Справа № 200/10510/19-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 р. Справа№200/10510/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., при секретарі судового засідання Сєрих М.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово цивільної адміністрації

про: визнання протиправної відмову Донецької обласної державної адміністрації Донецької військово цивільної адміністрації № 687/5-19 від 05.07.2019 року, зобов`язання Донецьку обласну державну адміністрацію Донецьку військово цивільну адміністрацію надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 10га для сінокосіння, із земель водного фонду, що знаходиться в запасі на території Бердянської сільради Мангушського району.

за участю

представників сторін:

від позивача: не з`явився,

від відповідача: Бикова М.А. за довірен.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово цивільної адміністрації про визнання протиправної відмову Донецької обласної державної адміністрації Донецької військово цивільної адміністрації № 687/5-19 від 05.07.2019 року, зобов`язання Донецьку обласну державну адміністрацію Донецьку військово цивільну адміністрацію надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 10га для сінокосіння, із земель водного фонду, що знаходиться в запасі на території Бердянської сільради Мангушського району.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.01.2019 року він звернувся до Донецької обласної державної адміністрації з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки площею 10га, що знаходить в запасі на території Бердянської сільради Мангушського району із земель водного фонду державної власності, яка є болотом для сінокосіння. Позивач зазначає, що розпорядженням Донецької обласної державної адміністрації Донецької військово цивільної адміністрації від 05.07.2019 року № 687/5-19 йому відмовлено в надані дозволу на розробку проекту землеустрою. Зазначена відмова обґрунтована тим, що земельні ділянки для сінокосіння, випасання худоби, городництва повинні бера даватися в користування (оренду) земельні ділянки лише за результатами торгів. Позивач вважає таку позицію відповідача протиправною, бо згідно з ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України не підлягають продажу та земельних торгах на конкурентних засадах земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва. Отже, посилання відповідача на те, що передача в оренду земельної ділянки для сінокосіння можливе лише за результатами торгів є необґрунтованим. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає протиправною відмову у наданні йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння, викладене у рішенні Донецької обласної державної адміністрації № 687/5-19 від 05.07.2019 року.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив суд розглядати справу без його участі.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що розпорядженням голови Донецької обласної державної адміністрації, обласної військово цивільної адміністрації від 05.07.2019 року № 687/5-19 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 .» ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 10 років площею 10 га із земель водного фонду державної влади, що перебувають у запасі, для сінокосіння на території Бердянської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів, у зв`язку з недотриманням вимог статей 59, 124 Земельного кодексу України, постанови КМУ від 07.06.2017 року № 413 «Деякі питання удосконалення управлінні в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» щодо обов`язкового надання в оренду такої земельної ділянки за результатами проведення земельних торгів. Відповідач вказує на те, що землі України за основним цільовим призначенням поділяються на дев`ять категорій, до окремих категорій яких віднесені землі сільськогосподарського призначення та землі водного фонду. Відповідно до статті 58 Земельного кодексу України землі зайняті болотами віднесені до земель водного фонду. Відповідач посилався на те, що структурою Земельного кодексу України, земельні ділянки, які придатні для використання в цілях проведення сінокосіння віднесено до категорії земель сільськогосподарського призначення, а землі зайняті болотами до категорії земель водного фонду. Відповідно до статті 59 ЗК України, громадянам та юридичним особам, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг, водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови, зокрема, для сінокосіння. Отже, земельні ділянки для сінокосіння можуть передаватися як земель сільськогосподарського призначення, так із земель водного фонду. Згідно з частиною 2 статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 ЗК України. Тобто, стаття 134 ЗК України не визначає можливості передачі земельної ділянки в оренду без проведення аукціону у випадках, передбачених статтею 59 ЗК України. Враховую викладене, витребувана позивачем земельна ділянка для сінокосіння може бути передача в оренду лише за умовами проведення земельних торгів. Стосовно вимоги позивача зобов`язати Донецьку обласну державну адміністрацію надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідач вказував на те, що надання такого дозволу є дискреційними повноваженнями адміністрації, та відповідно суд не наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача прийняти будь яке рішення.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав обставини викладені у позовній заяві та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 25 вересня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року відкладено розгляд справи на 21 жовтня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовче засідання на 05 листопада 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року відкладено підготовче засідання на 04 грудня 2019 року, у зв`язку з необхідністю витребування доказів.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 грудня 2019 року.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 9-10).

Судом встановлено, що 17 січня 2019 року позивач звернувся до Донецької облдержадміністрації з клопотанням від 14 січня 2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 10 років площею 10,0 га, що є болотом і відноситься до земель водного фонду державної власності та знаходиться на території Бердянської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами села для сінокосіння.

Донецька обласна військово-цивільна адміністрація листом від 11.02.2019 року №Л-00255-40-1.2./15-19-96/05.02-05 повідомила щодо неможливості надання дозволу на розробку проекту землеустрою. Відмова обґрунтована тим, що Стратегією удосконалення механізму управлінні в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року №413, визначено, що Держгеокадастру та його територіальні органи, у разі надходження заявок на отримання земельних ділянок для сінокосіння, випасання худоби, городництва повинні передавати в користування (оренда, емфітевзис) земельні ділянки лише за результатами земельних торгів.

