Справа № 160/9531/19
Суддя: Дєєв Микола Владиславович
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2019 року Справа № 160/9531/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Дєєва М.В. при секретарі судового засідання Сергієнко В.Ю., за участю: представника позивача - Коваленко О.В., представника відповідача Кацінова О.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТ ТРЕЙД»
до Дніпровської митниці Держмитслужби
про визнання протиправним та скасування рішення, -
01.10.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТ ТРЕЙД» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товару №UА110000/2019/800178/2 від 22.07.2019 року.
В обґрунтування своїх вимог позивач, зазначив, що ним було подано митну декларацію разом з усіма необхідними документами з метою митного оформлення товару, при цьому відповідач відмовив позивачу у митному оформленні товарів та прийняв рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Позивач не погоджується із вказаним рішенням та вважає його протиправним та таким, що не відповідає вимогам законодавства, у зв`язку з чим просив задовольнити позовні вимоги.
04.10.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було залишено позовну заяву без руху через невідповідність вимогам ст. ст. 160, 161 КАС України та встановлено строк для усунення недоліків.
На виконання вимог ухвали від 04.10.2019 року позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.
16.10.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.
05.11.2019 року у підготовчому судовому засіданні було задоволено клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та відкладено підготовче судове засідання.
14.11.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що оскаржуване рішення є правомірним та таким, що прийнято відповідно до вимог законодавства України, оскільки відповідачем встановлено в митних деклараціях та митних документах розбіжності, а також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей, щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, у зв`язку з чим відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог.
15.11.2019 року у підготовчому судовому засіданні представником позивача було надано відповідь на відзив, відповідно до якої вказано, що позивач заперечує всі доводи відповідача наведені у відзиві на позовну заяву та вважає їх такими, що не відповідають вимогам законодавства.
15.11.2019 року у підготовчому судовому засіданні було закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.
20.11.2019 року від відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких вказано, що посадові особи митниці при прийнятті оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товару діяли в межах наданих повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством.
11.12.2019 року у судовому засіданні було здійснено заміну відповідача на його правонаступника, а саме: Дніпропетровську митницю ДФС на Дніпровську митницю Держмитслужби.
11.12.2019 року у судовому засіданні представник позивача просив задовольнити позовні вимоги, при цьому посилаючись на доводи наведені у позовній заяві та відповіді на відзив.
Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позовних вимог, при цьому посилаючись на доводи наведені у відзиві на позовну заяву та запереченнях на відповідь на відзив.
Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 21.03.2019 року ТОВ «АМТ ТРЕЙД» ( м. Дніпро) уклало з компанією «Tаizhou Luqiao Qiyong Agriculture Machinery Co, Ltd» зовнішньоекономічний контракт № QYN-1-2019 на поставку в Україну товарів в асортименті, кількості та за цінами, вказаними у Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
За умовами вказаного Контракту:
п.1.1. - Продавець продає, а Покупець купує «Товар», в асортименті, кількості, та за цінами, вказаними в Специфікаціях (Додатках), які є невід`ємною частино даного контракту.
п.2.1. Поставка товару здійснюється партіями і фіксується в Специфікаціях (Додатках) до даного контракту.
п.4 Ціна на товар визначається Покупцем і Продавцем шляхом переговорів і вказується в Специфікаціях (додатках) до цього контракту. Ціни, які вказані у Специфікаціях (додатках ) до цього контракту є незмінними і не підлягають зростанню. У ціну товару включена вартість упаковки та маркування. Загальна сума Контракту 500000 USD;
п.5.1. Оплата товару, що поставляється згідно даного Контракту, здійснюється покупцем в доларах США шляхом банківського переказу на поточний рахунок Продавця на підставі в Специфікацій (додатків), шляхом прямого банківського переказу по системі S.W.I.F.T.
Відповідно до наведеної митної декларації вартість товару визначена декларантом (Позивачем) за основним методом - а саме, за ціною, що передбачена Договором.
Дніпровською митницею Держмитслужби, за результатами перевірки митної декларації та доданих до них документів було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UА110000/2019/800178/2 від 22.07.2019 року.
Позивач не погоджується із вищевказаним рішенням про коригування митної вартості товарів та вважає його таким, що не відповідає вимогам законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Пунктами 23, 24 ст.4 Митного кодексу України встановлено, що митне оформлення це виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.
