Справа № 440/3974/19
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3974/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/3974/19 за позовом Головного управління ДПС у Полтавській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

18 жовтня 2019 року позивач Головне управління ДПС у Полтавській області (надалі - ГУ ДПС у Полтавській області) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - відповідач, ФОП ОСОБА_1 ) , в якому просить стягнути з відповідача податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 4 528,00 грн.

Мотивуючи свої вимоги, позивач стверджує, що відповідач має непогашений податковий борг, який виник внаслідок несплати сум узгоджених грошових зобов`язань по єдиному податку з фізичних осіб, нарахованих на підставі заяв відповідача про застосування спрощеної системи оподаткування за 2016 та 2017 роки. У зв`язку з цим просить стягнути даний борг у судовому порядку.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався. 28.11.2019 до суду повернувся конверт з повідомленням про розгляд справи з відміткою поштової організації "за закінченням терміну зберігання".

З огляду на приписи частини одинадцятої статті 126 Кодексу адміністративного судочинства України вважається, що така повістка вручена належним чином.

За таких обставин суд визнав за можливе здійснити розгляд справи на підставі наявних матеріалів у порядку письмового провадження.

Суд розглядає дану справу на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами, в межах строку, встановленого статтею 258 цього ж Кодексу.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

З матеріалів справи суд встановив, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зареєстрований як фізична особа - підприємець 18.07.2016 (а.с. 11) та перебуває на податковому обліку у ГУ ДПС у Полтавській області.

Згідно з наявним у матеріалах справи розрахунком (а.с. 8) за відповідачем числиться податковий борг по єдиному податку фізичної особи в розмірі 4 528,00 грн, який виник за наступних обставин.

19.07.2016 ФОП ОСОБА_1 подав заяву про застосування спрощеної системи оподаткування (а.с. 10), обравши ставку єдиного податку ІІ групи на рівні 20% до розміру мінімальної заробітної плати (обраний вид діяльності згідно КВЕД - 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям автотранспортних засобів).

Згідно з положеннями пунктів 293.1, 293.2 статті 293 Податкового кодексу України, в редакції, чинних на момент виникнення спірних правовідносин (надалі ПК України), ставки єдиного податку для платників другої групи встановлюються у відсотках (фіксовані ставки) до розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (далі у цій главі - мінімальна заробітна плата), третьої групи - у відсотках до доходу (відсоткові ставки).

Фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами або радами об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - у межах до 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Пунктами 295.1 та 295.2 статті 295 ПК України закріплено, що платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 числа (включно) поточного місяця. Такі платники єдиного податку можуть здійснити сплату єдиного податку авансовим внеском за весь податковий (звітний) період (квартал, рік), але не більш як до кінця поточного звітного року.

Нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.

Згідно з розрахунком податкового боргу на підставі заяви ОСОБА_1 податковим органом розраховано суми платежів за жовтень 2016 року - 136,80 грн, за листопад 2016 року - 275,60 грн, за грудень 2016 року - 275,60 грн, за січень 2017 року - 640,00 грн, за лютий 2017 року - 640,00 грн, за березень 2017 року - 640,00 грн, за квітень 2017 року - 640,00 грн, за травень 2017 року - 640,00 грн, за червень 2017 року - 640,00 грн, всього в сумі 4528,00 грн (а.с. 8).

Проте, відповідач не здійснював сплату авансових внесків, у зв`язку з чим станом на момент звернення до суду накопичилася заборгованість у розмірі 4 528,00 грн.

З урахуванням факту наявності вищевказаної суми заборгованості в розмірі 4 528,00 грн, яка не сплачена боржником у добровільному порядку у строк встановлений законом, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

У відповідності до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з положенням статті 59 ПК України, У разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

З матеріалів справи суд встановив, що на виконання вищезазначених норм ГУ ДФС у Полтавській області сформовано податкову вимогу форми "Ф" від 14.02.2019 №4378-17/1603 на загальну суму податкового боргу, яка станом на 14.02.2019 становила 4 528,00 грн.

Вимога була направлена відповідачу, проте конверт повернувся до контролюючого органу у зв`язку з неврученням з відміткою працівника Укрпошти "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 12).

Відповідно до п. 58.3 ст. 58 ПК України вважається, що податкова вимога вручена відповідачу належним чином.

Доказів оскарження вказаної вимоги сторонами не надано, а судом не встановлено.

Відповідно до відомостей з витягу інтегрованої картки платника єдиного податку з фізичних осіб податковий борг не переривався та станом на момент розгляду справи становить 4 528,00 грн (а.с. 30).

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно з пунктом 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, а тому вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму коштів за податковим боргом з єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 4 528 (чотири тисячі п`ятсот двадцять вісім) грн 00 коп на розрахунковий рахунок №UA9016008, код бюджетної класифікації платежу 18050400, одержувач: УК у м. Кременчук /м. Кременчук/ 18050400, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37965850, банк одержувача: Казначейство України (ЕАП).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун