Справа № 340/2146/19
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 340/2146/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року (головуючий суддя: Жук Р.В) по адміністративній справі №340/2146/19, розглянутій у спрощеному провадженні

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 28.08.2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - ГУ ПФУ в Кіровоградській області), в якому просить визнати протиправними дії та зобов`язати відповідача починаючи з 01.05.2019 року поновити, перерахувати та сплатити йому пенсію.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що дії відповідача порушують визначене йому ст. 46 Конституції України як громадянину України право на пенсійне забезпечення.

У відзиві на позов ГУ ПФУ в Кіровоградській області зазначає про правомірність припинення виплати позивачу пенсії на підставі приписів п.16,17 Порядку виплати пенсії та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1596 від 30.08.1999 року (далі - Порядок №1596), в зв`язку з чим просить у задоволенні заявлених ним позовних вимог відмовити.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.10.2019 року позовні вимоги задоволено, стягнено на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 768,40 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на доводах, викладених у відзиві на позов.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу відповідача без задоволення.

В судове засідання апеляційного суду сторони не з`явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно ст.229 КАС України не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст.242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02.10.2019 року відповідає, в зв`язку з чим подана відповідачем апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 починаючи з 1982 року отримував пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №1, виплата якої була припинена у 1998 році за його заявою в зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Ізраїлю.

16.10.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі Кіровоградської області з заявою про поновлення виплати йому раніше призначеної пенсії, однак у її поновленні Пенсійним органом відмовлено з підстав відсутності реєстрації на території України.

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 10.03.2016 року по справі №401/320/16-а (2а/401/22/16), яка набрала законної сили 16.06.2016 року, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Світловодську та Світловодському районі Кіровоградської області починаючи з 27.10.2015 року поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії на пільгових умовах по Списку №1.

На виконання рішення суду Пенсійним органом поновлено ОСОБА_1 виплату зазначеної пенсії, однак починаючи з 01.05.2019 року її виплата припинена та листом №17198/02/22 від 06.06.2019 року Департаментом пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України ОСОБА_1 роз`яснено, що для поновлення виплати пенсії йому необхідно звернутися до Пенсійного органу з заявою про виплату пенсії за довіреністю у відповідності до вимог п.2 ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а також з заявою у відповідності до п.16 Порядку №1596, встановленого п.10 даного Порядку зразка.

26.07.2019 року ОСОБА_1 через свого представника Радостєву М.В. звернувся до Світловодського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ в Кіровоградській області з заявою про виплату йому пенсії по довіреності.

Листом №15311/04-05 від 13.08.2019 року Світловодським відділом обслуговування громадян ГУ ПФУ в Кіровоградській області повідомлено позивача, що оскільки ним не подана заява у відповідності до вимог п.16 Порядку №1596, у відповідності до приписів даного пункту відсутні підстави для перерахування йому пенсії на поточний рахунок у банку, а можливості здійснювати перерахування через національного оператора поштового зв`язку за місцем фактичного проживання в даному випадку не має можливості, оскільки ОСОБА_1 на території України не проживає.

Також в листі зазначено, що відповідно до вимог п. 17 Порядку №1596 ним здійснено ідентифікацію та верифікацію ОСОБА_1 , під час якої встановлено, що термін дії його паспорту громадянина України для виїзду за кордон сплив, іншого документу ним не подано.

22.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом відносно визнання незаконними дій відповідача та визначення йому зобов`язання починаючи з 01.05.2019 року поновити, перерахувати та сплатити йому пенсію.

Частиною 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Стаття 46 Конституції України, ст. 22 Загальної декларації прав людини, ст. 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права, ст. 23 Європейської соціальної хартії закріплюють право особи на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Припинення виплати позивачу пенсії з 01.05.2019 року відповідач обґрунтовує приписами п.16,17 Порядку №1596, які визначають, що якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються за довіреністю більш як один рік або не одержуються з поточного рахунка більш як один рік, уповноважений банк зобов`язаний повідомити про це відповідному органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення не пізніше 28 числа місяця, у якому виникли такі обставини, а одержувач - подати нову заяву до органу Пенсійного фонду або органу соціального захисту населення згідно з вимогами, визначеними в п. 10 цього Порядку.

У разі невиконання одержувачем цієї умови орган Пенсійного фонду або орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку та проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.

Якщо суми пенсії та грошової допомоги одержуються з використанням платіжної картки, строк дії якої перевищує один рік, орган Пенсійного фонду або орган соціального захисту населення щороку забезпечує ідентифікацію та верифікацію особи шляхом обов`язкового пред`явлення одержувачем особисто паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання.

Якщо ідентифікація та верифікація особи не відбулася протягом року, орган Пенсійного фонду та орган соціального захисту населення припиняє перерахування пенсії та грошової допомоги на поточний рахунок у визначену одержувачем установу уповноваженого банку і проводить виплату через національного оператора поштового зв`язку за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України в установленому порядку.

Частиною 3 ст. 4, ст. 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон №1058-IV) визначено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 49 Закону №1058-IV визначено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною радою України (визнано неконституційною на підставі рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009 року); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Закріплене у Конституції України поняття «закон України» не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах її повноважень. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Відтак припиняючи виплату позивачу пенсії на пільгових умовах за Списком №1 без винесення відповідного рішення та за відсутності передбачених на це Законом №1058-IV підстав, відповідач порушив його конституційне право на пенсійне забезпечення, що є об`єктом захисту за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Аналогічна правова позиція висловлена також Касаційним адміністративним судом Верховного Суду в постановах від 06.02.2019 року по справі №219/5672/17(К/9901/38780/ 18), від 25.04.2019 року по справі №219/3516/17 (К/9901/38779/18).

Викладене свідчить про правомірність висновків суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій відповідача та визначення йому зобов`язання починаючи з 01.05.2019 року поновити позивачу виплату пільгової пенсії за Списком №1, здійснити її перерахунок та сплату.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовані.

Оскільки судом першої інстанції рішення прийнято з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 12, 315, 316, 321, 322,325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року по адміністративній справі №340/2146/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 18 грудня 2019 року, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий