Справа № 824/724/19-а
Суддя: Лелюк Олександр Петрович
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 р. м. Чернівці Справа № 824/724/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лелюка О.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження справу за позовом Державної служби геології та надр України до колективного підприємства Валя Кузьмінське про анулювання спеціального дозволу на користування надрами,

В С Т А Н О В И В :

Державна служба геології та надр України звернулась до суду з позовом до колективного підприємства Валя Кузьмінське про анулювання спеціального дозволу на користування надрами.

Позивач просить суд припинити право користування надрами колективного підприємства Валя Кузьмінське () шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №2876 від 17 грудня 2002 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказував, що колективному підприємству Валя Кузьмінське надано спеціальний дозвіл на користування надрами реєстраційний номер 2876 від 17 грудня 2002 року, невід`ємною частиною якого є угода про умови користування надрами. З моменту отримання спеціального дозволу у відповідача, як у користувача надр, виникли права та обов`язки, встановлені Кодексом України про надра та Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року № 615. Однак, на думку позивача, відповідачем порушено умови надрокористування, а саме: не проведено державну експертизу та оцінку запасів Валякузьмінського родовища та не усунено порушення законодавства у сфері надрокористування у встановлені Приписом від 29 серпня 2018 року №540-18/02 строки. У зв`язку із цим позивач відповідно до пункту 5 частини першої статті 26 Кодексу України про надра та пункту 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами просить суд припинити право користування надрами шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №2876 від 17 грудня 2002 року.

Ухвалою суду від 26 липня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд проводити за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше; встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог повністю, посилаючись на виконання вимог припису від 29 серпня 2018 року №540-18/02.

Ухвалою суду від 26 вересня 2019 року витребувано у сторін справи додаткові докази та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

На виконання вимог указаної ухвали позивачем надано суду заяву від 16 жовтня 2019 року №04-1038 з додатками, в якій позивач повідомляє про усунення відповідачем порушень, виявлених під час проведення перевірки, що зафіксовані в Акті перевірки та приписі від 29 серпня 2018 року №540-18/02. Поряд з цим позивач просить суд задовольнити позов та припинити право користування надрами колективного підприємства Валя Кузьмінське шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №2876 від 17 грудня 2002 року у зв`язку із непроведенням повторної державної експертизи Валякузьмінського родовища, як передбачено пунктом 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 року №865 (далі Положення №865).

Заявою від 09 жовтня 2019 року з додатками до неї відповідачем виконано вимоги ухвали суду про витребування доказів.

Крім цього, в запереченнях від 09 грудня 2019 року №57 відповідач вказує про виконання ним усіх зобов`язань згідно угоди №2876. Також, зокрема, вказує про відміну п`ятирічного терміну проведення повторної державної експертизи. Просить суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Сторони, повідомленні належним чином про дати, час та місце розгляду справи в судові засідання жодного разу не з`являлись. Водночас, як вбачається з позовної заяви Державна служба геології та надр України просила розгляд справи проводити в порядку письмового провадження. В запереченнях від 09 грудня 2019 року №57 відповідач також просив справу розглянути у його відсутність в порядку письмового провадження.

За таких обставин та враховуючи положення частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України судом прийнято рішення про подальший розгляд даної справи в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши наявні матеріали, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що колективне підприємство Валя Кузьмінське є юридичною особою, ідентифікаційний код якої 05398415, місце знаходження: вул. Джерельна, будинок 1, с. Валя Кузьмина, Глибоцький район, Чернівецька область.

17 грудня 2002 року Державною службою геології та надр України надано колективному підприємству Валя Кузьмінське спеціальний дозвіл на користування надрами №2876 з метою видобування мінеральних лікувально-столових вод для промислового розливу, ділянка надр, де розташована свердловина №2-Д Валякузьмінське родовище.

Як додаток до спеціального дозволу укладено Угоду про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 30 січня 2013 року №2876.

