Справа № 160/12892/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Тулянцева І.В., розглянувши заяву адвоката Якименка Олександра Володимировича про забезпечення позову Позивача 1: ОСОБА_1 , Позивача 2: ОСОБА_2 , Позивача 3: ОСОБА_3 , Позивача 4: ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
20 грудня 2019 року Позивач 1: ОСОБА_1 , Позивач 2: ОСОБА_2 , Позивач 3: ОСОБА_3 , Позивач 4: ОСОБА_4 звернулись до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, в якій позивач просить:
Одночасно із позовом адвокатом Якименком Олександром Володимировичем подано заяву про забезпечення позову, в якій просять:
Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Згідно з частиною 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Зміст і форма заяви про забезпечення позову визначені статтею 152 КАС України.
Також, до інших відомостей, передбачених статтею 152 КАС України, потрібних для вирішення питання щодо забезпечення позову, належить, зокрема, перевірка судом повноважень представника на подання до суду та підписання заяви про забезпечення позову.
Частиною 1 статті 55 КАС України встановлено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто та (або) через представника.
Відповідно до частини 1 статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Частиною 4 статті 59 КАС України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України Про адвокатуру і адвокатську діяльність.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 60 КАС України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.
За змістом частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 року № 5076-VI (далі Закон № 5076-VI), під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.
У свою чергу, відповідно до частини першої статті 26 Закону № 5076-VI, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (пункт 4 частини 1 статті 1 Закон № 5076-VI).
Згідно з частиною другою статті 26 Закону № 5076-VI, ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги; ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката; Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
Частиною 4 статті 26 Закону № 5076-VI встановлено, що адвокат зобов`язаний діяти в межах повноважень, наданих йому клієнтом, у тому числі з урахуванням обмежень щодо вчинення окремих процесуальних дій.
Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36 із змінами (далі - Положення № 36), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.
Згідно з пунктом 13 Положення № 36, ордер, що видається адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням, обов`язково має містити підпис адвоката, який надає правову допомогу на підставі цього ордера, та підпис керівника адвокатського бюро, адвокатського об`єднання і скріплений печаткою юридичної особи.
Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера (пункт 14 Положення № 36).
Ордер містить наступні реквізити: посилання на договір про надання правової допомоги / доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа (підпункт 15.3 пункту 15 Положення № 36); назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (підпункт 15.4 пункту 15 Положення № 36).
Зазначена норма узгоджується з імперативною вимогою частини четвертої статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», положеннями статей 55, 57 Кодексу адміністративного судочинства України, статей 237, 240 Цивільного кодексу України, що спрямовані на забезпечення інтересів особи, яка прийняла рішення брати участь у судовому процесі через представника, гарантування захисту її інтересів цим представником в межах наданих йому повноважень, що забезпечує справедливе і ефективне судочинство.
Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналами (належним чином завіреними копіями) ордеру, виданого на ведення справи в суді, або довіреності; по-друге, ордер, на відміну від довіреності, не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.
Суд також зазначає, що повноваження адвоката повинні підтверджуватись домовленістю сторін у договорі про надання правової допомоги, який засвідчує існування між клієнтом та адвокатом домовленості стосовно об`єму наданих йому повноважень, шляхом окремого визначення такої дії у договорі.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18 жовтня 2018 року № 811/1507/18.
Із матеріалів позову вбачається, що заява про забезпеченням позову від імені позивачів підписана представником позивача адвокатом Якименко О.В.
На підтвердження своїх повноважень підписант надав ордери на надання правничої (правової) допомоги серії: СЕ №1002103 від 01.11.2019 року, СЕ №1002167 від 01.11.2019 року, СЕ №1002172 від 01.11.2019 року, СЕ №1002151 від 01.11.2019 року, копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧЦ №000135 та посвідчення адвоката України від 30.06.2017 року.
При цьому, ані до позовної заяви, ані до заяви про забезпечення позову не додано зазначених в ордерах договорів про надання правової допомоги б/н від 01.11.2019 року (їх завірених копій) або витягу з них, засвідчених підписами сторін.
Тобто, у матеріалах адміністративної справи відсутній будь-який документ, який би підтверджував рішення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 реалізувати своє право на пред`явлення заяви про забезпечення позову не самостійно, а через представника, та, відповідно, обсяг повноважень, наданий такому представнику.
Відповідно до частини 7 статті 154 КАС України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.
Враховуючи, що до заяви про забезпечення позову не додано документів, які б підтверджували волевиявлення позивача на надання повноважень адвокату Якименку Олександру Володимировичу щодо його представництва у Дніпропетровському окружному адміністративному суді та права підпису і подання заяви про забезпечення позову, та які могли б надати можливість суду перевірити обсяг наданих повноважень, суд прийшов до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає поверненню, як така, що підписана особою, яка не має права її підписувати.
Керуючись статтями 59, 152, 154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Заяву адвоката Якименка Олександра Володимировича про забезпечення позову Позивача 1: ОСОБА_1 , Позивача 2: ОСОБА_2 , Позивача 3: ОСОБА_3 , Позивача 4: ОСОБА_4 до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути без розгляду.
Копію ухвали разом невідкладно надіслати позивачам, заяву про забезпечення позову разом з доданими матеріалами направити на адресу Позивача 1.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева