Справа № 826/2741/14
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2019 року

Київ

справа №826/2741/14

адміністративне провадження №К/9901/4234/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження

касаційну скаргу Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця»

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 квітня 2014 року (Суддя: Погрібніченко І.М.),

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2014 року (Судді: Лічевецький І.О., Грищенко Т.М., Мельничук В.П.),

у справі № 826/2741/14

за позовом Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця»

до Міжрегіонального Головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

03 березня 2014 року Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-Західна залізниця» (далі - ДТГО «Південно-Західна залізниця», позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з адміністративним позовом до Міжрегіонального Головного управління Міндоходів - Центральний офіс з обслуговування великих платників (далі- відповідач, Міжрегіональне Гу Міндоходів) з вимогами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 16 грудня 2013 року № , № , № , якими позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання із сплати орендної плати за землю, відповідно, на 186 831 грн. 48 коп., 2 622 033 грн. 57 коп. та 2 291 520 грн16 коп.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 квітня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2014 року, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, позивач звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив задовольнити касаційну скаргу, скасувати судові рішення та прийняти нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування доводів касаційної скарги позивач зазначив, що ДТГО «Південно-Західна залізниця» зобов`язане сплачувати орендну плату за користування земельною ділянкою, яка визначена умовами договору оренди, тобто в розмірі 1,5 відсотка від грошової оцінки земельної ділянки, а не в трикратному розмірі земельного податку за землі.

Відповідно до частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ДТГО «Південно-Західна залізниця» взято на податковий облік в органах державної податкової служби 03 березня 1998 року, станом на момент проведення перевірки після перереєстрації СДПІ у м. Києві по РВПП 09.02.2011 р. перебувало на обліку в МГУ Міндоходів - Центральному офісі з ОВП.

До видів діяльності ДТГО «Південно-Західна залізниця» відносяться: 49.20 вантажний залізничний транспорт; 30.20 виробництво залізничних локомотивів і рухомого складу; 49.10 пасажирський залізничний транспорт міжміського сполучення; 49.31 пасажирський наземний транспорт міжміського сполучення; 52.21 допоміжне обслуговування наземного транспорту; 52.24 транспортне оброблення вантажів.

На підставі наказу від 18 листопада 2013 року № 754 та направлення від 18 листопада 2013 року № 619, в період з 18 листопада 2013 року по 22 листопада 2013 року МГУ Міндоходів - Центральним офісом з ОВП проведено позапланову виїзну документальну перевірку дотримання вимог податкового законодавства з питань виконання п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI щодо повноти обчислення орендної плати за землю Державним територіально-галузевим об`єднанням «Південно-Західна залізниця» (податковий номер 04713033) за період з 01 січня 2011 року по 30 вересня 2013 року, за результатами якої складено Акт № 1440/4210/04713033 від 02 грудня 2013 року (далі - Акт № 1440/4210/04713033).

В ході перевірки податковим органом встановлено порушення:

- підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 розділу ХІІІ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого ДТГО «Південно-Західна залізниця» занижені податкові зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності Голосіївського району міста Києва на загальну суму 2 176 781,76 грн., у тому числі за 2011 рік - 791 556,99 грн., 2012 рік - 791 556,99 грн., за 9 місяців 2013 року - 593 667,78 грн.;

- підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 розділу ХІІІ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого ДТГО «Південно-Західна залізниця» занижені податкові зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності Дарницького району міста Києва на загальну суму 1 902 392,69 грн., в тому числі за 2011 рік - 691 773,60 грн., 2012 рік - 691 782,32 грн., за 9 місяців 2013 року - 518 836,77 грн.;

- підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 розділу ХІІІ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VI із змінами та доповненнями, в результаті чого ДТГО «Південно-Західна залізниця» занижені податкові зобов`язання з орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності Дніпровського району міста Києва на загальну суму 159 540,70 грн., в тому числі за 2011 рік - 100 763,24 грн., за період з 01 січня 2012 року по 30 липня 2012 року - 58 777,46 грн.

16 грудня 2013 року МГУ Міндоходів - Центральним офісом з ОВП, на підставі Акта перевірки від 02 грудня 2013 року № 1440/4210/04713033 прийняті податкові повідомлення-рішення форми «Р»:

- № , яким згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 глави 4 розділу ІІ та пункту 123.1 статті 123 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями) за порушення вимог підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 розділу ХІІІ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VI, збільшено суму грошового зобов`язання ДТГО «Південно-Західна залізниця» за платежем: орендна плата з юридичних осіб, код платежу - 13050200, на загальну суму 186 831,48 грн., з якої сума грошового зобов`язання за основним платежем складає 159 540,70 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 27 290,78 грн.;

- № , яким згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 глави 4 розділу ІІ та пункту 123.1 статті 123 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями) за порушення вимог підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 розділу ХІІІ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VI, збільшено суму грошового зобов`язання ДТГО «Південно-Західна залізниця» за платежем: орендна плата з юридичних осіб, код платежу - 13050200, на загальну суму 2 622 033,57 грн., з якої сума грошового зобов`язання за основним платежем складає 2 176 781,76 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 445 251,81 грн.;

- № , яким згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 глави 4 розділу ІІ та пункту 123.1 статті 123 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (із змінами та доповненнями) за порушення вимог підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 розділу ХІІІ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 № 2755-VI, збільшено суму грошового зобов`язання ДТГО «Південно-Західна залізниця» за платежем: орендна плата з юридичних осіб, код платежу - 13050200, на загальну суму 2 291 520,16 грн., з якої сума грошового зобов`язання за основним платежем складає 1 902 392,69 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 389 127,47 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення оскаржені позивачем в порядку процедури адміністративного оскарження (первинна скарга від 24.12.2013 р. № НЗЕ-5/2579) до Міністерства доходів і зборів України, яке рішенням від 14.02.2014 р. № 2886/6/99-99-10-01-02-15 скаргу залишило без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.

Вказані податкові повідомлення-рішення є предметом позову.

Дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів погоджується з рішеннями судів попередніх інстанцій з огляду на наступне.

З 1 січня 2011 року набрав чинності ПК, який, відповідно до пункту 1.1 статті 1 регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, і, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За змістом підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9 ПК плата за землю належить до загальнодержавних податків і зборів, яка в силу вимог підпункту 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 цього ж Кодексу є податком і справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

У відповідності до ст. 206 ЗК України використання землі в Україні є платним.

Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 206 вказаного кодексу плата за землю справляється відповідно до закону, а з 01 січня 2011 року будь-які питання щодо оподаткування регулюються Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755-VI, і не можуть встановлюватися або змінюватися іншими законами України, крім законів, що містять виключно положення щодо внесення змін до Податкового кодексу та/або положення, які встановлюють відповідальність за порушення норм податкового законодавства.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 ПК платниками податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності. Отже, ПК України визначив обов`язок й орендаря сплачувати земельний податок у формі орендної плати.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (підпункт 14.1.136. пункту 14.1 статті 14 ПК). Подібне визначення міститься й у статті 21 Закону України «Про оренду землі» № 161-XIV.

Статтею 271 ПК України передбачено, що базою оподаткування плати за землю є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого розділом ХІІІ ПК України.

Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем, а підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (пункт 288.1 статті 288 ПК).

Підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 зазначеного Кодексу встановлено, що розмір орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення розміру земельного податку, що встановлюється розділом ХIII ПК; для інших категорій земель трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, та не може перевищувати, зокрема, для інших земельних ділянок, наданих в оренду, 12 % нормативної грошової оцінки (підпункт 288.5.2 зазначеного пункту).