Згідно вказаної угоди, Державна служба геології та надр України надає надрокористувачу право користування ділянкою надр з метою видобування, а Надрокористувач зобов`язується виконувати та дотримуватись умов користування ділянкою надр, передбачених Дозволом, цією Угодою та нормами діючого законодавства.

Підпунктом 5.3 вказаної угоди визначено, що Надрокористувач зобов`язаний: забезпечити проведення моніторингу та наукового супроводження виконання особливих умов користування надрами передбачених Дозволом та цією Угодою спеціалізованими державними геологічними підприємствами, установими та організаціями, згідно з абзацом третім пункту 26 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615;

- забезпечувати охорону надр та довкілля в межах ділянки надр, наданої в користування, а також забезпечувати приведення, порушених земель у стан, придатний для використання, відповідно до Програми робіт;

- проводити та фінансувати роботи у терміни та в межах, зазначених у Програмі робіт;

- дотримуватися вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм виконання робіт, пов`язаних з користуванням надрами;

- допускати представників Держгеонадра для здійснення державного геологічного контролю;

- відшкодовувати збитки, заподіяні підприємствам, установам, організаціям, громадянам та довкіллю в установленому законодавством порядку;

- використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано;

- забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища;

- дотримуватися вимог передбачених Дозволом та цією Угодою;

- надавати в установленому порядку Держгеонадра інформацію щодо користування надрами;

- застосовувати прогресивні технології і техніку, що забезпечують повне, комплексне і раціональне використання надр;

- зберігати розвідувальні гірничі виробки і свердловини, які можуть бути використані при розробці родовищ та в інших цілях, і ліквідовувати у встановленому порядку виробки і свердловини, які не підлягають подальшому використанню;

- зберігати геологічну і виконавчо-технічну документацію, зразки гірських порід і руд, дублікатів проб корисних копалин, які можуть бути використані при подальшому вивченні надр;

- дотримуватися протипожежної безпеки на родовищі та нести за неї персональнувідповідальність;

- зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці робіт, передбачених Дозволом, після зупинення дії Дозволу або анулювання Дозволу;

- у разі зупинення дії Дозволу проводити на ділянці надр роботи, пов`язані із запобіганням виникнення аварійної ситуації або усунення її наслідків.

Відповідно до пункту 22 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615, пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1994 року №865 та враховуючи пропозиції Комісії з питань надрокористування (протокол від 29 грудня 2016 року №7/2016), наказом №5 від 11 січня 2017 року зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами з 01 березня 2017 року. Надрокористувачу надано термін для усунення порушень.

Про прийняття вказаного наказу відповідача повідомлено листом №1522/13/14-17 від 25 січня 2017 року.

Наказом Державної служби геології та надр України №523 від 28 листопада 2017 року затверджено річний план здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2018 рік.

Відповідно до витягу з річного плану здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України на 2018 р., заплановано здійснення заходу державного нагляду (контролю) відносно відповідача, дата початку проведення заходу встановлено 27 серпня 2018 року, строки проведення 10 днів.

Наказом Державної служби геології та надр України №243 від 12 липня 2018 року департаменту державного геологічного контролю наказано провести планові перевірки надрокористувачів, зазначених у Переліках надрокористувачів, щодо яких буде здійснюватися державний геологічний контроль у серпні 2018 року.

Згідно даного переліку державний геологічний контроль проводитиметься щодо колективного підприємства Валя Кузьмінське.

На підставі наказу від 12 липня 2018 року №213 та направлення на перевірку від 31 липня 2018 року №453-18/02, Західним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України проведено планову перевірку колективного підприємства Валя Кузьмінське.

За результатами перевірки 29 серпня 2018 року складено акт перевірки №2-03/10/2018-16/п-127, в якому зафіксовані наступні порушення:

- стаття 51 КУ №132/94 - відсутній проект розробки (технологічна схема) родовища корисних копалин, затверджений та погоджений в установленому порядку, а саме: на підприємстві відсутні погодження Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр (держгеонадра України) та Центрального драгун виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці в частині додержання вимог законодавства про надра (Держпраці України) на наявний на підприємстві Проектний документ Технологічна інструкція з обробки та розливу лікувально-столової води Валя Кузьмінська. 2004 р.

- пункт 5 ПКМУ №963 - видобувна свердловина №2-Д з якої здійснюється видобуток вод не забезпечена контроль-вимірювальними приладами (засобами вимірювання). Облік видобувної води ведеться по виходу готової продукції.

- стаття 24 КУ №132/94 не виконано пункт 7.1 статті 7 Угоди про умови користування надрами від 30 січня 2013 року №2876 в частині подання звітності щодо виконання Програми робіт за формою згідно з законодавством, а саме звітність про виконання Програми робіт за 2017 рік не подано до Держгеонадр України.

- пункт 22 статті 24 КУ №132/94 Надрокористувач не зупинив (припинив) проведення на наданій йому в користування ділянці робіт, передбачених Дозволом, після зупинення дії (Спецдозволу від 17 грудня 2002 року №2876) (наказ що фіксує дату зупинки дії дозволу №382 від 28 серпня 2017, дозвіл зупинено з 01 лютого 2018 року), згідно довідки підприємства в період зупинення дії дозволу, станом на липень місяць з родовища в видубото 364,1 мі мінеральних лікуально-столових вод;

- стаття 51 КУ №132/94 план видобутку та витрат підземних вод на 2017 рік не виготовлявся. З родовища видобуто 658,7 мі вод;

- пункт 10 стаття 24 КУ №132/94, ПКМУ №615 в 2017 році не виконано Програму робіт в частині видобутку корисних копалин, а саме: пункт 3 Програми робіт передбачено здійснювати видобуток мінеральних лікувально - столових вод обсягом 3.65 тис. мі/рік, а фактично в 2017 році видобуто 658.7 мі вод.

- пункт 10 стаття 24 КУ №132/94, ПКМУ №615 враховуючи наявність порушень, описаних в пунктах 1-6. не виконується Угода про умови користування надрами від 30 січня 2013 №2876 щодо: Пункт 5.3 щодо: - дотримуватися вимог законодавства України, чинних стандартів, правил, норм виконання робіт, пов`язаних з користуванням надрами: - дотримуватися вимог, передбачених Дозволом та цією Угодою: - надавати в установленому порядку Держгеонадрам інформацію щодо користування надрами; - зупинити проведення на наданій йому в користування ділянці робіт, передбачених Дозволом після зупинення дії Дозволу або анулювання Дозволу.

З метою усунення порушень законодавства, виявлених під час державного геологічного контролю, 29 серпня 2018 року Західним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України видано припис №540-18/02, яким приписано відповідачу усунути виявлені порушення під час державного геологічного контролю у строк до 01 жовтня 2018 року.

Так, згідно названого припису відповідач повинен був усунути такі порушення:

№1 - стаття 51 КУ №132/94 - відсутній проект розробки (технологічна схема) родовища корисних копалин, затверджений та погоджений в установленому порядку, а саме: на підприємстві відсутні погодження Центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр (держгеонадра України) та Центрального драгун виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці в частині додержання вимог законодавства про надра (Держпраці України) на наявний на підприємстві Проектний документ Технологічна інструкція з обробки та розливу лікувально-столової води Валя Кузьмінська. 2004 р.;

№2 - пункт 5 ПКМУ №963 - видобувна свердловина №2-Д з якої здійснюється видобуток вод не забезпечена контроль-вимірювальними приладами (засобами вимірювання). Облік видобувної води ведеться по виходу готової продукції;

№3 - стаття 24 КУ №132/94 не виконано пункт 7.1 статті 7 Угоди про умови користування надрами від 30 січня 2013 року №2876 в частині подання звітності щодо виконання Програми робіт за формою згідно з законодавством, а саме звітність про виконання Програми робіт за 2017 рік не подано до Держгеонадр України;

