Справа № 300/1898/19
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" грудня 2019 р. справа № 300/1898/19
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в наданні статусу учасника бойових дій №12 від 28.08.2019, зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної гвардії України, відповідно до змісту якого просить визнати протиправним і скасувати рішення від 28.08.2019 №12 Комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Головного управління Національної гвардії України щодо надання статусу учасника бойових дій; зобов`язати Косію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Головного управління Національної гвардії України повторно розглянути документи щодо надання статусу учасника бойових дій та прийняти рішення.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.09.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, в порушення вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №413 від 20.08.2014, протиправно відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій. Позивач зазначає, що 14.08.2019 звернувся до відповідача із заявою та документами, що підтверджують безпосередню участь в АТО, зокрема довідкою про безпосередню участь в АТО №276/АТО від 08.04.201, в якій зазначено про те, що позивач брав безпосередню участь в АТО та яка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій, копіями витягів з наказів №44 від 01.12.2014, №30ДСК від 13.11.2014, військового квитка, однак відповідачем в порушення п.6 вказаного Порядку, не здійснено в повному обсязі своїх безпосередніх обов`язків, не заслухано пояснення осіб, стосовно яких подані документи, пояснень свідків, тощо, безпідставно відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій. Вказує, що свідок ОСОБА_2 , що перебував з ним у військовій частині № НОМЕР_1 та якому надано статус учасника бойових дій, може підтвердити участь позивача в антитерористичній операції. Також зазначає, що п.4 вказаного Порядку не може бути поширений на позивача, оскільки норма вступила в дію у вересні 2016, в той час, коли позивач брав участь в АТО в період з 13.11.2014 по 29.11.2019.
Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, в якому просить суд в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що позивач проходив військову службу у військовій частині № НОМЕР_1 Національної гвардії України, відповідно до витягів з наказів командира військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України №30 ДСК від 13.11.2014 та №44 від 01.12.2014 виконував службові завдання із забезпечення охорони громадського порядку та безпеки громадян з 13.11.2014 по 29.11.2014. Зазначає, що позивач завдання участі в антитерористичній операції чи веденні бойових дій на території Сходу України не виконував. Рішенням відповідача відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій оскільки відсутні рішення керівника АТЦ при СБУ про залучення особового складу військової частини № НОМЕР_1 в зазначений період до участі в АТО, а також в наданих матеріалах були відсутні документи про підпорядкування позивача керівнику оперативного штабу АТЦ при СБУ, що не відповідає вимогам ст.13 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та вимогам п.4 Порядку №413, відповідач діяв правомірно, в межах повноважень та чинного законодавства.
Позивач надав суду відповідь на відзив, в якому наголошує на безпідставність правової позиції відповідача, оскільки вважає, що безпосередня участь в АТО підтверджена довідкою №59 від 08.10.2018, в якій зазначено, що довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій, витягом з наказу командира військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України від 08.04.2015 №276/АТО, та враховуючи період участі позивача в АТО (з 13.11.2014 по 29.11.2014), пунктом 4 Порядку не визначено будь-яких обмежень щодо строку залучення до проведення АТО для встановлення статусу учасника бойових дій. Зазначає, що оскільки спірні правовідносини виникли у листопаді 2014, тому застосуванню підлягають правові норми Порядку №413 від 20.08.2014 станом на листопад 2014. Звертає увагу, що зі змісту наказів №30ДСК від 13.11.2014 та №44 від 01.12.2014 вбачається що їх видано з метою ефективного виконання територіальним органом Національної гвардії України завдань, визначених Законами України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях», «Про боротьбу з тероризмом», «Про Національну гвардію України», на виконання бойових розпоряджень та розпоряджень керівника АТО в Донецькій області, а наведене є підставою для висновку, що позивач залучався до виконання завдань із області для забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ на території Донецької області. Відповідачем не запрошено на засідання позивача, не заслухано пояснень свідків, які разом з позивачем проходили службу і перебували в зоні АТО у цей же період та мають статус учасника бойових дій. А тому відповідачем передчасно, без дослідження документів, та пояснень свідків безпідставно і необґрунтовано відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій.
Відповідач подав суду заперечення на відповідь на відзив, в якому заперечив правову позицію позивача з підстав зазначених у відзиві. Окрім цього зазначає, що з урахуванням вимог ст.12 Закону України «Про Національну гвардію України», завдання Національної гвардії України не є тотожними залученню до виконання завдань АТО, а запрошення на засідання комісії з присвоєння статусу учасника бойових дій позивача, та заслуховування свідків є правом відповідача, а не обов`язком.
У зв`язку з перебуванням головуючим суддею у справі з 11.11.2019 по 15.11.2019 у відрядженні, строки розгляду справи продовжено.
Заяв про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін суду не надходило. У відповідності до вимог ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Суд, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши в сукупності письмові докази, встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був призваний на строкову військову службу, яку проходив з 12.04.2013 по 09.04.2013 у військовій частині № НОМЕР_1 . 09.04.2015 на підставі Указу Президента України від 14.01.2015 №15/2015 «Про часткову мобілізацію» звільнений в запас Збройних Сил України, з 13.11.2014 по 29.11.2014 приймав участь в АТО в районі м.Маріуполь, що підтверджується записами військового квитка серії НОМЕР_2 від 10.04.2013 (а.с.13-18).
Рішенням Головного управління Національної гвардії України (витяг з протоколу) №57 від 09.07.2015 позивачу, за наслідками розгляду документів про надання статусу учасника бойових дій, за період участі в АТО з 13.11.2014 по 29.11.2014 документи повернуто на доопрацювання, оскільки не підтверджують безпосередню участь особи в АТО (а.с.24).