На підставі приписів Митного кодексу України орган доходів і зборів здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою, відповідно до ст.49 МК України, є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За правилами ст.50 Митного кодексу України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
За змістом ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Частинами 1, 2 ст.52 Митного кодексу України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Згідно ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Водночас, відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких визначено вказаною нормою.
Відповідно до ч.5, 6 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Як визначено в ст.54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 ст.58 цього Кодексу.
За наслідками здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст.55 цього Кодексу.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Таким чином, у разі наявності розбіжностей у поданих декларантом до митного оформлення документах для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані надати додатковий перелік документів. При цьому, витребування митним органом таких документів може мати місце лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.
Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 статті 55 Митного кодексу України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Відповідно до частини 1 статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина 2 статті 57 Митного кодексу України).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина 3 статті 57 Митного кодексу України).
При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу (частина 6 статті 57 Митного кодексу України).
Згідно з частиною 8 статті 57 Митного кодексу України у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:
1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:
а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні;
б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно);
в) не впливають значною мірою на вартість товару;
2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;
3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;
4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.
Відповідно до частини 2 статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості вбачається, підставою для його прийняття є результат опрацювання всіх поданих декларантом документів, в ході якого встановлено, що подані документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
В результаті такого контролю встановлено зокрема:
- відповідно до п.2.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.12 №631 (далі -наказ 631), правильність перекладу документів, що надаються Декларантом відповідно до статті 254 МКУ, засвідчується шляхом вчинення напису «Перекладено вірно» проставленням особистого підпису особи, яка здійснила переклад, та печатки підприємства, співробітник якого зробив переклад. Надані до митного оформлення переклади документів не відповідають вимогам п.2.5 наказу 631;
- поставка товару заявлена до митного оформлення на підставі зовнішньоекономічного контракту від 21.03.2019 №QYN-1-2019, укладеного між «Taizhou Luqiao Qiyong Agriculture Machinery Co.,Ltd». та TOB «АМТ ТРЕЙД», специфікації (додатку) від 17.04.2019 №2, яка, є невід`ємною частиною контракту, інвойсу від 18.04.2019 № QІY-2-19. Відповідно до гр.31 ЕМД та електронного інвойсу дo ЕМД від 17.07.2019 №UA110030/2019/008571, виробником товару зазначено компанію «TAIZHOU LЫQІА0 LВMSIN IMPORT & EXPORT CO., LTD». При цьому, у наданих до митного контролю комерційних документах відсутні відомості щодо заявленого виробника товару;
- відповідно до п. 2.2 контракту, якість товару має відповідати міжнародним стандартам, технічним умовам заводу виробника. Вказані документи щодо якісних характеристик товару, які мають вплив на його ціну, до митного контролю не надано.
- відповідно до п.3.4 контракту № QYN-1-2019 від 21.03.2019 року, продавець повинен передати покупцю засобами електронного зв`язку морський коносамент. Вказаний документ до митного контролю не надано;
- поставка оцінюваного товару заявлена на комерційних умовах поставки CFR Одеса Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс - 2010) термін CFR означає, що продавець постачає товар на борт судна. Продавець зобов`язаний заключити договір та сплатити всі витрати та фрахт, необхідні для доставки товару до названого порту призначення. Тобто, на Продавця покладено виконання митних формальностей у країні експорту. Водночас, відповідно до п.4.3 контракту № QYN-1-2019 від 21.03.2019 «у ціну Товару включено вартість упаковки і маркування». Включення витрат з транспортування до ціни товару контрактом не передбачено. Надані до митного оформлення комерційні документи (специфікація, інвойс) не містить інформації стосовно вартості послуг завантаження товару на транспортний засіб чи включення вказаних витрат до ціни товару;
- відповідно до п.2 ст.53. МКУ, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару. Вказані документи до митного контролю не надані.
Щодо наданих до митного оформлення переклади документів, що не відповідають вимогам п.2.5 наказу 631, суд зазначає наступне.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до листа №331 від 22.07.2019 року позивачем було надано переклади документів, завірені, відповідно до п.2.5 Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом МФУ від 30.05.12 року №631, при цьому вказаний відповідачем недолік не стосується митної вартості та її складових митної вартості і не впливає на здійснення перевірки числового значення заявленої митної вартості з огляду на те, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Суперечності (розбіжності) між відомостями які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
При цьому, відповідачем не вказано, яким чином неналежне завірення перекладу листа китайської компанії впливає на числові значення митної вартості і який саме документ із додатково запитаних усуває зазначену розбіжність.
