, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду, оскільки його звільнили 23.04.2019 і про невиплату коштів він знав з того моменту.

Також зазначив, що підставою для виплати коштів є поданий рапорт (заява) про виплату вказаних коштів. На момент звільнення та до 30.09.2019 позивачем до Військової частини взагалі не подано рапорту (заяви) щодо видачі неотриманого речового майна у натуральній формі або грошової компенсації за нього.

Також, зазначив, що заяву позивача від 30.09.2019 необхідно ідентифікувати як прохання надання відповідного роз`яснення.

З огляду на викладене, відповідач діяв в межах наданих повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 42-45).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України та має військове звання підполковника, старшого льотчика 2-ї авіаційної ланки першої авіаційної ескадрильї на вертольотах.

25 квітня 2019 року позивача звільнено з військової служби у запас Збройних Сил України за п.п. «б» п. 2 ч. 5 (за станом здоров`я) ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з правом носіння військової форми одягу наказом командувача Національної гвардії України від 19.04.2019 № 59 о/с.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 100 від 23.04.2019 позивача з 25.04.2019 виключено зі списків особового складу частини та з 26.04.2019 з усіх видів забезпечення (а.с. 9-10).

Позивачу було видано Довідку № 17 від 01.06.2019 про вартість речового майна, що належить до видачі підполковнику ОСОБА_2 , в якій Відповідач самостійно визначив суму грошової компенсації за 300 предметів недоотриманого речового майна в розмірі 112 724,50 грн. (а.с. 11-12).

30 вересня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Відповідача щодо отримання грошової компенсації за недоотримане речове майно (а.с. 14).

На дану заяву відповідач надав відповідь, викладену у формі листа № 69/23-4352 від 07.10.2019 року, якою позивача проінформував, що на даний час, у зв`язку з відсутністю коштів (для виплати компенсації) на рахунку частини, військова частина може розрахуватись за заборгованість майном у натуральному вигляді, на суму нараховану на предмети речового майна за цінами на момент звільнення.

При надходженні коштів, за вказаним напрямком, позивачу буде здійснено виплату грошової компенсації за чергою, що утворила у зв`язку з недостатнім фінансуванням (а.с. 15).

Позивач не погодившись із зазначеною відмовою, через свого представника, звернувся до суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який, відповідно до Конституції України: визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей; встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту; гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі - є Закон України "Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ, відповідно до ст. 1 якого, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9-1 Закону №2011-ХІІ, речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються Міністерством оборони України, Міністерством інфраструктури України для Державної спеціальної служби транспорту, іншими центральними органами виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні військові формування, головою Служби безпеки України, начальником Управління державної охорони України, головою Служби зовнішньої розвідки України, головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, а порядок грошової компенсації вартості за неотримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України №178 від 16.03.2016 затверджено Порядок виплати військовослужбовцям Збройних сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно (в подальшому Порядок).

Так, відповідно до п. 3 Порядку, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям з моменту виникнення права на отримання предметів речового майна згідно норм забезпечення в разі звільнення з військової служби, загибелі (смерті) військовослужбовця.

Відповідно до п. 4 Порядку, грошова компенсація виплачується військовослужбовцям за місцем військової служби за їх заявою (рапортом) за наказом командира (начальника) військової частини, територіального органу, територіального підрозділу, закладу, установи, організації, а командирам (начальникам) військової частини - наказу старшого командира (начальника), в якому зазначається розмір грошової компенсації на підставі довідки про вартість речового майна, що належить до видачі, оригінал якої додається до відомості щодо виплати грошової компенсації.

Виплата грошової компенсації здійснюється в межах бюджетних призначень на закупівлю речового майна, передбачених Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецзв`язку, Головному управлінню розвідки Міноборони та Управлінню державної охорони на відповідний рік (п. 7 Порядку).

Згідно з п. 15 розділу ІІІ Інструкції з організації речового забезпечення в Національній гвардії України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.06.2017 №475 (надалі, також - Інструкція №475), військовослужбовці, які звільняються з військової служби в запас або відставку, отримують грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно відповідно до затвердженого Порядку №178.

Як вбачається з матеріалів справи, позивача виключено із списків Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з 25.04.2019.

Проте позивачу так і не було виплачено грошової компенсації за неотримане речове майно.

Відтак, суд дійшов висновку про те, що відповідачем допущена бездіяльність що полягає у невиплаті позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно.

Таким чином позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Стосовно позиції представника відповідача, що позивач пропустив місячний строк звернення до суду, оскільки його звільнили 23.04.2019 і про невиплату коштів він знав з того моменту, то суд зазначає, що в ухвалі суду про відкриття провадження від 07 листопада 2019 року суд дійшов висновку, що позивач своєчасно, в місячний термін звернувся до суду (а.с. 1-2), а тому доводи відповідача не знайшли свого підтвердження.

Стосовно доводів представника відповідача про те, що заява позивача від 30.09.2019 подана як прохання надання відповідного роз`яснення, то суду зазначає, що відповідачем дана заява ідентифікована правильно, а саме як заява щодо надання грошової компенсації за недоотримане речове майно, на яку відповідач надав відповідь, викладену у формі листа № 69/23-4352 від 07.10.2019 року, якою позивача проінформував, що при надходженні коштів, за вказаним напрямком, позивачу буде здійснено виплату грошової компенсації за чергою, що утворила у зв`язку з недостатнім фінансуванням.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, ЄДРПОУ НОМЕР_2 , подати у місячний строк з дня набрання законної рішення суду сили звіт про його виконання, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст.382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.

Поряд з цим суд враховує, що позивачем не наведено причин та не надано доказів, які б свідчили про те, що відповідач може ухилятися від виконання рішення суду.

Приймаючи до уваги обставини даної справи, підстави зобов`язувати суб`єкта владних повноважень подавати звіт про виконання судового рішення відсутні.

Позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати, які підлягають стягненню на користь відповідача відсутні.

Керуючись ст.ст.139, 143, 241-246, 255, 263 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення компенсації за недоотримане речове майно задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо невиплати на користь ОСОБА_1 грошової компенсації за неотримане речове майно на підставі Довідки про вартість речового майна, що належить до видачі № 17 від 01.06.2019.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за недоотримане речове майно в сумі 112 724,50 грн. (сто дванадцять тисяч сімсот двадцять чотири 50 коп.)

Рішення набирає законної сили у порядку та строки, встановлені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржене у порядку та строки, встановлені статтями 293, 295-296 та пунктом 15.5 Перехідних положень цього Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. Сагун