14.08.2019 позивач звернувся до комісії Головного управління Національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій із заявою про надання статусу учасника бойових дій.

До заяви позивач додав копію довідки військової частини № НОМЕР_1 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 08.04.2015 №276/АТО, копію витягу з наказу командира військової частини № НОМЕР_1 від 13.11.2014 №30ДСК (с/ч), копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2014 №44 ДСК (с/ч), копію паспорта, військового квитка, згоду на збір та обробку персональних даних (а.с.29).

У довідці військової частини № НОМЕР_1 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 08.04.2015 №276/АТО зазначено, що старший солдат ОСОБА_1 дійсно в період з 13.11.2014 по 29.11.2014 безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції с. Велика Новосілка Донецької області. Довідка видана на підставі: витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.11.2014 №30ДСК (с/ч), витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01.12.2014 №44 ДСК (с/ч) (а.с.19).

У відповідності до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 13.11.2014 №30ДСК (по стройовій частині), уважати таким, що вибув в службове відрядження солдат ОСОБА_1 (призив 1-2013), стрілець відділення 2-го патрульного взводу 2-ї патрульної роти 1-го патрульного батальйону, до с. Велика Новосілка Донецької області, у підпорядкування керівника АТО в Донецькій області для забезпечення охорони громадського порядку та безпеки громадян, з 13.11.2014 (а.с.20).

Згідно витягу з наказу командира військової частини № НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) №44 від 01.12.2014, уважати таким, що прибув із службового відрядження солдат ОСОБА_1 (призив 1-2013), стрілець відділення 2-го патрульного взводу 2-ї патрульної роти 1-го патрульного батальйону, із с. Велика Новосілка Донецької області, 29.11.2014 (а.с.21).

Рішенням комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни Національної гвардії України від 28.08.2019 №12 (витяг з протоколу) позивачу відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій, оскільки відсутні рішення керівника АТЦ при СБУ про залучення особового складу військової частини НОМЕР_1 в зазначений період до участі в АТО, а також в наданих на розгляд комісії матеріалах вістуні документи про підпорядкування ОСОБА_1 керівнику оперативного штабу АТЦ при СБУ, що не відповідає вимогам ст.13 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» та вимогам пункту 4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №413 від 20.08.2014. (Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.11.2014 №30 ДСК (с/ч) ОСОБА_1 був направлений в службове відрядження для охорони громадського порядку та безпеки громадян) (а.с.32).

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, інваліди війни, учасники війни.

Учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час (ст.5 цього Закону).

Особи, які належать до учасників бойових дій та можуть бути визнані учасниками бойових дій визначені статтею 6 цього Закону.

