Справа № 580/1908/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1908/19 Суддя (судді) першої інстанції: С.О. Кульчицький
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Кобаля М.І., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року адміністративну справу за ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Державної казначейської служби України у Черкаській області про визнання неправомірною бездіяльності, стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо невиконання постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 по погашенню заборгованості позивача по пенсійних виплатах за рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25.01.2018 у справі №823/2180/17, яке 19.03.2018 вступило в законну силу;

- стягнути із Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь позивача заборгованість коштів по виплаті пенсії згідно розрахунку відповідача від 21.03.2018 із 01.01.2016 по 03.2018 в сумі 47 052 грн. та 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги вважає, що відповідачем усупереч вимог постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, якою затверджено Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, не здійснено виплату пенсії перерахованої на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25.01.2018 у справі № 823/2180/17.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25.01.2018 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність та зобов`язано ГУ ПФУ в Черкаській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 16.05.2017 №4826, виданої ліквідаційною комісією Управління Міністерства внутрішніх справ в Черкаській області, з 01.01.2016 р. та її виплату з урахуванням фактично виплаченої пенсії.

Згідно з довідкою наданою Ліквідаційною комісією УМВС України в Черкаській області про розмір грошового забезпечення від 16.05.2017 №4826 на виконання вказаного рішення позивачу 01.04.2018 проведено перерахунок пенсії з 01.01.2016 р.

13.03.2019 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Черкаській області з заявою, в якій просив виконати рішення суду та виплатити заборгованість по виплаті пенсії за період з 01.01.2016р.

Листом від 28.03.2019 № 355/Б-10 ГУ ПФУ в Черкаській області повідомлено позивача, що в березні 2018 року ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб». Розмір пенсії з 01.01.2016 становить 6 811,06 грн. Щодо виплати заборгованості за рішенням суду відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» зазначено, що вказаний Порядок визначає механізм погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, на виконання судових рішень, за період до набрання судовим рішенням законної сили. Згідно з Порядком №649 різниця між розміром пенсії, визначеним відповідно до рішення суду, і розміром пенсії, обчисленим без урахування рішення суду за період до набрання судовим рішенням законної сили виплачуватиметься після взяття судових рішень на облік у Реєстрі рішень суду, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, та після прийняття відповідного рішення комісією Пенсійного фонду України з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. Черговість виконання рішень визнається датою їх надходження до органу Пенсійного фонду, визначеного судом боржником.

З огляду на приписи статті 308 КАС України справа переглядається в апеляційному порядку в межах доводів та вимог апеляційної скарги, а також з урахуванням аргументів, викладених у відзивах на апеляційну скаргу.

Конституція України гарантує кожному право порушити в суді будь-який позов, який стосується його прав та обов`язків. Однак «право на суд», одним з аспектів якого є право доступу до суду, не мало б сенсу без можливості виконання рішення суду. У зв`язку з цим Європейський суд з прав людини зазначає, що «право на суд» було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду однієї зі сторін. Отже, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» (справа Деркач та Палек проти України).

Статтею 129-1 Конституції України закріплено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до частин 2 та 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, безсумнівним є те, що судове рішення має бути виконано.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25.01.2018 визнано протиправною бездіяльність та зобов`язано ГУ ПФУ в Черкаській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 16.05.2017 №4826, виданої ліквідаційною комісією Управління Міністерства внутрішніх справ в Черкаській області, з 01.01.2016 р. та її виплату з урахуванням фактично виплаченої пенсії.

В свою чергу, позивач звернувся до суду з позовом, в якому, зокрема, просив визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Черкаській області щодо невиконання рішення окружного суду, яке набрало законної сили.

Так, бездіяльністю визнається пасивна форма поведінки особи, що полягає у невчиненні нею конкретної дії (дій), які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах.

Слід зазначити, що вирішення питання щодо визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду врегульовано статтею 383 КАС України.

За приписами статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Враховуючи викладене, нормами адміністративного судочинства передбачено можливість впливу на відповідача - суб`єкта владних повноважень, у випадку наявності бездіяльності щодо виконання судового рішення, яке набрало законної сили, шляхом визнання такої бездіяльності протиправною та постановлення окремої ухвали, передбаченої статтею 249 КАС України, в порядку, визначеному статтею 383 КАС України, на підставі відповідної заяви особи-позивача.

У той же час, порядок розгляду заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду є відмінним від розгляду позовного провадження та нормами процесуального законодавства не передбачено можливості в порядку позовного провадження визнавати протиправною бездіяльність суб`єктів владних повноважень щодо невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, оскільки в даному випадку законодавством передбачено юридичну відповідальність.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що вимога про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиконання рішення суду може бути розглянута та вирішена в порядку передбаченому статтею 383 КАС України, а не шляхом пред`явлення нового позову.

Отже, правомірним є висновок суду першої інстанції, що у даному випадку позивачем обрано неналежний спосіб захисту порушеного права.

Щодо позовних вимог про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованість коштів по виплаті пенсії згідно розрахунку від 21.03.2018 у період з 01.01.2016 по 03.2018 в сумі 47 052 грн. 00 коп. та відшкодування моральної шкоди в сумі 50000 грн. 00 коп. колегія суддів зауважує таке.

Частиною 1 статті 2 КАС України закріплено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 1частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За посиланням частини 1 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Позивач обрав спосіб захисту порушеного права та звернувся до суду з позовом про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання ГУ ПФУ в Черкаській області здійснити перерахунок пенсії, який і задоволено рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25.01.2018 р.

Тобто, публічно-правовий спір між сторонами вирішено, однак судове рішення у повному обсязі ГУ ПФУ в Черкаській області не виконано.

За таких обставин, вимога про стягнення коштів на виконання рішення суду не носить публічно-правового характеру, оскільки в силу приписів статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За наявності підстав, передбачених частиною 3 статті 378 КАС України позивач, як стягувач у виконавчому провадженні, не позбавлений можливості звернутись із заявою про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення.

Крім того, в силу положень частини 5 статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Таким чином, враховуючи, що спір між сторонами вирішений в іншому провадженні та за відсутності вимог про вирішення публічно-правового спору в один зі способів передбачених частиною 1 статті 5 КАС України, вимоги про стягнення коштів розглядаються за правилами цивільного або господарського судочинства.

На підставі викладеного, колегія суддів доходить висновку, що вимога про стягнення із ГУ ПФУ в Черкаській області на користь позивача моральної шкоди має розглядатися у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховую викладене, ухвалене у справі судове рішення підлягає скасуванню в частині позовних вимог з прийняттям постанови про закриття провадження.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення із Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 заборгованості по виплаті пенсії в сумі 47 052 грн. та моральної шкоди в розмірі 50 000 грн. скасувати, а провадження у цій частині закрити.

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя М.І.Кобаль

суддя В.П.Мельничук