Справа № 420/4979/19
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/4979/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області про скасування Рішень Комісії ГУ ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12.02.2019р. №1075346/37008104, 20.05.2019р. №1165837/37008104, від 20.05.2019р. №1165836/37008104, від 20.05.2019р. №1165859/37008104, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних ТОВ Авіко-Україна №266 від 17.12.2018р., №14 від 12.02.2019р., №17 від 12.02.2019р., №18 від 12.02.2019р.; зобов`язання зареєструвати податкові накладні ТОВ Авіко-Україна №266 від 17.12.2018року; №14 від 12.02.2019року; №17 від 12.02.2019року; №18 від 12.02.2019року в Єдиному реєстрі податкових накладних,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд скасувати Рішення Комісії ГУ ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12.02.2019р. №1075346/37008104, 20.05.2019р. №1165837/37008104, від 20.05.2019р. №1165836/37008104, від 20.05.2019р. №1165859/37008104, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних ТОВ Авіко-Україна №266 від 17.12.2018р., №14 від 12.02.2019р., №17 від 12.02.2019р., №18 від 12.02.2019р.; зобов`язати ДФС України зареєструвати податкові накладні ТОВ Авіко-Україна №266 від 17.12.2018року; №14 від 12.02.2019року; №17 від 12.02.2019року; №18 від 12.02.2019року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Товариством з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна до контролюючого органу надано усі необхідні документи, які беззаперечно підтверджують реальність здійснення господарських операцій по податковим накладним №266 від 17.12.2018р., №14 від 12.02.2019р., №17 від 12.02.2019р., №18 від 12.02.2019р. Крім того, позивач стверджує, що у квитанціях зазначено лише загальне посилання на відповідність податкових накладних вимогам п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. До того ж, ДФС України не зазначено, які саме потрібно подати докази в обґрунтування товарності операцій з контрагентом, які документи складено з порушенням законодавства, та які вимоги законодавства порушено позивачем при складанні документів.

Відповідачі Державна фіскальна служба України, Головне управління ДФС в Одеській області з позовними вимогами не погоджуються, та вважають їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на адміністративний позов (від 10.10.2019р. вхід.№37179/19), наголошуючи, зокрема, на правомірності прийняття Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, спірних рішень щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна в реєстрації податкових накладних, оскільки Товариством позивача до контролюючого органу не надано первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі №420/4979/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області про скасування Рішень Комісії ГУ ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12.02.2019р. №1075346/37008104, 20.05.2019р. №1165837/37008104, від 20.05.2019р. №1165836/37008104, від 20.05.2019р. №1165859/37008104, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних ТОВ Авіко-Україна №266 від 17.12.2018р., №14 від 12.02.2019р., №17 від 12.02.2019р., №18 від 12.02.2019р.; зобов`язання зареєструвати податкові накладні ТОВ Авіко-Україна №266 від 17.12.2018року; №14 від 12.02.2019року; №17 від 12.02.2019року; №18 від 12.02.2019року в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою суду від 12.11.2019р., з урахуванням приписів п.3 ч.2 ст.183 КАС України, закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду по суті.

Враховуючи наявність передбачених приписами ч.9 ст.205 КАС України, підстав, та зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, розгляд даної адміністративної справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, 09.10.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна (Постачальник) та ТОВ «НВП «Глобинський свинокомплекс» (Покупець) укладено Договір поставки №0910/1, відповідно до п.п1.1 якого у порядку та на умовах визначених цим договором, Постачальник зобов`язується передати окремими партіями у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити його на умовах визначених даним Договором.

Відповідно до Додаткової угоди №1 від 19.09.2017р. до Договору поставки №0910/1 від 09.10.2015р., оплата за поставлений товар здійснюється на протязі 45 календарних днів з дати фактичного отримання товару.

На підтвердження реальності виконання Товариством з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна умов Договору поставки №0910/1 від 09.10.2015р., позивачем до матеріалів адміністративного позову додано належним чином засвідчені копії відповідних документів, а саме: Договору поставки №0401/001 від 04.01.2017р., Товарно-транспортних накладних, Договору оренди нежитлового приміщення від 01.07.2015р., Договору оренди нежитлового приміщення №17 від 01.03.2018р., Актів прийому-здачі приміщення, Договору про надання послуг з організації перевезення відправлень №109629 від 05.04.2016р., Рахунків на оплату, Видаткових накладних, Довіреностей, Платіжних доручень.