Згідно із пунктом 19 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №413 від 20.08.2014 (далі по тексту Порядок №413, у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 2 Порядку статус учасника бойових дій надається, зокрема, військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Згідно пункту 4 Порядку №413 підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення:

- для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;

- для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів;

- для осіб, які отримали поранення, контузії, каліцтва (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, матеріали спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв;

- для осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку, - документи про залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, передбачені абзацами другим - четвертим цього пункту, або нотаріально завірені свідчення не менше ніж двох свідків із числа осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які разом із такою особою брали участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій або інваліда війни, у разі підтвердження суб`єктами боротьби з тероризмом факту взаємодії зазначених осіб (особисто або під час перебування у складі добровольчих формувань) із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією та іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами;

- для осіб, які проходять службу у військових частинах (органах, підрозділах), установах та організаціях або на підприємствах, які постійно дислокуються чи розташовані безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення;

- для осіб, які брали участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, - витяги з наказів Генерального штабу Збройних Сил України про залучення до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, витяги з наказів Командувача об`єднаних сил, командирів оперативно-тактичних угруповань про прибуття (вибуття) до (з) районів здійснення цих заходів, документи про направлення у відрядження до районів здійснення цих заходів;

- для осіб, які залучалися до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці сьомому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів;

- для осіб, які отримали поранення, контузії, каліцтва (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), - документи, зазначені в абзаці сьомому цього пункту, матеріали спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв.

Відповідно до пункту 5 Порядку №413 рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається, зокрема, комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, ДФС.

Для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники установ, закладів у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій (пункт 6 Порядку).

У разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником установи, закладу до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії (пункт 8 Порядку).

За приписами п.6 Порядку №413 комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій.

Рішення комісії (міжвідомчої комісії) може бути оскаржено в судовому порядку (пункт 8 Порядку).

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, та встановлені фактичні обставини справи, суд вважає надані позивачем для розгляду питання про встановлення статусу учасника бойових дій документи, а саме довідку, два витяги з наказів та військовий квиток - недостатніми, для підтвердження надання такого статусу.

Суд зазначає, що статус учасника бойових дій, у відповідності до вимог пункту 19 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" надається, зокрема, військовослужбовцям Національної гвардії України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

У разі визнання особи такою, що брала безпосередню участь в антитерористичної операції, законодавець визначає документи передбачені у абзаці 2 п.4 Порядку, а також абзацом 3 п.4 Порядку, однак, як слідує із встановлених судом обставин, таких позивачем не надано ані комісії, ані суду під час розгляду справи.

Зокрема, позивачем не надано документів, зазначених в абзаці 2 вказаного пункту, або будь-яких інших офіційних документів, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення. Також не надано документів стосовно залучення особового складу військової частини № НОМЕР_1 в зазначений період до безпосередньої участі в антитерористичної операції, про підпорядкування позивача керівнику оперативного штабу АТЦ при СБУ, що стало причиною відмови позивачу у наданні статусу учасника бойових дій.

Так, згідно довідки військової частини № НОМЕР_1 від про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 08.04.2015 №276/АТО, в період з 13.11.2014 по 29.11.2014 позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції с.Велика Новосілка Донецької області. Однак, вказана довідка не є достатнім доказом для визнання особи учасником бойових дій, оскільки є тільки підставою для вирішення питання щодо надання такого статусу, тобто для визнання особи такою, яка, в сукупності з іншими доказами надає право особі на отримання статусу учасника бойових дій, а значення «безпосередньо брав участь в АТО» не має беззаперечним наслідком визнання особи «учасником бойових дій».

Верховний Суд у постанові від 3 липня 2019 року (справа № 233/2929/17) зазначив, що комісії приймають рішення щодо визнання таких громадян учасниками бойових дій на підставі документів, перелік яких відповідає вищезазначеному переліку, встановленому пунктом 4 Порядку (підпункт 5 пункту 11 Положення).

Суд вказує, що позивачу на підтвердження надання статусу учасник бойових дій, необхідно було додати будь-які документи, що містять достатні докази про його безпосередню участь у виконанні завдань антитерористичної операції в районі її проведення, зокрема, можливо, будь-які архівні документи, докази встановлення грошової винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, залучення до антитерористичної операції та підстав перебування в м.Маріуполь, розпорядження ГУНГУ від 25.10.2014 №3/17/1-2027 ДСК, або припис від 13.11.2014 № 15, на підставі яких був виданий наказ командира військової частини НОМЕР_3 Національної гвардії України №30ДСК від 13.11.2014.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач, правомірно відмовив позивачу у наданні статусу учасника бойових дій, з підстав недостатності поданих документів, надання яких законодавцем передбачено в сукупності.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки позивачем не доведено факту безпосереднього виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення чи факту залучення його до участі в антитерористичній операції, вказане виключає можливість задоволення позовних вимог.

Підстав для розподілу судових витрат у справі судом не встановлено.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.