№4 - пункт 22 статті 24 КУ №132/94 Надрокористувач не зупинив (припинив) проведення на наданій йому в користування ділянці робіт, передбачених Дозволом, після зупинення дії (Спецдозволу від 17 грудня 2002 року №2876) (наказ що фіксує дату зупинки дії дозволу №382 від 28 серпня 2017, дозвіл зупинено з 01 лютого 2018 року), згідно довідки підприємства в період зупинення дії дозволу, станом на липень місяць з родовища в видубото 364,1 мі мінеральних лікуально-столових вод.

У зв`язку із не усуненням відповідачем станом на 19 жовтня 2018 року усіх порушень, вказаних у приписі №540-18/02 від 29 серпня 2018 року (а саме: не були усунені порушення, вказані у приписі під №1 та №2), Західний міжрегіональний відділ Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України звернувся до директора Департаменту державного геологічного контролю із поданням на зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №2876 від 17 грудня 2002 року.

Наказом Державної служби геології та надр України №443 від 26 листопада 2018 року внесено зміни до пункту 35 додатка 3 до наказу Держгеонадр від 11 січня 2017 року №5 в частині доповнення підстав для зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №2876 від 17 грудня 2002 року та надрокористувачу надано 30 календарних днів на усунення порушень.

Листом №24336/03/14-18 від 04 грудня 2018 року Державна служба геології та надр України повідомила колективне підприємство Валя Кузьмінське та Західний міжрегіональний відділ Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України про прийняття наказу від 26 листопада 2018 року №443. Разом із цим, повідомлено, що інформацію щодо усунення порушень необхідно надати до Західного міжрегіонального відділу Держгеонадр. У разі ненадання інформації у визначений термін буде розглянуто питання щодо подальшої дії спеціального дозволу на користування надрами у встановленому законодавством порядку.

Оскільки станом на 03 січня 2019 року відповідачем не були усунені порушення, вказані у приписі №540-18/02 від 29 серпня 2018 року під №1 та №2, Західний міжрегіональний відділ Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України звернувся до директора Департаменту державного геологічного контролю із поданням від 03 січня 2019 року №16-19/02 на анулювання дії спеціального дозволу на користування надрами №2876 від 17 грудня 2002 року.

19 березня 2019 року Державна служба геології та надр України звернулась до відповідача із листом №5121/03/14-19, яким повідомила, що у зв`язку із не усуненням причин зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами №2876 від 17 грудня 2002 року, наданого з метою видобування мінеральної лікувально-столової води родовища Валякузьмінське, розглянуто питання щодо подальшої дії зазначеного спеціального дозволу. Крім того, просила надати до Держгеонадр у 15 денний строк власну позицію (згоду/незгоду) на припинення права користування надрами, згідно з спеціальним дозволом на користування надрами №2876 від 17 грудня 2002 року.

Станом на день звернення до суду з позовом відповідь позивачу відповідачем не надано.

За таких обставин Державна служба геології та надр України звернулась до суду з даним позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує наступні положення закону та робить відповідні висновки.

Згідно статті 1 Кодексу України про надра від 27 липня 1994 року №132/94-ВР надра- це частина земної кори, що розташована під поверхнею суші та дном водоймищ і простягається до глибин, доступних для геологічного вивчення та освоєння.

Статтею 4 Кодексу України про надра визначено, що надра є виключною власністю Українського народу і надаються тільки у користування.

Згідно статті 13 Кодексу України про надра користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Статтею 19 Кодексу України про надра передбачено, що надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Положення про спеціальні дозволи на користування надрами наведені у статті 16 Кодексу України про надра, а питання надання спеціальних дозволів на користування надрами у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, процедуру продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін регулює та визначає Порядок надання спеціальних дозволів на користування надрами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615.