З матеріалів справи вбачається, що у зв`язку з виконанням сторонами умов Договору поставки №0910/1 від 09.10.2015р., Товариством з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна складено Податкові накладні №266 від 17.12.2018року; №14 від 12.02.2019року; №17 від 12.02.2019року; №18 від 12.02.2019року, котрі Товариством позивача, на виконання вимог п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України, направлено до контролюючого органу для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Однак, за результатами розгляду вищеозначених Податкових накладних контролюючим органом Товариству з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна надіслано Квитанції щодо зупинення реєстрації податкових накладних, та запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, котрі достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, у яких зазначено, що з урахуванням положень п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. У зв`язку з чим, платнику податків запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Судом з`ясовано, що Товариством з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна на адресу контролюючого органу направлено письмові пояснення, у яких викладено умови здійснення господарської діяльності з підтверджуючими доказами, та матеріалами.

Втім, судом встановлено, що Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято Рішення від 12.02.2019р. №1075346/37008104, 20.05.2019р. №1165837/37008104, від 20.05.2019р. №1165836/37008104, від 20.05.2019р. №1165859/37008104 щодо відмови Товариству з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна в реєстрації податкових накладних №266 від 17.12.2018р., №14 від 12.02.2019р., №17 від 12.02.2019р., №18 від 12.02.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, оскільки платником податків не надано первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

Відмова Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних Податкових накладних слугувала підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна про скасування Рішень Комісії ГУ ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12.02.2019р. №1075346/37008104, 20.05.2019р. №1165837/37008104, від 20.05.2019р. №1165836/37008104, від 20.05.2019р. №1165859/37008104, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних ТОВ Авіко-Україна №266 від 17.12.2018р., №14 від 12.02.2019р., №17 від 12.02.2019р., №18 від 12.02.2019р.; зобов`язання ДФС України зареєструвати податкові накладні ТОВ Авіко-Україна №266 від 17.12.2018року; №14 від 12.02.2019року; №17 від 12.02.2019року; №18 від 12.02.2019року в Єдиному реєстрі податкових накладних, підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу п.1 ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спеціальним законом з питань оподаткування є Податковий кодекс України, котрим встановлено порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Згідно з підпунктами «а», «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно приписів норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018р. №117 (зі змінами та доповненнями), відповідно до п.14 якого перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно з п.п.15,16 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018р. №117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктами 18, 20, 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018р. №117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, за результатами розгляду Податкових накладних №266 від 17.12.2018року, №14 від 12.02.2019року, №17 від 12.02.2019року, №18 від 12.02.2019року контролюючим органом Товариству з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна надіслано Квитанції щодо зупинення реєстрації податкових накладних, та запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, котрі достатні для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, у яких зазначено, що з урахуванням положень п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає вимогам п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. У зв`язку з чим, платнику податків запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Судом з`ясовано, що Товариством з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна на адресу контролюючого органу направлено письмові пояснення, у яких викладено умови здійснення господарської діяльності з підтверджуючими доказами та матеріалами.

Також, на підтвердження реальності виконання Товариством з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна умов Договору поставки №0910/1 від 09.10.2015р., у межах фінансово-господарських правовідносин з ТОВ «НВП «Глобинський свинокомплекс», платником податку до контролюючого органу надавалися належним чином засвідчені копії: Договору поставки №0401/001 від 04.01.2017р., Товарно-транспортних накладних, Договору оренди нежитлового приміщення від 01.07.2015р., Договору оренди нежитлового приміщення №17 від 01.03.2018р., Актів прийому-здачі приміщення, Договору про надання послуг з організації перевезення відправлень №109629 від 05.04.2016р., Рахунків на оплату, Видаткових накладних, Довіреностей, Платіжних доручень.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що на виконання вимог ч.2 ст.7 КАС України, суб`єктами владних повноважень не доведено правомірності винесення спірних Рішень Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12.02.2019р. №1075346/37008104, 20.05.2019р. №1165837/37008104, від 20.05.2019р. №1165836/37008104, від 20.05.2019р. №1165859/37008104, адже як слідує із системного аналізу змісту таких відмов суб`єктом владних повноважень здійснено їх суто формально.

Крім того, судом встановлено, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних вимогам п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Водночас, як встановлено судом, контролюючим органом порушено положення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки у Квитанціях про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних не окреслено чітких критеріїв, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних.

Так, пунктом 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку передбачено, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"; платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс); наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, судом встановлено, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

До того ж, можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію ризиковості платника податку. Вживання податковим органом загального посилання на п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкових накладних, а не будь-яких на власний розсуд.

Таким чином, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості актів індивідуальної дії призводить до їх протиправності.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням дослідження наданих Товариством з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна, та наявних у матеріалах справи первинних документів, суд дійшов висновку щодо наявності законодавчо передбачених підстав для визнання протиправними та скасування Рішень Комісії ГУ ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12.02.2019р. №1075346/37008104, 20.05.2019р. №1165837/37008104, від 20.05.2019р. №1165836/37008104, від 20.05.2019р. №1165859/37008104.

При цьому, судом відхиляються, та не приймаються до уваги посилання контролюючих органів на відсутність у платника податків первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків, оскільки як встановлено судом, та зазначено вище, з метою підтвердження реальності виконання Товариством з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна умов, укладеного з ТОВ «НВП «Глобинський свинокомплекс» Договору поставки №0910/1 від 09.10.2015р., платником податку до контролюючого органу надано належним чином засвідчені копії: Договору поставки №0401/001 від 04.01.2017р., Товарно-транспортних накладних, Договору оренди нежитлового приміщення від 01.07.2015р., Договору оренди нежитлового приміщення №17 від 01.03.2018р., Актів прийому-здачі приміщення, Договору про надання послуг з організації перевезення відправлень №109629 від 05.04.2016р., Рахунків на оплату, Видаткових накладних, Довіреностей, Платіжних доручень.

Згідно з частиною 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

Натомість, наведені норми розраховані на відсутність спірних правовідносин, позаяк у випадку зупинення реєстрації податкової накладної механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим, оскільки відповідні повноваження законодавчо покладені на комісію ДФС.

Згідно з пункту 28 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018р. №117 податкова накладна/розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї із таких подій, зокрема: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010року №1246, відповідно до пункту 19 якого податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Відповідно до пункту 20 Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010року №1246 у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, приписами чинного законодавства чітко зазначено про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у разі набрання законної сили рішенням суду про реєстрацію відповідної податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За приписами статті 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі «ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: «Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п.45, від 10 липня 2003року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

Таким чином, з урахуванням того, що судом встановлено неправомірність прийняття Комісією ГУ ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації оскаржуваних позивачем Рішень від 12.02.2019р. №1075346/37008104, 20.05.2019р. №1165837/37008104, від 20.05.2019р. №1165836/37008104, від 20.05.2019р. №1165859/37008104, задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна шляхом зобов`язання ДФС України зареєструвати податкові накладні №266 від 17.12.2018року, №14 від 12.02.2019року, №17 від 12.02.2019року, №18 від 12.02.2019року, оформлені Товариством з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна, та вважати вказані податкові накладні прийнятими та зареєстрованими протягом операційного дня, коли їх було надіслано платником податку Товариством з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна, у даному випадку, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде вирішено остаточно.

Відносно встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, суд зазначає, що відповідно до ст.382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, із системного аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов`язком суду. Тобто, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та достатніми доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади. Застосування наведеної норми - це прерогатива суду.

До того ж, судом встановлено, що в позовній заяві Товариства з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна не наведено аргументованих доводів, та до матеріалів справи не додано належних, та допустимих доказів на підтвердження того, що прийняте рішення суду тривалий час відповідачем не буде виконуватись, а тому дана вимога позивача не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна правомірні, документально підтверджені, та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного податкового законодавства, отже підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області про скасування Рішень Комісії ГУ ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12.02.2019р. №1075346/37008104, 20.05.2019р. №1165837/37008104, від 20.05.2019р. №1165836/37008104, від 20.05.2019р. №1165859/37008104, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних ТОВ Авіко-Україна №266 від 17.12.2018р., №14 від 12.02.2019р., №17 від 12.02.2019р., №18 від 12.02.2019р.; зобов`язання зареєструвати податкові накладні ТОВ Авіко-Україна №266 від 17.12.2018року; №14 від 12.02.2019року; №17 від 12.02.2019року; №18 від 12.02.2019року в Єдиному реєстрі податкових накладних, задовольнити повністю.

2. Скасувати Рішення Комісії ГУ ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12.02.2019р. №1075346/37008104, 20.05.2019р. №1165837/37008104, від 20.05.2019р. №1165836/37008104, від 20.05.2019р. №1165859/37008104, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних ТОВ Авіко-Україна №266 від 17.12.2018р., №14 від 12.02.2019р., №17 від 12.02.2019р., №18 від 12.02.2019р.

3. Зобов`язати ДФС України зареєструвати податкові накладні №266 від 17.12.2018р., №14 від 12.02.2019р., №17 від 12.02.2019р., №18 від 12.02.2019р., оформлені Товариством з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна, та вважати вказані податкові накладні прийнятими та зареєстрованими протягом операційного дня, коли їх було надіслано платником податку - Товариством з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ДФС України (04053, м.Київ, Львівська пл.,8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Авіко-Україна (65007, м.Одеса, вул.Мала Арнаутська,109, приміщення 501, ) судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 7684(сім тисяч шістсот вісімдесят чотири)грн.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.