Тобто, законодавець визначив нижню граничну межу річної суми платежу по орендній платі за земельні ділянки незалежно від того, чи співпадає її розмір із визначеним у договорі.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, установлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Отже з набранням чинності ПК України річний розмір орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, який підлягає перерахуванню до бюджету, має відповідати вимогам підпункту 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 цього Кодексу та є підставою для перегляду встановленого розміру орендної плати.

Відповідно до статті 5 ПК України поняття, правила та положення, установлені цим Кодексом та законами з питань митної справи, застосовуються виключно для регулювання відносин, передбачених статтею 1 цього Кодексу. У разі якщо поняття, терміни, правила та положення інших актів суперечать поняттям, термінам, правилам та положенням цього Кодексу, для регулювання відносин оподаткування застосовуються поняття, терміни, правила та положення цього Кодексу.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК України, до моменту внесення до такого договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.

Аналогічна позиція була викладена в постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2014 року по справі № 21-274а14.

Як встановлено судами, за умовами договору, орендна плата за користування земельними ділянками становить 1,5 відсотка від їх грошової оцінки, водночас, відповідно до ст. 288 ПК України річна сума орендної плати не може бути меншою трикратного розміру земельного податку. З огляду на викладене суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відмову в задоволенні позову.

Крім цього, доводи позивача стосовно того, що розмір орендної плати за землю є умовою договору оренди не знайшли свого підтвердження, оскільки розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України.

Земельні ділянки за кадастровими номерами 8 000 000 000:90:113:0009; 8 000 000 000:82:084:0021; 8 000 000 000:82:419:0032; 8 000 000 000:90:113:0042; 8 000 000 000:90:106:0012; 8 000 000 000:63:197:0012; 8 000 000 000:63:197:0014 мають цільове призначення - влаштування будівельних майданчиків під будівництво залізнично-автомобільного мостового переходу через річку Дніпро у місті Києві (з підходами) та будівництво залізнично-автомобільного мостового переходу через річку Дніпро у місті Києві (з підходами).

Цільове призначення земельних ділянок за кадастровими номерами: 8 000 000 000:90:714:0002; 8 000 000 000:90:714:0003 не встановлено.

Таким чином, твердження позивача про те, що передані йому земельні ділянки належать до земель залізничного транспорту не ґрунтується на приписах чинного законодавства та суперечить наявним у справі доказам.

Посилання скаржника на Витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку згідно яким передані ДТГО «Південно-Західна залізниця» у користування земельні ділянки належать до земель промисловості, транспорту та зв`язку, суд апеляційної інстанції вірно не приймав як доказ. Із наданих позивачем 19 копій Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку 15 стосуються земельних ділянок за кадастровими номерами 8 000 000 000:90:714:0006; 8 000 000 000:90:714:0007; 8 000 000 000:90:714:0008; 8 000 000 000:90:714:0009; 8 000 000 000:90:714:0010; 8 000 000 000:90:714:0011; 8 000 000 000:90:714:0012; 8 000 000 000:90:714:0013; 8 000 000 000:90:714:0014; 8 000 000 000:90:714:0015; 8 000 000 000:90:714:0016; 8 000 000 000:90:714:0017; 8 000 000 000:90:714:0018; 8 000 000 000:90:714:0019; 8 000 000 000:90:714:0020; розмір орендної плати за користування якими не є предметом спору у цій справі. Також, із інших чотирьох Витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що державна реєстрація земельних ділянок за кадастровими номерами 8 000 000 000:90:106:0012; 8 000 000 000:63:197:0012 була проведена 03.03.2014 р., а земельних ділянок за кадастровими номерами 8 000 000 000:82:419:0032; 8 000 000 000:82:084:0021 - 21.03.2014 р., тоді як перевірка проводилась Міжрегіональним управлінням за період з 01.01.2011 р. по 30.09.2013 р.

Доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень, судами першої та апеляційної інстанцій було порушено норми матеріального та процесуального права.

Згідно частини 1 статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-Західна залізниця» залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 09 квітня 2014 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 03 липня 2014 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.А. Васильєва
Судді: С.С. Пасічник
В.П. Юрченко