Справа № 420/1705/19
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/1705/19
Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А. В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

при секретарі: Шатан В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі апеляційну скаргу Державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради Кравцан Марини Миколаївни на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради Кравцан Марини Миколаївни про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2019р. ОСОБА_2 звернувся в суд із позовом до Державного реєстратора юридичного департаменту ОМР Кравцан М.М., в якому просив:

- визнати дії державного реєстратора Кравцан М.М. у відмові і в державної реєстрації нерухомого майна неправомірними.

- зобов`язати зареєструвати право власності на нерухоме майно за ОСОБА_2 на 1/7 жилого дому, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 30.07.2018р. він звернувся із заявою до Управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, 3.08.2018р. рішенням Державного реєстратора юридичного департаменту ОМР Кравцан М.М. за №42383580 йому відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Позивач вважає вказане рішення протиправним та незаконним, у зв`язку з чим звернувся в суд із відповідним позовом.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019р. адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора юридичного департаменту ОМР Кравцан М.М. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за №42383580 від 3.08.2018р..

Зобов`язано державного реєстратора юридичного департаменту ОМР Кравцан М.М., повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про державну реєстрацію права власності за реєстраційним номером №29392542 від 30.07.2018р..

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 з державного реєстратора юридичного департаменту ОМР Кравцан М.М., сплачений судовий збір у розмірі 768,4грн..

В апеляційній скарзі апелянт просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про задоволення скарги, скасування рішення суду та прийняття по справі нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову, з наступних підстав.

Задовольняючи частково адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що державний реєстратор приймаючи рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень діяв з порушенням чинних норм законодавства України, чим порушив майнові права позивача.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, оскільки вказаного висновку суд дійшов без належного з`ясування обставин по справі, перевірки доказів, у зв`язку чим допустив невірне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нову постанову про відмову у задоволенні адміністративного позову, з наступних підстав.

Так, апеляційним судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Малиновського районного суду м.Одеси, по справі за №521/3489/17 від 22.05.2018р., яке набрало законної сили, було встановлено факт прийняття спадщини та за ОСОБА_2 було визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1/7 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.18-23).

В подальшому, для проведення державної реєстрації права власності позивач 30.07.2018р. звернувся із заявою до Управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР про державну реєстрацію права власності на 1/7 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Разом із заявою позивачем було надано наступні документи:

- заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 22.05.2018р. по справі за №521/3489/17;

- технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна за №495747.36 від 16.07.2018р., виданий КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради;

- лист за №495747.36 від 17.07.2018р., виданий КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради.

Однак, 3.08.2018р. державним реєстратором прийнято рішення за №42383580 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень (а.с.24).

Перевіряючи правомірність дій та рішень державного реєстратора, з урахування підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини, які виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та спрямовані на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, врегульовані ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі - Закон №1952-IV).

Положеннями п.1 ч.1 ст.2 Закону №1952-IV встановлено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речовий прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Внесення відомостей до Державного реєстру прав, згідно з п.4 ч.1 ст.3 Закону №1952-IV, здійснюється виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

У відповідності до ч.4 ст.18 Закону №1952-IV, державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

За правилами ч.3 ст.10 Закону №1952-IV, державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема, відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах. Тобто, це не право, а обов`язок державного реєстратора.

Відповідно до положень ч.2 ст.10 Закону №1952-IV, державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення.

Приписами ст.24 Закону №1952-IV чітко визначено, що у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо:

- заявлене речове право, обтяження не підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону;

- заява про державну реєстрацію прав подана неналежною особою;

- подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом;

- подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження;

- наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

- наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно;

- заяву про державну реєстрацію обтяжень щодо попереднього правонабувача

подано після державної реєстрації права власності на таке майно за новим

правонабувачем;

- після завершення строку, встановленого частиною третьою ст.23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав;

- заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, об`єктом незавершеного будівництва подано не до нотаріуса, який вчинив таку дію;

- заяву про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в електронній формі подано особою, яка згідно із законодавством не має повноважень подавати заяви в електронній формі;

- заявником подано ті самі документи, на підставі яких заявлене речове право, обтяження вже зареєстровано у Державному реєстрі прав;

- заявник звернувся із заявою про державну реєстрацію права власності щодо майна, що відповідно до поданих для такої реєстрації документів відчужено особою, яка на момент проведення такої реєстрації внесена до Єдиного реєстру боржників, зокрема за виконавчими провадженнями про стягнення аліментів за наявності заборгованості з відповідних платежів понад три місяці.

У відповідності до ч.2 ст.24 Закону №1952-IV, за наявності підстав для відмови в державній реєстрації прав державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Як вже було встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, 30.07.2018р. позивач звернувся із заявою до Управління державної реєстрації юридичного департаменту ОМР про державну реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер заяви 29392542).

Для проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_2 до заяви про державну реєстрацію були долучені наступні документи:

- заочне рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 22.05.2018р. по справі за №521/3489/17 (надалі - рішення суду), відповідно до якого за ОСОБА_2 визнано право власності в порядку спадкування за законом на 1/7 частину житлового будинку за вказаною адресою;

- технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна за №495747.36 від 16.07.2018р., виданий КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради, згідно якого об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 - це домоволодіння, яке складається із трьох житлових будинків під літерами «А», «Б» та «К»;

- лист за №495747.36 від 17.07.2018р., виданий КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради (надалі - КП «БТІ»), згідно якого в КП «БТІ» зареєстровано домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, яке складається із трьох житлових будинків під літерами «А», «Б» та «К».

Також, в ході розгляду заяви державним реєстратором було встановлено, що в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, який у відповідності до ст.13 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є архівною складовою Державного реєстру прав, за адресою: АДРЕСА_1, наявний актуальний запис про державну реєстрацію домоволодіння (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14588148. відомості в реєстр внесено 20.09.2006 р.).

Отже, при розгляді вказаної заяви ОСОБА_2 держаним реєстратором встановлені суперечності між заявленими (позивачем подано заяву про державну реєстрацію права власності на житловий будинок) та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями (в Державному реєстрі прав зареєстровано домоволодіння). Тобто, наявні суперечності саме щодо типу об`єкта нерухомого майна: житловий будинок та домоволодіння.

За результатами розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів, враховуючи наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно, державним реєстратором прийнято рішення за№42383580 від 3.08.2018р. про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень за ОСОБА_2 .

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що державний реєстратор приймаючи оскаржуване рішення про відмову у державній реєстрації нерухомого майна діяв в межах своїх повноважень та у відповідності до чинних норм законодавства України, оскільки позивач просив зареєструвати за ним 1/7 житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а у відповідності до наданих документів та встановлених державним реєстратором обставин дане нерухоме майно за вказаною адресою є домоволодінням, яке складається із трьох житлових приміщень під літерами «А», «Б» та «К».

Окрім того, судова колегія вважає, що приймаючи рішення Малиновський районний суд м.Одеси від 22.05.2018р. у справі за №521/3489/17 помилково зазначив про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/7 частину житлового будинку за вказаною адресою, в той час, як наведена будівля є домоволодінням.

Виходячи з наведеного, судова колегія дійшла висновку, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції на ці обставини уваги не звернув, належної оцінки не дав, та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати, прийняти по справі нову постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради Кравцан Марини Миколаївни - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25 червня 2019р. - скасувати.

Прийняти по справі нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Державного реєстратора юридичного департаменту Одеської міської ради Кравцан Марини Миколаївни про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 грудня 2019р.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: А.В. Крусян

О.В. Яковлєв