Справа № 160/9539/19
Суддя: Луніна Олена Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 грудня 2019 року Справа № 160/9539/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Луніної О.С.
за участю секретаря судового засідання Терентенко О.О.
представника позивача Молочок А.О.
представника відповідача Дерець Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТ ТРЕЙД» до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів,-
В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «АМТ ТРЕЙД» зазначає, що Дніпропетровською митницею ДФС були прийняті протиправні рішення про коригування митної вартості товарів, якими здійснено коригування заявленої позивачем митної вартості товару, оскільки наданні до митного оформлення документи у своїй сукупності підтверджують заявлену декларантом ціну партії товару, за ціною договору, яка була фактично сплачена продавцю. При цьому надані документи не містять розбіжностей та є достовірними, ґрунтуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Також позивач зазначає, що витрати на транспортування підтверджуються наданими документами, а саме договорами морського фрахту, заявками на здійснення перевезення, рахунками на оплату морського фрахту, довідками про транспортні витрати, актами виконаних робіт, платіжними дорученнями, які в своїй сукупності не мають розбіжностей та протиріч, підтверджують числові значення складових митної вартості, що дає змогу здійснити митний контроль та обчислення митної вартості товару.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07 жовтня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі № 160/9539/19.
Дніпропетровською митницею ДФС до суду надано відзив на позовну заяву ТОВ «АМТ ТРЕЙД», в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що за результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості товару, а тому митним органом правомірно здійснено коригування митної вартості товару.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «АМТ ТРЕЙД» з компанією TIANJIN TEXTILE GROUP IMPORT AND EXPORT INC, Китай, було укладено зовнішньоекономічний контракт № BHW/1 від 11.10.2018, за умовами якого продавець продає, а покупець купує товар, в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в Специфікаціях (додатках), які є невід`ємною частиною даного контракту.
Згідно п. 2 контракту поставка товару здійснюється партіями і фіксується в специфікаціях до даного контракту.
Пунктом 3.1 контракту визначено, що поставки здійснюються на умовах згідно правил Інкотермс 2010, конкретні умови поставки партії товару зазначаються в Специфікації (додатку) до контракту.
Поставка здійснюється морським транспортом 20 або 410 футовим контейнером (п. 3.2 контракту).
Відповідно до п. 4 контракту, ціна на товар визначається продавцем та покупцем шляхом переговорів та вказується у Специфікаціях (додатках) до контракту. У ціну товару включена вартість упаковки та маркування.
Також за умовами контракту, визначеними в пункті 5, оплата товару, що поставляється згідно контракту здійснюється покупцем шляхом банківського переказу на підставі Специфікації. Умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (додатках) до контракту.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до вантажної митної декларації, митний орган направив ТОВ «АМТ ТРЕЙД» повідомлення, оскільки дійшов висновку, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, містять розбіжності та не містять повних відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.
Митний орган повідомив декларанта про необхідність протягом 10 календарних днів надати згідно з ч. 3 ст. 53 МК України наступні документи для підтвердження митної вартості: 1) якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезенння оцінюваних товарів; 4) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) копію митної декларації країни відправлення; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
ТОВ «АМТ ТРЕЙД» на вимогу митного органу було надано додаткові документи, а саме: прайс-лист та комерційну пропозицію виробника від 08.01.2019, а також письмові пояснення щодо розбіжностей та причин відмови у наданні інших додаткових документів.
За результатами розгляду додатково наданих декларантом документів Дніпропетровською митницею ДФС було прийнято рішення № UA110000/2019/400062/2 від 15.08.2019, яким здійснено коригування заявленої декларантом митної вартості та визначено митну вартість товару за ціною щодо подібних (аналогічних товарів) відповідно до ЕДМ № UA500060/2019/014700 від 21.05.2019.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до вантажної митної декларації, митний орган направив ТОВ «АМТ ТРЕЙД» повідомлення, оскільки дійшов висновку, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, містять розбіжності та не містять повних відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.
Митний орган повідомив декларанта про необхідність протягом 10 календарних днів надати згідно з ч. 3 ст. 53 МК України наступні документи для підтвердження митної вартості: 1) якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезенння оцінюваних товарів; 4) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) копію митної декларації країни відправлення; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
ТОВ «АМТ ТРЕЙД» на вимогу митного органу було надано додаткові документи, а саме: прайс-лист та комерційну пропозицію виробника від 01.02.2019, а також письмові пояснення щодо розбіжностей та причин відмови у наданні інших додаткових документів.
За результатами розгляду додатково наданих декларантом документів Дніпропетровською митницею ДФС було прийнято рішення № UA110000/2019/400068/2 від 02.09.2019, яким здійснено коригування заявленої декларантом митної вартості та визначено митну вартість товару за ціною щодо подібних (аналогічних товарів) відповідно до ЕДМ № UA500060/2019/014700 від 21.05.2019.
Ще одна поставка партії товару відбулася 19 вересня 2019 року, що стало підставою для подання ТОВ «АМТ ТРЕЙД» до митного посту «Правобережний» Дніпропетровської митниці ДФС електронної митної декларації за № UA110180/2019/415652, на наступний товар: велосипеди двоколісні дорожні для дорослих у кількості 2531 шт., торгова марка SHARK, виробник TIANJIN TEXTILE GROUP IMPORT AND EXPORT INC, на загальну суму 108199,71 доларів США. Митна вартість товару визначена за ціною контракту.
За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до вантажної митної декларації, митний орган направив ТОВ «АМТ ТРЕЙД» повідомлення, оскільки дійшов висновку, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, містять розбіжності та не містять повних відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари.
Митний орган повідомив декларанта про необхідність протягом 10 календарних днів надати згідно з ч. 3 ст. 53 МК України наступні документи для підтвердження митної вартості: 1) якщо рахунок сплачено банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 2) за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 3) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезенння оцінюваних товарів; 4) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 5) копію митної декларації країни відправлення; 6) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями.
ТОВ «АМТ ТРЕЙД» на вимогу митного органу було надано додаткові документи, а саме: прайс-лист та комерційну пропозицію виробника від 01.02.2019, витяг з офіційного сайту перевізника, а також письмові пояснення щодо розбіжностей та причин відмови у наданні інших додаткових документів.
ТОВ «АМТ ТРЕЙД», вважаючи рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товару № UA110000/2019/400062/2 від 15.08.2019, № UA110000/2019/400068/2 від 02.09.2019, № UA110000/2019/400077/2 від 19.09.2019 необґрунтованими та такими, що суперечать закону звернулося до суду з відповідним позовом.
Надаючи оцінку обґрунтованості висновків митного органу та правомірності оскаржуваних рішень про визначення митної вартості товарів, суд зазначає, що відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу
Статтею 52 передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.
В ході перевірки правильності визначення митної вартості товарів, Дніпропетровська митниця ДФС дійшла висновку про неможливість застосування методу за ціною договору, оскільки в ході перевірки правильності визначення митної вартості товару виявлені невідповідності та розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару, ціни, що фактично сплачена.
Щодо додатково наданих декларантом прайс-листа та комерційної пропозиції, митний орган зазначив, що прайс-лист не містить відомості, яких достатньо будь-якому потенційному покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а також відсутня дата складання документу, опис товару містить стислу назву, не зазначено характер вартості тощо.
Комерційна пропозиція в свою чергу містить перелік товарів задекларованих ЕМД № UA1101180/2019/413801 від 14.08.2019, тоді як комерційні пропозиції мають на меті охопити всіх потенційних клієнтів та запропонувати покупцю максимальний перелік товарів.
Щодо додатково наданих декларантом прайс-листа та комерційної пропозиції, митний орган зазначив, що прайс-лист не містить відомості, яких достатньо будь-якому потенційному покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а також відсутня дата складання документу, опис товару містить стислу назву, не зазначено характер вартості тощо.
Комерційна пропозиція в свою чергу містить перелік товарів задекларованих ЕМД № UA1101180/2019/414443 від 27.08.2019, тоді як комерційні пропозиції мають на меті охопити всіх потенційних клієнтів та запропонувати покупцю максимальний перелік товарів.
Таким чином, фактично митним органом встановлено аналогічні невідповідності наданих позивачем документів під час митного оформлення за ЕМД № UA1101180/2019/413801 від 14.08.2019 та ЕМД № UA110180/2019/414443 від 27.08.2019.
Згідно з оскаржуваним рішенням про коригування митної вартості товару № UA110000/2019/400077/2 від 19.09.2019 митним органом встановлено наступні розбіжності: 1) відповідно до п. 2.2 контракту № BHW/1 від 11.10.2018, якість товару має відповідати міжнародним стандартам, технічним умовам заводу-виробника. При цьому документи від виробника, що містять відомості про якісні характеристики товару, що мають вплив на його вартість до митного контролю не надано; 2) розділом 8 контракту передбачені санкції та рекламації за порушення умов контракту, відповідно до п. 5.2 контракту умови оплати кожної партії товару зазначаються у Специфікаціях до контракту. Згідно зі специфікацією № 2018-1F від 11.02.2019 умови оплати товару 100% передплата. Додатковою угодою № 1 від 12.08.2019 до зазначеної специфікації змінено умови оплати оплату відтерміновано на 90 днів з моменту поставки товару. Поставка товару з таким відстроченням платежу може розглядатися як прихований лізинг, яким передбачаються лізингові платежі, які не вважаються частиною митної вартості товару лише за певних умов; 3) заявленими умовами поставки FOB передбачено здійснення митних формальностей у країні відправлення продавцем, проте до митного оформлення не надано митної декларації країни відправлення; 4) декларантом зазначено витрати на транспортування у розмірі 5350,00 доларів США або 132202,1434 грн., при цьому за результатами розгляду транспортних документів встановлено, що компанія експедитор OU GEOServis надає транспортно-експедиційні послуги за плату за рахунок клієнта. Відповідно до заявки № 24 партія товару велосипедів переміщується із порту Ксінганг (Китай) до порту Южний у трьох 40-футових контейнерах. Відомості заявки щодо дати готовності вантажу не відповідають відомостям щодо завантаження товару коносаменту. Відповідно до штампу Одеської митниці ДФС на коносаменті від 22.06.2019 вантаж прибув у порт 11.09.2019, проте рахунок на транспортно-експедиційні послуги та акт виконаних робіт від 05.08.2019, тобто передчасно, ще до прибуття товару у порт призначення, що може свідчити про не включення до ціни товару усіх складових. Безпосереднє морське перевезення здійснене компанією SIMON, проте документального підтвердження договірних відносин не надано.
Щодо додатково наданих декларантом прайс-листа та комерційної пропозиції, митний орган зазначив аналогічні недоліки, які були викладені у попередніх рішення про коригування митної вартості товару.
Надаючи оцінку висновкам митного органу та доводам позивача суд зазначає наступне.
Митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Спростовуючи висновки митного органу щодо ненадання позивачем до митного оформлення документи від виробника, що містять відомості про якісні характеристики товару, що мають вплив на його вартість до митного контролю не надано, як передбачено п. 2.2 контракту № BHW/1 від 11.10.2018, суд зазначає, що зазначені документи не містяться в обов`язковому переліку документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, які визначені у ст. 53 Митного кодексу України, суд зазначає, що сертифікат якості жодним чином не може підтвердити числові складові митної вартості товару, адже є лише документом, що містить інформацію про якісні показники товару та не містить жодних відомостей про його ціну.
Суд знаходить слушними доводи позивача, викладені у відзиві на відзив на позовну заяву від 05.11.2019, що вказана обставина не може вважатися розбіжністю, на підставі якої у митного органу виникли право вимагати додаткові документи та здійснювати коригування митної вартості товару.
Так само обґрунтованими є доводи позивача, що відповідно до ч. 2 ст. 53 МК України митна декларація країни відправлення не відноситься до документів, що підтверджують числові значення митної вартості, а лише може вимагатися митним органом у разі, якщо документи, передбачені ч. 2 ст. 53 МК України мають розбіжності, ознаки підробки або не містять всієї інформації, необхідної для здійснення контролю.
Крім того, відповідачем необґрунтовано, які саме розбіжності наданих до митного оформлення документів усуватиме надання митної декларації країни походження.
Щодо доводів митного органу, що покупцем недотримані умови контракту щодо строків оплати товару, а тому заявлений рівень вартості не обчислюється як ціна, що фактично сплачена, суд зазначає, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.
Вказана правова позиція також викладена у постанові Верховного Суду від 11.04.2018 в адміністративній справі №804/4680/16.
Спростовуючи висновки митного органу, зазначені у рішенні про коригування митної вартості товару № UA110000/2019/400077/2 від 19.09.2019, що згідно зі Специфікацією № 2018-1F від 11.02.2019 умови оплати товару 100% передплата, тоді як Додатковою угодою № 1 від 12.08.2019 до зазначеної специфікації змінено умови оплати оплату відтерміновано на 90 днів з моменту поставки товару, що суперечить світовій практиці розрахунків та може свідчити про наявність додаткових умов та домовленостей, які унеможливлюють підтвердження заявленої ціни товару, як такої, що базується на дійсній вартості згідно статті VII ГАТТ, суд зазначає, що відповідно до п. 5.2 зовнішньоекономічного контракту № BHW/1 від 11.10.2018, умови оплати кожної партії товару зазначаються у відповідних Специфікаціях (додатках) до контракту.
Таким чином, сторони правочину наділенні правом щодо зміни умов оплати кожної партії товару шляхом їх викладення у специфікаціях та/або додаткових угодах.
При цьому, ані Специфікацією № 2018-1F від 11.02.2019, ані Додатковою угодою № 1 від 12.08.2019 не передбачено додаткових платежів, сплати відсотків у зв`язку з відтермінуванням оплати товару, а також жодних лізингових платежів чи умов.
Крім того, суд зазначає, що суб`єкти господарювання наділені правом вільного здійснення господарської діяльності, зокрема, й щодо зміни умов оплати за контрактом, при цьому рішення суб`єкта владних повноважень щодо коригування митної вартості товару не може ґрунтуватися на припущеннях, що поставка товару з таким відстроченням платежу може розглядатися як прихований лізинг, яким передбачаються лізингові платежі, які не вважаються частиною митної вартості товару лише за певних умов, а має бути підтверджене належними та достатніми доказами.
В обґрунтування висновків щодо не підтвердження транспортної складової митної вартості товару відповідачем зазначено, що за результатами розгляду транспортних документів встановлено, що компанія експедитор OU GEOServis надає транспортно-експедиційні послуги за плату за рахунок клієнта, відповідно до заявки № 12 партія товару велосипедів переміщується із порту Ксінганг (Китай) до порту Южний у трьох 40-футових контейнерах.
Відомості заявок щодо дати готовності вантажу не відповідають відомостям щодо завантаження товару коносаменту, крім того безпосереднє морське перевезення здійснене компанією SIMON, проте документального підтвердження договірних відносин не надано.
Надаючи оцінку вказаним висновкам відповідача, суд встановив, відповідачем самостійно зазначено в оскаржуваних рішеннях, що на підтвердження транспортних витрат ТОВ «АМТ ТРЕЙД» до митного органу надано: договір транспортного експедирування № 328/2-К, рахунок на оплату транспортних послуг від 22.07.2019 від 171/2, акт виконаних робіт № 12 від 22.07.2019, довідку про транспортні витрати № 0704/1Т/2019 від 22.07.2019, заявку на доставку вантажу № 12 від 22.05.2019, рахунок на оплату транспортних послуг № 190/1 від 02.08.2019, акт виконаних робіт № 15 від 02.08.2019, довідку про транспортні витрати № 0731/4Т/2019 від 31.07.2019, заявку на доставку вантажу № 19 від 07.06.2019, рахунок на оплату 3 191/2 від 02.08.2019, акт виконаних робіт № 11/1 від 05.08.2019, довідку про транспортні витрати № 0731/1Т/2019, заявку на доставку вантажу № 24 від 13.06.2019.
Таким чином, всі необхідні та достатні документи, що підтверджують транспортні витрати та дають можливість здійснити обчислення транспортної складової митної вартості товару, декларантом було надано.
Доводи митного органу, що незважаючи на відсутність прямого взаємозв`язку між позивачем та морською лінією, що здійснювала перевезення вантажу, позивач мав право вимагати від експедитора документів на підтвердження вартості послуг третіх осіб в межах договору транспортного експедирування, суд знаходить необґрунтованими, адже умовами договору ТЕО експедитор наділений правом самостійно від свого імені укладати договори з портами, перевізниками тощо.
Ненадання декларантом під час митного оформлення товару документів, що підтверджують договірні відносини між експедитором та безпосереднім перевізником компанією SIMON, жодним чином не впливає на достовірність та достатність наданих документів щодо понесених транспортних витрат, крім того, позивач не зобов`язаний мати в наявності первинні документи щодо господарських операції експедитора з іншими суб`єктами господарювання.
Також суд знаходить обґрунтованими доводи позивача, що дата готовності вантажу жодним чином не впливає на числові значення митної вартості товару.