Не погодившись з відмовою у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, позивач звернувся до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року по справі № 200/2969/19-а ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) до Донецької обласної військово-цивільної адміністрації Донецької обласної державної адміністрації (, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Олекси Тихого, 6) про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задоволено (а.с. 16-18).

Визнано протиправною відмову Донецької обласної військово-цивільної адміністрації Донецької обласної державної адміністрації у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, оформлену листом від 14.01.2019 року за вхідним №19/381/0/1-19/0.6 від 17.01.2019 року.

Зобов`язано Донецьку обласну військово-цивільну адміністрацію Донецької обласної державної адміністрації повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 14.01.2019 року за вхідним №19/381/0/1-19/0.6 від 17.01.2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з урахуванням висновків суду.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2019 року по справі № 200/2969/19-а апеляційну скаргу Донецької обласної військово-цивільної адміністрації Донецької обласної державної адміністрації на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року у справі № 200/2969/19-а залишено без задоволення, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року у справі № 200/2969/19-а залишено без змін (а.с. 19-21).

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року по справі № 200/2969/19-а, набрало законної сили 04 червня 2019 року.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Приписами частини 1 статті 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

З матеріалів справи встановлено, що відповідачем розглянуто клопотання гр. ОСОБА_1 стосовно надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для сінокосіння на території Бердянської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів та враховуючи рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року, постанову першого апеляційного адміністративного суду від 04.06.2019 року у справі № 200/2969/19-а, прийнято розпорядження від 05.07.2019 року № 87/5-19 «Про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 ».

З зазначеного рішення вбачається, що гр. ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 10 років площею 10,0000 га із земель водного фонду державної власності, що перебувають у запасі, для сінокосіння на території Бердянської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населених пунктів, у зв`язку з недоотриманням вимог статей 59, 124 Земельного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 07 червня 2017 року № 413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» щодо обов`язкового надання в оренду такої земельної ділянки за результатами проведення земельних торгів (а.с. 11).

Позивач не погодившись з прийнятим відповідачем розпорядженням звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Статтею 14 Конституції України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1 Земельного кодексу України від 25.10.2001 №2768-III (далі по тексту - ЗК України) земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується.

Статтею 2 ЗК України передбачено, що земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади. Об`єктами земельних відносин є землі в межах території України, земельні ділянки та права на них, у тому числі на земельні частки (паї).

Згідно ст. 3 ЗК України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Приписами ст. 17 ЗК України регламентовано повноваження місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин (наводиться в частині):

а) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом;

г) підготовка висновків щодо надання або вилучення (викупу) земельних ділянок;

ж) вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 1 ст. 19 ЗК України передбачено категорії земель за основним цільовим призначення, зокрема, землі сільськогосподарського призначення та землі водного фонду.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі. (ч. 2 ст. 19 ЗК України)

Відповідно до статті 58 ЗК України до земель водного фонду належать землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об`єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; г) береговими смугами водних шляхів; ґ) штучно створеними земельними ділянками в межах акваторій морських портів.

Частиною 1 статті 59 ЗК України визначено, що землі водного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Згідно частини четвертої статті 59 ЗК України громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб (у тому числі рибництва (аквакультури), культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт, догляду, розміщення та обслуговування об`єктів портової інфраструктури і гідротехнічних споруд тощо, а також штучно створені земельні ділянки для будівництва та експлуатації об`єктів портової інфраструктури та інших об`єктів водного транспорту. Землі водного фонду можуть бути віднесені до земель морського і річкового транспорту в порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами.

Згідно ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

За приписами частини першої статті 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою України, Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Приписами частини 3 статті 123 ЗК України передбачено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 124 ЗК України визначено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2, 3 статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 134 ЗК України передбачено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як встановлено судом, позивач звернувся до Донецької облдержадміністрації з клопотанням від 14.01.2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 10 років площею 10,0 га, що є болотом і відноситься до земель водного фонду державної власності та знаходиться на території Бердянської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами села для сінокосіння.

Зазначені обставини не спростовуються сторонами по справі.

Згідно розпорядження Донецької обласної військово цивільної адміністрації від 05.07.2019 року № 687/5-19 позивачу відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду строком на 10 років площею 10,0000 га із земель водного фонду державної власності, що перебувають у запасі для сінокосіння на території Бердянської сільської ради Мангушського району Донецької області за межами населеного пункту, у зв`язку з недотриманням вимог статей 59, 124 ЗК України, постанови КМУ від 07.06.2017 року № 413 «Деякі питання удосконалення управління в сфері використання та охорони земель сільськогосподарського призначення державної власності та розпорядження ними» щодо обов`язкового надання в оренду такої земельної ділянки за результатами проведення земельних торгів.

Судом встановлено, що позивач звертаючись до відповідача з клопотання від 14.01.2019 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою просив надати в оренду земельну ділянку із земель водного фонду державної власності для сінокосіння.