Щодо відсутності у наданих до митного контролю комерційних документах відомостей щодо заявленого виробника товару, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що відповідно до інформації наявної в графі 44 ЕМД контракт № QYN-1-2019 класифікований за кодом 4100, який згідно Розділу 4 «Договори» та інші документи, що підтверджують право володіння, користування та/або розпорядження товарами та класифікується, як «Зовнішньоекономічний контракт купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів. Відомості щодо виробника товару зазначені на підставі електронної митної декларації №UA110150/2018/236628 від 19.12.2018 року, за якою товар розміщувався на МЛС.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, вказане зауваження відповідача є таким, що не впливає на здійснення перевірки числового значення заявленої митної вартості товару.
Щодо необхідності надання документів щодо якісних характеристик товару, які мають вплив на його ціну, суд зазначає наступне.
Частиною 2 статті 53 МКУ передбачено перелік документів які надаються для підтвердження розрахунку митної вартості, при цьому документи про якість товару не входять у цей перелік документів, а тому посилання відповідача щодо відсутності документів виробника про якісні характеристики товару , як розбіжність, яка впливає на числові значення митної вартості, необґрунтоване і протирічить положенням митного законодавства.
Також, у пункті 2.2 контракту зазначені-загальні вимоги щодо якості товару, що планується поставляти. Умови договору не передбачають надання продавцем у обов`язковому порядку разом з товаром документів, що підтверджують якість товарів.
Щодо ненадання позивачем до митного контролю коносамент, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що позивачем було надано коносамент № MRFB18101824 додатково разом із поясненнями №331 від 22.07.2019 року щодо надання додаткових документів до ЕМД №.UA110030/2019/008571 від 17.07.2019 року.
Щодо ненадання позивачем документів, що підтверджують митну вартість товарів, а саме документів щодо ціни, що була фактично сплачена, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.2 ст.53. МК України, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару
Відповідно до статті 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої статті 58 МКУ.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п.5 специфікації №2 від 17.04.2019 року до контракту № QYN-1-2019 від 21.03.2019 року, оплата повинна здійснюватися протягом 90 днів від дати отримання товару в місці знаходження покупця.
Відповідно до графи 40 ЕМД №UА110030/2019/008571 оцінювана партія товару попередньо була розміщена у режим митного складу за ЕМД №UА110150/2018/236628 від 19.12.2018 року (ІМ 74). Матеріали митного оформлення зазначеної митної декларації містять відомості про ввезення товару у контейнерах ВSIU9600847, FSCU8580516, ТCNU3806150 за коносаментом № MRFB18101824 від 03.11.2018 року на підставі інвойсу №QYD201808314 від 17.10.2018 року.
Судом встановлено, що коносамент № MRFB18101824 від 03.11.2018 року, інвойс № QYD 20180831А від 17.10.2018 року та положення п.5 специфікації № 2 від 17.04.2019 року містять відповідні відмітки Дніпропетровської митниці ДФС, у зв`язку з чим оплата за оцінювану партію товару могла вже бути здійснена, при цьому позивачем не було надано платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, передбачені п.2 ст.53 МК України.
Щодо інформації стосовно вартості послуг транспортування товару, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що поставка оцінюваного товару заявлена на комерційних умовах поставки CFR Одеса.
Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс - 2010) термін CFR означає, що продавець зобов`язаний сплатити витрати та фрахт, необхідні для поставки товару в зазначений порт, однак ризик втрати чи ушкодження товару, а також ризик будь-якого збільшення витрат, що виникають після переходу товаром борту судна, переходить з продавця на покупця в момент переходу товару крізь поручні судна у порту відвантаження. За умовами CFR на продавця лягає відповідальність з очищення товару від стягнень для його вивозу.
Даний термін може вживатися лише при перевезенні товару морським чи внутрішнім водяним транспортом. В разі, коли момент переходу товару крізь поручні судна не має практичного значення, наприклад, при перевезенні на умовах ролл-он чи ролл-офф, або при перевезенні у контейнерах, більш доречно використання терміну СРТ.
Тобто, на продавця покладено виконання митних формальностей у країні експорту.
При цьому, відповідно до коментарю до Міжнародних правил Інкотермс 2010, правила носять інформативний характер. Якщо в контракті наявне посилання на Інкотермс 2010, але інші пункти контракту суперечать умовам поставки згідно Інкотермс 2010, що використовуються, то повинні застосовуватись відповідні норми контракту та вважається, що сторони встановили деякі виключення з Інкотермс в тлумаченні окремих базисів поставки.
Судом встановлено, що відповідно до п.4.3 контракту № QYN-1-2019 від 21.03.2019 «у ціну Товару включено вартість упаковки і маркування», при цьому включення витрат з транспортування до ціни товару вказаним контрактом не передбачено.
Надані позивачем до митного оформлення комерційні документи (специфікація, інвойс) не містиять інформації стосовно вартості послуг завантаження товару на транспортний засіб чи включення вказаних витрат до ціни товару.
Таким чином, враховуючи, встановлені судом обставини та те, що до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінюваний товар не включено витрати на транспортування, суд дійшов висновку, що позивачем документально не підтверджено витрати на транспортування.
Суд зазначає, що контрактом чітко передбачено, що саме включено у ціну товару, при цьому інформацію про зарахування витрат на транспортування до загальної суми контракту (ціни товару) контракт не містить.
За таких обставин, вимоги Митниці про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є правомірним, у зв`язку з чим коригування митної вартості, заявленої позивачем, на цій підставі є обґрунтованим.
Відповідно до пунктів 2, 3 ч.6 ст. 54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу.
У зв`язку із неможливістю застосування першого методу визначення митної вартості товарів посадовою особою відповідача послідовно перейдено до другорядних методів визначення митної вартості.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
При застосуванні цього методу визначення митної вартості за основу береться прийнята органом доходів і зборів вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як: 1) фізичні характеристики; 2) якість та репутація на ринку; 3) країна виробництва; 4) виробник.
Відповідно до ст. 60 МК України (метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних товарів), у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст. ст. 58, 59 МКУ, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Згідно п. 2. ст. 60 МК України, під подібними розуміються товари, хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції, порівняно з товарами, що оцінюються.
Відповідно до п. 3 ст. 60 МК України, для визначення, чи є товари подібними (аналогічними), враховуються якість товарів, наявність торгової марки та репутація цих товарів на ринку.
Положеннями п. 4 ст. 59 та п. 5 ст. 60 МК України визначено, що ціна договору щодо ідентичних або подібних товарів береться за основу для визначення митної вартості, якщо ці товари ввезено приблизно в тій же кількості та на тих же комерційних умовах. У зв`язку із неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості товарів, посадовою особою послідовно розглядалася можливість застосування наступного методу визначення митної вартості.
У разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58-61 МК України, їх митна вартість визначається згідно з положеннями ст. 62 МК України на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування ст. 62 та ст. 63 МК України може бути зворотною.
Методи на основі віднімання та додавання вартості повинні грунтуватися на даних, які є об`єктивними, підтверджуються документально, піддаються обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів.
Відсутність у митниці та у декларанта необхідних документів унеможливила застосування методів на основі віднімання та на основі додавання вартості товарів. У зв`язку з неможливістю застосування вказаних методів визначення митної вартості послідовно розглядалася можливість застосування резервного методу визначення митної вартості.
Саме тому під час перевірки заявленої митної вартості товару та здійсненні митної оцінки виникла потреба у використанні різних джерел її обґрунтування та була необхідність застосування різних підходів до оцінки товарів.
У відповідності до п.3 ст.337 МК України посадовою особою митниці проведено контроль співставлення - автоматизоване порівняння даних, які містяться в митній декларації або інших документах, поданої для митного оформлення, з даними, які містяться в електронних ресурсах митних органів.
Відповідно до ст. 33 МК України, митні органи використовують інформаційні ресурси, що знаходяться у їх віддані, створені, оброблені та накопичені в інформаційних системах та складаються із відомостей, що містяться у документах, які надаються під час проведення митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів, та інших документах.
Враховуючи відмінності фізичних характеристик порівнюваних товарів коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно дj товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 05.04.2001 № 2371-ІІІ (кілограм).
У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного митницею прийнято Рішення про коригування митної вартості від 22.07.2019 № UА110000/2019/800178/2.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості товарів прийнято митницею відповідно до норм чинного законодавства та у зв`язку з прийняттям митницею рішення про коригування митної вартості товару, суд дійшов висновку, що позивачу було відмовлено в митному оформленні правомірно відповідно до вимог чинного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Позивачем не доведено та судом не встановлено наявності підстав для скасування оскаржуваного рішення.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені ст. ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 19.12.2019 року.

Суддя М.В. Дєєв