Справа № 280/5040/19
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

18 грудня 2019 року Справа № 280/5040/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., при секретарі судового засідання Гопки Л.І.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Герговської К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (вул. Олександрівська, буд. 84, м. Запоріжжя, 69002, )

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (далі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відділу реєстрації фізичних осіб по Олександрівському району №1578-1/04-16 від 07.10.2019 про відмову в реєстрації позивача за адресою: м. Запоріжжя, вул. Земського лікаря Лукашевича, буд. 8.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 07.10.2019 позивач звернувся до відділу реєстрації фізичних осіб по Олександрівському району управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради з заявою про знаття з реєстрації місця проживання та одночасно з заявою про реєстрацію місця проживання.

Рішення від 07.10.2019 № 2222-1/04-20 ОСОБА_1 було знято з реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 .

В цей же день рішенням № 1578/1/04-16 від 07.10.2019 позивачу було відмовлено в реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 лікаря АДРЕСА_4 , на підставі ст. 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». Вважає таке рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 22.10.2019 було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та призначено перше судове засідання на 20.11.2019.

12.11.2019 на адресу суду надійшов відзив відповідача, в якому відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити, оскільки розглядаючи подану позивачем заяву встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_4 , АДРЕСА_3 , де має намір зареєструватися ОСОБА_1 перебуває у спільній частковій власності. ОСОБА_2 (батько позивача) належить 1/6 частина, інші частини вказаного домоволодіння перебувають у власності інших громадян, а саме: 1/6 у ОСОБА_3 та 1/3 у ОСОБА_4 . Для реєстрації місця проживання позивачем не надана згода на його реєстрацію місця проживання за вищевказаною адресою ні одним із співвласників. Таким чином, враховуючи, що особою не подано усіх передбачених законодавством документів та інформації ОСОБА_1 було відмовлено у реєстрації місця проживання з одночасним зняттям. Крім того, просить звернути увагу суду, що зняття з реєстрації місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_2 також не було проведено.

В судовому засіданні 20.11.2019 судом було оголошено перерву до 18.12.2019.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову вимог заперечила та просила у їх задоволенні відмовити.

На підставі статті 243 КАС України в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

07.10.2019 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради із заявою з питання зняття з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та реєстрації його місця проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішенням відповідача, прийнятим в результаті розгляду заяви №1578-1/04-16 від 07.10.2019 йому було відмовлено у наданні адміністративної послуги у вигляді реєстрації місця проживання за зазначеною адресою на підставі ст. 9-1 Закону України від 11.12.2003 року № 1382-ІУ Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання (далі - Закон).

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд виходить із наступного.

Відповідно до ст.9-1 Закону орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо:

особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію; у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними;

для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку. Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Статтею 10 Закону визначено, що Правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 Про затвердження правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Правила) затверджені правила реєстрації місця проживання. Правила визначають механізм здійснення реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування осіб в Україні, а також встановлюють форми необхідних для цього документів.

Відповідно до п.18 Правил для реєстрації місця проживання особа подає:

заяву;

документ, до якого вносяться відомості про місце проживання;

квитанцію про сплату адміністративного збору;

документи, що підтверджують право на проживання в житлі (свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи);

У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї, (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників);

військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Як визначено пунктом 18 Правил № 207 для реєстрації місця проживання особа подає документи, що підтверджують право на проживання в житлі - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи.

Тобто, Законом та Правилами визначений виключний перелік документів, які необхідно надати до органу владних повноважень для здійснення реєстрації місця проживання.

Місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно - територіальної одиниці, в якому особа проживає. Особі гарантується вільний вибір місця проживання, як право на вибір адміністративно-територіальної одиниці, де вона хоче проживати.

Реєстрація - це внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства , які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язанні протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового проживання зареєструвати своє місце проживання.

Отже, Законом визначено як право обрати місце свого проживання, так і обов`язково здійснити реєстрацію свого місця проживання.

Розглядаючи заяву позивача, відповідач встановив, що домоволодіння АДРЕСА_4 , де має намір зареєструватися ОСОБА_1 перебуває у спільній частковій власності. ОСОБА_2 (батько позивача) належить 1/6 частина, інші частини вказаного домоволодіння перебувають у власності інших громадян, а саме: 1/6 у ОСОБА_3 та 1/3 у ОСОБА_4 тощо.

Вказане підтверджується доданими до матеріалів справи Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27.02.2012, Витягом про державну реєстрацію прав станом на 19.03.2012 та Технічним паспортом на житловий будинок.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є відповідно до ст..356 ЦК України спільною частковою власністю.

Відповідно до ст..358 ЦК України володіння, користування, розпорядження майном при спільній частковій власності проводиться за згодою всіх учасників.

При зверненні до відповідача з проханням реєстрації місця проживання позивач не надав письмової згоди співвласників на його реєстрацію за адресою: АДРЕСА_4 .

Відтак до заяви, поданої позивачем відповідачу, згода не надана жодним із співвласників вищезазначеного будинку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги не є доведеними та не обґрунтовані, відповідно позов не підлягає задоволенню

Згідно вимог ст.139 КАС України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 2, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (вул. Олександрівська, буд. 84, м. Запоріжжя, 69002, ) про визнання протиправним та скасування рішення, - відмовити повністю.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено та підписано 21.12.2019.

Суддя А.В. Сіпака