Справа № 640/13626/19
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 грудня 2019 року № 640/13626/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м.Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 16)
про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії ,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (надалі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (надалі по тексту - відповідач), в якому просить суд:

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві з 01 січня 2019 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 68 процентів від грошового забезпечення для обчислення пенсії на підставі довідки від 22 травня 2019 року №1-24.2.2/2731/19, наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України без обмеження максимального розміру пенсії;

- стягнути заборгованість згідно проведеного перерахунку на користь ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві у встановлений судом строк подати до суду звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців. Крім того, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 липня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд даної справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У відзиві на адміністративний позов представник Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві зазначив, що позивач просить включити при обрахуванні пенсії виплати, які є одноразовими, а не щомісячними видами грошового забезпечення. Крім того, представник відповідача стверджував, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в місті Києві здійснено перерахунок пенсії на підставі довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 березня 2018 року з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу. Також, при проведенні з 01 січня 2018 року перерахунку з 01 січня 2018 року пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21 лютого 2018 року «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» розмір пенсії за вислугу років обчислювався, виходячи з 70 відсотків сум грошового забезпечення за посадою відповідно до редакції Закону, чинної на дату, з якої проводився перерахунок пенсії.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій стверджував, що відповідач проти позову заперечував, посилаючись на нормативно-правові акти, які не регулюють спірні правовідносин.

З огляду на викладене вище та відсутність підстав для розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що з 09 листопада 1982 року по 20 листопада 2008 року ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України.

При цьому, на підставі наказу Міністерства оборони України від 19 жовтня 1999 року №600 позивач був відряджений до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України для подальшого проходження служби із залишенням на військовій службі.

Наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 20 листопада 2008 року №549/о на підставі наказу заступника Міністра оборони України (по особовому складу) №188 від 02 жовтня 2008 року відповідно до частини 6 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» ОСОБА_1 звільнений у запас за пунктом «б» за станом здоров`я.

Даним наказом визначено, що вислуга років позивача у Збройних Силах України в календарному обчисленні становить 26 років.

Позивач звільнений з посади інженера з управління використання повітряного простору 1-ої категорії групи координації та контролю за ВПП відділу управління використання повітряного простору Украероцентру Державного підприємства обслуговування повітряного руху України.

З наявної в матеріалах справи довідки про розмір грошового забезпечення №6.1-838 від 21 листопада 2008 року вбачається, що розмір грошового забезпечення підполковника ОСОБА_1 на день звільнення складав: 5 207,00 грн., в т.ч. посадовий оклад - 3 3350,00 грн., оклад за військовим званням - 130,00 грн., надбавка за вислугу років у розмірі 40 % від ПО, ОВЗ - 1 392,00 грн.; надбавка за роботу в умовах режимних обмежень у розмірі 10 % від ПО - 335,00 грн.

Копією матеріалів пенсійної справи № (Міноборони) від 28 листопада 2008 року підтверджується, що позивачу на підставі вказаної вище довідки призначено розмір пенсії 68 % грошового забезпечення, а саме у розмірі 3 540,76 грн.

В подальшому, наказом Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 11 січня 2019 року №19 «Про підвищення посадових окладів військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху» та від 26 квітня 2019 року №383 «Про затвердження переліків назв посад та розмірів окладів військовослужбовців за прирівняними посадами» з 01 січня 2019 року збільшено розмір грошового забезпечення за посадою інженера з управління використання повітряного простору 1-ї категорії групи координації та контролю за ВПП відділу управління використання повітряного простору Украероцентру ДП ОПР України.

Відповідно до наказу від 11 січня 2019 року №19 ОСОБА_1 видано довідку від 22 травня 2019 року №1-24.2.2/2731/19, згідно якої розмір грошового забезпечення за нормами, чинними з 01 січня 2019 року за прирівняною посадою до посади інженер інженера з управління використання повітряного простору 1-ї категорії групи координації та контролю за ВПП відділу управління використання повітряного простору Украероцентру ДП ОПР України становить 30 387,00 грн., в т.ч. посадовий оклад 17 670,00 грн., оклад за військовим званням - 1 410,00 грн., надбавка за вислугу років у розмірі 50 % від ПО та ОВЗ - 9 540,00 грн., надбавка за роботу з відомостями, які становлять державну таємницю у розмірі 10 % від ПО - 1 767,00 грн.

04 червня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві із заявою щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії без обмеження максимального розміру з 01 січня 2019 року із розрахунку 68 % від грошового забезпечення для обчислення пенсії на підставі довідки №1-24.2.2/2731/19 від 22 травня 2019 року, наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України.