У рішенні про коригування митної вартості товару № UA110000/2019/400062/2 від 15.08.2019, відповідач також зазначив, що відповідно до пункту 4.1 транспортного договору оплата за послугу здійснюється протягом 3 днів з моменту виставлення рахунку, дата рахунку № 171/2 22.07.2019, оплата повинна бути здійснена, проте банківські платіжні документи не надано.
Судом встановлено, що згідно з Додатковою угодою № 1 від 15.02.2019 до договору транспортно-експедиторського обслуговування № 328/2-К, який було надано до митного оформлення, пункту 4.1 транспортного договору викладено у наступній редакції: оплата здійснюється клієнтом протягом 30 днів з моменту відвантаження контейнерів в порту відвантаження, якщо інше не передбачене заявкою.
Згідно з заявкою № 12 від 22.05.2019 оплата здійснюється протягом 45 днів з моменту виставлення рахунку.
Згідно з платіжним дорученням в іноземній валюті № 136 від 20.09.2019, ТОВ «АМТ ТРЕЙД» було здійснено оплату послуг за рахунком № 171/2 від 22.07.2019, що підтверджується відомостями, зазначеними у графі «призначення платежу».
Встановлені судом обставини спростовують доводи відповідача.
У рішенні № UA110000/2019/400077/2 від 19.09.2019 відповідач зазначив, що відповідно до штампу Одеської митниці ДФС на коносаменті від 22.06.2019 вантаж прибув у порт 11.09.2019, проте рахунок на транспортно-експедиційні послуги та акт виконаних робіт від 05.08.2019, тобто передчасно, ще до прибуття товару у порт призначення, що може свідчити про не включення до ціни товару усіх складових
У відзиві на відзив на позовну заяву ТОВ «АМТ ТРЕЙД» надало пояснення, що відповідно до інформації з сайту www.maersk.com вантаж за коносаментом № 585214968 надійшов у порт Южний 05.08.2019, штамп одеської митниці від 11.09.2019 свідчить про вихід вагонів з порту призначення до кінцевого пункту в Україні, про що свідчать штампи на залізничній накладній № 42823039 та відомості вагонів від 12.09.2019.
Зазначені обставини не спростовані відповідачем жодними доказами, так само не доведено й протилежне.
З огляду на сукупність викладених обставин, суд доходить висновку про недоведеність митним органом обґрунтованості та законності прийнятих рішень про коригування митної вартості товару, надані документи у своїй сукупності в повній мірі підтверджують транспортну складову митної вартості товару.
Позивачем при здійсненні митного оформлення товару було надано всі необхідні та достатні документи, що дають можливість визначити всі складові митної вартості товару, та містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.
Митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом із тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Неподання декларантом інших запитуваних митницею документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Вказана правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 в адміністративній справі № 803/667/17.
Суд зазначає, що досліджені в судовому засіданні первинні документи, які також були подані позивачем до митного органу, повністю підтверджують митну вартість товару, задекларовану за основним методом.
Крім того, митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору. Відтак, наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем не доведена.
Суд доходить висновку, що оскаржувані рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товару № UA110000/2019/400062/2 від 15.08.2019, № UA110000/2019/400068/2 від 02.09.2019, № UA110000/2019/400077/2 від 19.09.2019 є необґрунтованими, висновки відповідача ґрунтуються на припущеннях, без об`єктивної та перевіреної інформації.
З огляду на викладене, рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товару № UA110000/2019/400062/2 від 15.08.2019, № UA110000/2019/400068/2 від 02.09.2019, № UA110000/2019/400077/2 від 19.09.2019 є такими, що суперечать закону та підлягають скасуванню.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
На підставі викладеного, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТ ТРЕЙД» підлягає задоволенню у повному обсязі.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ч.1 ст.139 КАС України, якими встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З огляду на викладене, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АМТ ТРЕЙД» за рахунок бюджетних асигнувань Дніпропетровської митниці ДФС необхідно стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 5763,00 грн. відповідно до платіжних доручень № 3079 від 10.09.2019, № 3080 від 10.09.2019, № 3081 від 10.09.2019.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
Визнати протиправними та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товару № UA110000/2019/400062/2 від 15.08.2019, № UA110000/2019/400068/2 від 02.09.2019, № UA110000/2019/400077/2 від 19.09.2019.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 20 грудня 2019 року.

Суддя О.С. Луніна