Як вже зазначалось частиною 2 статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Суд звертає увагу на те, що на землі водного фонду поширюється певний порядок їх надання, за яким порядок їх надання не залежить від цілей використання земельної ділянки, отже земельні ділянки водного фонду надаються за результатами земельних торгів.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року по справі № 821/18/17.

Позивач посилається на те, що відповідно до ч. 2 ст. 134 ЗК України не підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у разі, зокрема, передачі громадянам земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, для городництва.

Оскільки позивач просить надати у користування земельну ділянку із земель водного фонду державної власності, що перебувають у запасі для сінокосіння, то відповідно така земельна ділянка не підлягає продажу на конкурентних засадах (земельних торгах).

Проте, суд не приймає зазначене посилання позивача з огляду на наступне.

Так, наказом Державного комітету України їх земельних ресурсів № 548 від 23.07.2010 року затвердженого Класифікації видів цільового призначення земель (далі Класифікація № 548).

Пунктом 1.1 розділу І Класифікації № 548 визначено, що класифікація видів цільового призначення земель (далі - КВЦПЗ) розроблена відповідно до Земельного кодексу України, Закону України "Про землеустрій" та Положення про Державний комітет України із земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.03.2008 № 224.

Згідно п. 1.2, 1.3, 1.4 Класифікації Код та цільове призначення земель застосовуються для забезпечення обліку земельних ділянок за видами цільового призначення у державному земельному кадастрі.

КВЦПЗ застосовується для використання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, організаціями, підприємствами, установами для ведення обліку земель та формування звітності із земельних ресурсів.

КВЦПЗ визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.

Відповідно до секції «А» підрозділу «01.08» Класифікації видів цільового призначення земель від 23.07.2010 року № 548, землі сільськогосподарського призначення для сінокосіння і випасання худоби.

Згідно секції «І» підрозділу «10.06» Класифікації видів цільового призначення земель від 23.07.2010 року № 548, землі водного фонду для сінокосіння

Таким чином, з аналізу зазначених вище законодавчих норм убачається, що громадянам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування могли передаватися на умовах оренди земельні ділянки для сінокосіння та випасання худоби із земель сільськогосподарського призначення, а також для сінокосіння із земель водного фонду.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного суду від 10 липня 2019 року у справі № 815/2530/15 (№ К/9901/14056/18).

Отже, законодавець визначає поділ земель цільового призначення: землі сількогосподарського призначення для сінокосіння і випасання худоби та землі водного фонду для сінокосіння.

Крім того, згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 30.10.2019 року № 13-5-0.25694/2-19 «Про розгляд листа» зазначено, що за інформацією відділу у Мангушському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, згідно схеми землеустрою і техніко економічного обґрунтування та охорони земель Бердянської сільської ради Першотравневого (Мангушського) району Донецької області витребувана ОСОБА_1 земельна ділянка представлена болотами, які відповідно до частини 1 статті 58 ЗК України належать до земель водного фонду (а.с. 98).

Враховуючи те, що позивач просив надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння із земель водного фонду, передача її в користування повинна відбуватися тільки за результатами проведення аукціону (земельних торгів).

На підставі вищевикладеного, суд приходить висновку, що відповідач приймаючи розпорядження від 05.07.2019 року № 687/5-19 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 діяв у межах та у спосіб визначений чинним законодавством, а отже зазначене розпорядження є правомірним та не підлягає скасуванню.

Стосовно вимоги позивача зобов`язати відповідача надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 10га для сінокосіння, із земель водного фонду, що знаходиться в запасі на території Бердянської сільради Мангушського району, суд зазначає, що оскільки судом розпорядження відповідача від 05.07.2019 року № 687/5-19 про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду гр. ОСОБА_1 визнано правомірним, отже відсутні підставі для задоволення позовних вимог в цій частині.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово цивільної адміністрації про визнання протиправної відмову Донецької обласної державної адміністрації Донецької військово цивільної адміністрації № 687/5-19 від 05.07.2019 року, зобов`язання Донецьку обласну державну адміністрацію Донецьку військово цивільну адміністрацію надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 10га для сінокосіння, із земель водного фонду, що знаходиться в запасі на території Бердянської сільради Мангушського району.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач є інвалідом ІІ групи та звільнений від сплати судового збору, отже судовий збір не підлягає стягненню.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Донецької обласної державної адміністрації Донецької обласної військово цивільної адміністрації про визнання протиправної відмову Донецької обласної державної адміністрації Донецької військово цивільної адміністрації № 687/5-19 від 05.07.2019 року, зобов`язання Донецьку обласну державну адміністрацію Донецьку військово цивільну адміністрацію надати дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 10га для сінокосіння, із земель водного фонду, що знаходиться в запасі на території Бердянської сільради Мангушського району відмовити.

Рішення прийнято у нарадчій кімнаті та проголошена вступна та резолютивна частини у судовому засіданні 16 грудня 2019 року в присутності представника відповідача.

Повний текст рішення складено та підписано 21 грудня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя В.В. Олішевська