Справа № 1.380.2019.001498
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/10533/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Онишкевича Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

за участю позивача ОСОБА_3 ,

за участю представника позивача Марусяка В.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року, прийняте суддею Кухар Н.А. у місті Львові, повний текст складений 27.09.2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді,-

встановив:

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року заяву представника позивача про розподіл судових витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_3 до ГУ Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді - задоволено. Стягнуто з ГУ Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) грн.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що із поданих представником документів вбачається, що ОСОБА_3 надавалася правнича допомога на суму 15000 грн.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ГУ Національної поліції у Львівській області подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для вирішення даного питання.

В апеляційній скарзі покликається на те, що Велике Палата Верховного Суду у постанові від 27.06.2018 року у справі №826/1216/16 визначила докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу. Отже, розмір витрат підлягає доказуванню, а право на їх відшкодування не є абсолютним.

Суд має виходити із встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення витрат (ст.30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»).

У разі відсутності подібного у договорі, суд має право відмовити в компенсації судових витрат.

Просить скасувати додаткове рішення та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні заяви.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ, Суд) від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Відповідно до статті 19 Закону України від 5 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) видами адвокатської діяльності є:

1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

3) захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування у кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи про адміністративне правопорушення;

4) надання правової допомоги свідку у кримінальному провадженні;

5) представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні;

6) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами;

7) представництво інтересів фізичних і юридичних осіб, держави, органів державної влади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ;

8) надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Відповідно до положень пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 134 КАС витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема, але не виключно: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

Як вбачається із розрахунку витрат на правничу допомогу, наявного у матеріалах справи (а.с.181 - 182) представником позивача надавалась правова допомога, зокрема, аналіз законодавства та судової практики, формування правової позиції у справі - 1,5 год., 1500 грн.; підготовка позову у справі - 2 год., 2 000 грн.; надання правових консультацій у справі - 2 год., 2 000 грн.; підготовка і подання клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, клопотання про виклик свідків у справі- 1 год., 1000 грн.; ознайомлення із відзивом, аналіз викладених фактів - 2 год., 2 000 грн.; підготовка адвокатських запитів до ГУ НП у Львівській області по справі - 1 год., 1 000 грн.; підготовка письмових пояснень - 1,5 год., 1500 грн.; участь у судових засіданнях про справі - 4 год., 4 000 грн. Разом - 15000 грн.

Однак, колегія суддів вважає такий розрахунок завищеним з огляду на таке.

На думку суду, підготовка позову у справі включає в себе також і аналіз законодавства та судової практики, формування правової позиції у справі. Аналіз адвокатом законодавства під час підготовки до судового процесу - необхідна складова професійної правничої допомоги. Якщо йдеться про окрему оплату цієї роботи, то виходячи із позиції Верховного Суду, її слід у звіті деталізувати. Наприклад, дати перелік назв науково - практичних монографій, коментарів, публікацій, які вивчалися. Відтак, співмірною сумою за надання зазначених вище послуг буде відшкодування у розмірі 2000 грн.

З приводу надання правових консультацій у справі, то апеляційний суд зазначає, що проведення таких не підтверджується жодними доказами.

Що стосується підготовки і подання клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та про виклик свідків у справі, то такі судом першої інстанції не були задоволені. Відтак, не було розумної необхідності для подання таких клопотань, та в результаті відшкодування витрат на надання таких послуг. З приводу ознайомлення із відзивом та аналізу викладених фактів - 2 год. (вартість послуг - 2 000 грн.), то суд зазначає, що така сума є не обґрунтованою та неспівмірною.

Крім того, адвокатські запити до ГУ НП у Львівській області відсутні у матеріалах справи, а тому відшкодування витрат на підготовку таких не може проводитись.

З приводу підготовки письмових пояснень - 1,5 год., суд зазначає, що сума у розмірі 1500 грн. є неспівмірною із наданою послугою, оскільки у них не наведено нових позицій, лише узагальнено попередні. Не доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Щодо участі у судових засіданнях про справі - 4 год., 4 000 грн., апеляційний суд зазначає таке.

Із матеріалів справи, зокрема, із протоколу судового засідання (а.с.88) вбачається, що судове засідання від 02.07.2019 року тривало 2 хв. 44 с.; із протоколу судового засідання (а.с.94-95) вбачається, що судове засідання від 23.07.2019 року було тривалістю 4 хв. 14с.; судове засідання від 16.08.2019 року згідно протоколу судових засідань (а.с.140 - 143) тривало 1 год 07 хв. 34 с.; судове засідання від 29.09.2019 року тривало 1 год. 3 хв. 48с., що підтверджується протоколом судового засідання (а.с.163-166). Всього представник позивача провів у судових засіданнях 2 год. 18 хв. 20 с., а не 4 год., як зазначено представником позивача у розрахунку витрат на правничу допомогу.

З урахуванням принципу справедливості і складності справи, обсяг опрацьованого матеріалу, вважає за необхідне суд стягнути з ГУ Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 4 000 грн.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги являються частково суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задовольнити частково.

Скасувати додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі № 1.380.2019.001498 та ухвалити постанову, якою заяву представника позивача про розподіл судових витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді - задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області (адреса: пл. Генерала Григоренка, 3,м.Львів,79007, ) на користь ОСОБА_3 ( адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в сумі 4 000 (чотири тисячі) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Т. В. Онишкевич
Повний текст судового рішення складено 19.12.2019 року.