За результатами розгляду заяви позивача відповідач листом від 14 червня 2019 року №129976/03 повідомив, що будь-які повідомлення Мінсоцполітики про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку до Головного управління не надходили.

Незгода позивача із нездійсненням перерахунку та виплати йому пенсії з 01 січня 2019 року на підставі довідки №1-24.2.2/2731/19 від 22 травня 2019 року зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 1999 року №1281 «Про створення об`єднаної цивільно-військової системи організації повітряного руху України» грошове та матеріальне забезпечення військовослужбовців, відряджених до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, здійснюється у порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2001 року №104 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ».

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2001 року №104 «Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань, відряджених до органів виконавчої влади та інших цивільних установ» визначено, що військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та органів і установ виконання покарань, відрядженим до органів виконавчої влади та інших цивільних установ, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил. інших військових формувань, особового складу органів внутрішніх справ та органів і установ виконання покарань.

При цьому, грошове забезпечення виплачується, виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в органах та установах, до яких вони відряджені, окладів за військовими званнями та інших видів грошового забезпечення у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, органів і установ виконання покарань.

Відповідно до вимог пункту 10 статті 6 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань можуть бути відряджені до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави га її безпеки із залишенням на військовій службі. Перелік посад, що замішуються військовослужбовцями у таких державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних закладах, затверджується Президентом України.

Перелік посад встановлено Указом Президента України від 03 травня 2017 року №126/2017 «Про Перелік посад, що заміщуються військовослужбовцями Збройних Сил України, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних закладах, та граничних військових звань за цими посадами».

Перелік посад штатних працівників Державного підприємства обслуговування повітряного руху України затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 07 лютого 2001 року №105 «Про затвердження переліку посад, що можуть бути заміщені військовослужбовцями Збройних Сил, Служби безпеки, інших військових формувань в органах виконавчої влади, інших цивільних установах, та граничних військових звань за цими посадами».

Отже, позивач, будучи відрядженим до Державного підприємства обслуговування повітряного руху України для виконання службових обов`язків з залишенням на військовій службі, отримував грошове забезпечення, виходячи з окладу за посадою, займаною в Державному підприємстві обслуговування повітряного руху, окладу за військовим званням та інших видів грошового забезпечення у розмірах і порядку, визначених законодавством для відповідних категорій військовослужбовців.

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій. передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відтак, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна хоча б одного з видів грошового забезпечення у бік підвищення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення Кабінету Міністрів України про підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Згідно з листом Міністерства соціальної політики України від 12 липня 2010 року №7408/0/14-10/039, керівник Державного підприємства Украерорух, згідно зі статтями 14 та 15 Закону України «Про оплату праці» та Положення про Об`єднану цивільно-військову системи організації повітряного руху України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 1999 року №1281, самостійно встановлює оклади за посадами штатних працівників.

26 лютого 2018 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», яка в свою чергу ввела в дію з 1 березня 2018 року постанову Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704. Пунктом 5 даної постанови передбачено, що керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надано право установлювати посадові оклади військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу, посади яких не передбачені цією Постановою.

Як вбачається з вищенаведених нормативних актів, Кабінет Міністрів України делегував керівникам державних органів, в тому числі й керівнику Державного підприємства обслуговування повітряного руху України, своє право визначати розміри посадових окладів військовослужбовцям, відрядженим до підприємства які обіймають передбаченні законодавством посади у підприємстві.

З наведеного слідує, що накази Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 26 квітня 2019 року №383 «Про затвердження переліків назв посад та розмірів окладів військовослужбовців за прирівняними посадами» та наказ Державного підприємства обслуговування повітряного руху України від 11 січня 2019 року №19 «Про підвищення окладів за займаними посадами військовослужбовцям, відрядженим до Украероруху» є підставою для перерахунку пенсії, оскільки збільшує розмір грошового забезпечення відряджених військовослужбовців.

Зазначена правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом у постановах від 24 квітня 2018 року по справі №461/939/17, від 10 липня 2018 року, по справі №461/6479/16-а, №638/13960/17 від 03 травня 2018 року, по справі №461/1151/17 від 17 жовтня 2018 року, по справі №522/16973/17 від 15 квітня 2019 року, від 31 січня 2019 року №638/6363/17, по справі №522/3049/17 від 12 березня 2019 року, по справі №522/23579/16-а від 02 квітня 2019 року.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово зазначав про те, що наказ державного органу, якому Кабінет Міністрів України делегував своє право визначати розміри посадових окладів, про зміну розміру грошового забезпечення є підставою для перерахунку пенсії військовослужбовців, зокрема, відряджених до Украероруху.

Відповідно частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Абзацом 9.11 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями підприємствами. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особі проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві зобов`язане здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог частини 4 статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», абзацу 9.11 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції на час виникнення правовідносин) на підставі довідки №1-24.2.2/2731/19 від 22 травня 2019 року про розмір грошового забезпечення позивача, виданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України.

Також, відповідач повинен враховувати висновки щодо застосування норм права викладені у постановах Верховного Суду, які є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Так, з 28 листопада 2008 року ОСОБА_1 призначена пенсія за вислугу років у розмірі 68 % грошового забезпечення за 26 календарних років вислуги.

Приписами частини 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За правилами статті 22 Конституції України не допускається звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів.

Отже, з урахуванням наведеного, при перерахунку пенсії позивачу підлягають застосуванню положення статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військове служби, та деяких інших осіб», в редакції на час призначення йому пенсії.

Тому, розмір пенсії ОСОБА_1 повинен становити 68% від грошового забезпечення, оскільки застосування більш низького проценту зменшує розмір його пенсії, що відповідно до вимог законодавства є недопустимим.

Положення статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» про те що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність доповнено згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №848-VIII від 24 грудня 2015 року.

Зазначене положення в цілому визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року, у резолютивній частині якого зазначено: «Визнати такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ зі змінами, а саме: частини 7 статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.»

У своєму рішенні Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом №2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Відповідно до зазначеного рішення Конституційного Суду України відповідач має здійснити виплату пенсії без обмеження максимального розміру пенсії позивачу.

В преамбулі Закону Україні «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначено, що цей Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України. Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення зазначених осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Згідно із пунктом другим резолютивної частини рішення №7-рп/2016, зокрема, частина 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Таким чином, з 20 грудня 2016 року відсутня частина 7 статті 43 в Законі «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VIII, який прийнятий 06 грудня 2016 року, вперше опублікований в газеті «Голос України» 27 грудня 2016 року та набрав чинності відповідно до прикінцевих положень з 01 січня 2017 року, у частині 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Таким чином, буквальне розуміння змін внесених Законом України №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України №7-рп/2016 від 20 грудня 2016 року дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Даний висновок узгоджується із позицією, що викладена в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 по справі №127/4267/17, від 16.10.2018 по справі №522/16882/17.

Відповідно частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві з 01 січня 2019 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 68 процентів від грошового забезпечення для обчислення пенсії на підставі довідки від 22 травня 2019 року №1-24.2.2/2731/19, наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України без обмеження максимального розміру пенсії підлягають задоволенню.

В частині вимоги позивача про стягнення заборгованості згідно проведеного перерахунку на користь ОСОБА_1 суд зазначає, що задоволення позову шляхом зобов`язання відповідача здійснити з 01 січня 2019 року перерахунок та виплату позивачу пенсії на підставі довідки від 22 травня 2019 року №1-24.2.2/2731/19, наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України без обмеження максимального розміру пенсії призведе до виплати позивачу пенсії в належному обсязі, відтак підстав для задоволення вимог в цій частині судом не вбачається.

Щодо вимоги позивача зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення, суд враховує, що частиною першою статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналіз вказаної правової норми дає суду підстави стверджувати, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суду є правом суду, а не обов`язком.

Таким чином, з огляду на те, що судом не вбачається необхідності в даному випадку встановлювати судовий контроль, підстави вважати, що відповідач ухилятиметься від виконання судового рішення, у задоволені вимоги позивача щодо встановлення судового контролю слід відмовити.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (частина 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зважаючи на вищенаведене у сукупності, суд приходить до висновку, що при розгляді заяви позивача про здійснення перерахунку пенсії з 01 січня 2019 року відповідач діяв не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а відтак наявні підстави для задоволення адміністративного позову в частині.

Вимогами частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень покладений на нього обов`язок доказування не виконав.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 72-73, 76-77,139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в місті Києві з 01 січня 2019 року здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , виходячи з розрахунку 68 процентів від грошового забезпечення для обчислення пенсії на підставі довідки від 22 травня 2019 року №1-24.2.2/2731/19, наданої Державним підприємством обслуговування повітряного руху України без обмеження максимального розміру пенсії.

3. В іншій частині адміністративного позову відмовити.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві (04053, місто Київ, вулиця Бульварно-Кудрявська, 16, ).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.Б. Федорчук