Відповідно до статті 24 Кодексу України про надра користувачі надр мають право: 1) здійснювати на наданій їм ділянці надр геологічне вивчення, комплексну розробку родовищ корисних копалин та інші роботи згідно з умовами спеціального дозволу або угоди про розподіл продукції; 2) розпоряджатися видобутими корисними копалинами, якщо інше не передбачено законодавством або умовами спеціального дозволу; 3) здійснювати на умовах спеціального дозволу консервацію наданого в користування родовища корисних копалин або його частини; 4) на першочергове продовження строку тимчасового користування надрами; 5) користуватися додатковими правами, передбаченими угодою про розподіл продукції.

Користувачі надр зобов`язані: 1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; 2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; 3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; 4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; 5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Підстави припинення права користування надрами передбачені статтею 26 Кодексу України про надра.

Відповідно до частин першої-третьої указаної статті право користування надрами припиняється у разі: 1) якщо відпала потреба у користуванні надрами; 2) закінчення встановленого строку користування надрами; 3) припинення діяльності користувачів надр, яким їх було надано у користування; 4) користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення; 5) використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 6) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами; 7) вилучення у встановленому законодавством порядку наданої у користування ділянки надр.

Право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування, а у випадках, передбачених пунктами 4, 5, 6 цієї статті, у разі незгоди користувачів, - у судовому порядку. При цьому питання про припинення права користування земельною ділянкою вирішується у встановленому земельним законодавством порядку.

Законодавством України можуть бути передбачені й інші випадки припинення права користування надрами.

Згідно пункту 23 Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 року №615, право користування надрами припиняється з підстав та у порядку, передбаченому Кодексом України про надра та Законом України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

Відповідно до частини сьомої статті 4-1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» дозвільний орган анулює документ дозвільного характеру з таких підстав: звернення суб`єкта господарювання із заявою про анулювання документа дозвільного характеру; наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення та ліквідації, якщо інше не встановлено законом; наявність в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Дозвільний орган, що видав документ дозвільного характеру, може звернутися до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання документа дозвільного характеру за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) встановлення факту надання в заяві про видачу документа дозвільного характеру та документах, що додаються до неї, недостовірної інформації; 2) здійснення суб`єктом господарювання певних дій щодо провадження господарської діяльності або видів господарської діяльності, на які отримано документ дозвільного характеру, з порушенням вимог законодавства, щодо яких дозвільний орган видавав припис про їх усунення із наданням достатнього часу для їх усунення.

Законом можуть передбачатися інші підстави для анулювання документа дозвільного характеру.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що за наявності передбачених законом підстав право користування надрами припиняється органом, який надав надра у користування. Припинення права користування надрами здійснюється шляхом прийняття Держгеонадрами наказу. Про анулювання дозволу орган з питань надання дозволу видає наказ. У судовому ж порядку право користування надрами припиняється у разі незгоди користувачів лише у випадках: 1) якщо користування надрами з застосуванням методів і способів, що негативно впливають на стан надр, призводять до забруднення навколишнього природного середовища або шкідливих наслідків для здоров`я населення; 2) якщо використання надр не для тієї мети, для якої їх було надано, порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр; 3) якщо користувач без поважних причин протягом двох років, а для нафтогазоперспективних площ та родовищ нафти та газу - 180 календарних днів не приступив до користування надрами.

Таким чином, право припинити користування надрами належить до компетенції органу, який надав надра у користування, при цьому цим органом видається наказ про анулювання дозволу, а суд може припинити право користування надрами лише у разі незгоди користувачів в указаних вище випадках.

В даному випадку позивач просить суд припинити право користування надрами на підставі пункту 5 частини першої статті 26 Кодексу України про надра: порушення інших вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр. При цьому станом на день звернення до суду з цим позовом позивач не отримував від відповідача згоди на анулювання дозволу на користування надрами.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, на думку позивача підставами для анулювання спеціального дозволу на користування надрами №2876 від 17 грудня 2002 року є невиконання відповідачем Угоди про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 30 січня 2013 року №2876, а саме: пункту 5.3, зміст якого наведено вище.

При цьому позивач вказував про не усунення відповідачем порушень законодавства у сфері надрокористування, що у встановлені приписом від 29 серпня 2018 року №540-18/02 та про непроведення державної експертизи Валякузьмінського родовища.

Однак, в ході судового розгляду справи відповідач повідомив суд про усунення ним усіх порушень, виявлених під час перевірки та встановлених у приписі від 29 серпня 2018 року №540-18/02. На підтвердження своїх тверджень відповідачем були надані відповідні документи.

В заяві від 16 жовтня 2019 року №04-1038 позивач повідомив суд про усунення відповідачем порушень, виявлених під час проведення перевірки, що зафіксовані в Акті перевірки та приписі від 29 серпня 2018 року №540-18/02. Поряд з цим позивач просить суд задовольнити позов у зв`язку із непроведенням повторної державної експертизи Валякузьмінського родовища, як передбачено пунктом 25 Положення №865.

Отже, фактично єдиною підставою у зв`язку з якою позивач просить суд припинити право користування надрами колективного підприємства Валя Кузьмінське шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №2876 від 17 грудня 2002 року є непроведення відповідачем повторної державної експертизи Валякузьмінського родовища, як передбачено пунктом 25 Положення №865.

У зв`язку з цим суд зазначає таке.

Пунктом 25 Положення №865 (у редакції, чинній до 26.03.2008) було передбачено, що повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться обов`язково у тому разі, коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими ДКЗ, або якщо списані та передбачені до списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством.

Повторна і додаткова експертиза та оцінка запасів корисних копалин проводиться у порядку, передбаченому цим Положенням.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №264 "Про заходи щодо справляння платежів за користування надрами для видобування корисних копалин" внесені зміни до п. 25 Положення №865 та викладено у наступній редакції:

"Повторна державна експертиза та оцінка запасів родовищ корисних копалин проводиться через кожні п`ять років експлуатації ділянки надр, а також у разі:

- коли перегляд вимог стандартів і технічних умов щодо кількості або якості корисних копалин, технології їх переробки призводить до зменшення сумарних розвіданих запасів більш як на 20 відсотків або зростання їх обсягу більш як на 50 відсотків. Запаси родовищ, що розробляються, підлягають повторній експертизі та оцінці, якщо внаслідок гірничодобувних або додаткових геологорозвідувальних робіт сумарні розвідані запаси зростають більш як на 50 відсотків порівняно з раніше оціненими Державною комісією по запасах корисних копалин або якщо списані та передбачені для списання розвідані запаси як такі, що не підтвердилися чи недоцільні для видобутку за техніко-економічними умовами родовищ, перевищують нормативи, встановлені законодавством;

- коли різниця у розмірі становить понад 20 відсотків порівняно з фактичними техніко-економічними та фінансовими показниками господарської діяльності, пов`язаної з видобуванням корисних копалин, а також коли зміни в технологічних схемах призводять до такої різниці".

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 року №1236 "Про визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України" постанову Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 року №264 визнано такою, що втратила чинність з 12.01.2011.

Відповідно до п. 32 Правил підготовки проектів актів Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 06.09.2005 року № 870, визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи його скасування не поновлює дію актів, які визнані ним такими, що втратили чинність, чи які скасовані таким актом.

Дія акта Кабінету Міністрів України поновлюється шляхом прийняття відповідного акта або із зазначенням в тексті акта про визнання таким, що втратив чинність, акта Кабінету Міністрів України чи про його скасування.

Конституційний Суд України у рішенні від 03.10.1997 року№4-зп зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Крім того, у п. 2 рішенні Конституційного Суду України від 09.02.1999 року №1-рп/99 зазначено, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Водночас, з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 27.10.2010 року № 1236 зміни та доповнення до Положення №865 не вносились, попередня редакція п. 25 Положення не відновлювалась.

Відновлення чинності п. 25 Положення №865 мало місце лише у грудні 2017 року з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення зміни до пункту 25 Положення про порядок проведення державної експертизи та оцінки запасів корисних копалин", якою п. 25 Положення №865 викладено у новій редакції.

Оскільки станом на час прийняття позивачем рішення про зупинення дії спеціального дозволу (наказ №5 від 11 січня 2017 року) норми абз. 3 п. 26 Порядку №615 та п. 25 Положення №865 були нечинними, то фактично відсутні підстави вважати, що відповідачем допущено порушення умов користування надрами та, відповідно, відсутні підстави для анулювання спеціального дозволу.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в подібних правовідносинах у постановах від 02.10.2019 року у справі №804/215/18, від 21.08.2018 року у справі №807/1332/17, від 22.04.2019 року у справі № 820/601/17.

Поряд з цим суд звертає увагу на те, що ні в Акті перевірки №2-03/10/2018-16/п-127 від 29 серпня 2018 року, в якому зроблено висновок про порушення відповідачем пункту 5.3. Угоди про умови користування надрами з метою видобування корисних копалин від 30 січня 2013 року №2876, ні у приписі від 29 серпня 2018 року №540-18/02, в якому вказано про необхідність відповідачу усунити виявлені за результатом проведення перевірки порушення пункту 5.3. вказаної Угоди №2876, ні в поданнях Західного міжрегіонального відділу Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України від 19 жовтня 2018 року №716-18/02 та від 03 січня 2019 року №16-19/02 щодо зупинення дії та анулювання спеціального дозволу на користування надрами №2876 від 17 грудня 2002 року відповідно, не зазначено про те, що саме непроведення відповідачем повторної державної експертизи Валякузьмінського родовища відповідно до пункту 25 Положення №865 є порушенням пункту 5.3. Угоди №2876 та є підставою для анулювання спеціального дозволу на користування надрами №2876 від 17 грудня 2002 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для припинення судом права користування надрами колективного підприємства Валя Кузьмінське шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №2876 від 17 грудня 2002 року.

Відтак, даний позов не підлягає задоволенню.

Крім цього, відмовляючи у задоволенні позову, суд також зважає на те, що анулювання спеціального дозволу на користування надрами є найсуворішим заходом впливу на порушника законодавства у сфері надрокористування, а необхідність вжиття такого заходу слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

При цьому підстави для застосування заходів реагування мають бути підтверджені та існувати на день винесення судового рішення. Однак, за відсутності належних та допустимих доказів порушення відповідачем вимог, передбачених спеціальним дозволом на користування ділянкою надр (пункт 5 частини першої статті 26 Кодексу України про надра), а саме, як вказував позивач, - вимог пункту 5.3 Угоди №2876, задоволення позовних вимог шляхом анулювання спеціального дозволу на користування надрами №2876 від 17 грудня 2002 року призведе до порушення балансу між несприятливими наслідками для відповідача та тими цілями, на які спрямоване вжиття такого заходу.

Згідно частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно статей 74 -76 Кодексу адміністративного судочинства України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частин першої третьої статі 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність вказаних вище доказів окремо, а також достатність і взаємний зв`язок цих доказів у їх сукупності, суд вважає, що позивач не довів обґрунтованість заявлених вимог. Поряд з цим відповідач довів безпідставність даного позову, а тому такий задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Державної служби геології та надр України до колективного підприємства Валя Кузьмінське про анулювання спеціального дозволу на користування надрами відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2019 року.

Повне найменування учасників справи: позивач - Державна служба геології та надр України (м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16, 03057), відповідач - колективне підприємство Валя Кузьмінське (Чернівецька область, Глибоцький район, с. Валя Кузьмина, вул. Джерельна, буд. 1, 60411).

Суддя О.П. Лелюк