Справа № 120/2985/19-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

10 грудня 2019 р. Справа № 120/2985/19-а
Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача про винесення додаткового судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,
В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду знаходилась адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.11.2019 року вирішено адміністративний позов задовольнити. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області від 15.08.2019 року за № 0-0207. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області судові витрати зі сплати судового збору при зверненні до суду в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

03.12.2019 року на адресу Вінницького окружного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява про винесення додаткового судового рішення, в якій він просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача понесені позивачем судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6147,20 грн.

Ухвалою суду від 04.12.2019 заяву представника позивача про винесення додаткового судового рішення призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням учасників справи на 10.12.2019.

10.12.2019 від представника відповідача надійшли заперечення на заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якій останній заперечує проти стягнення з ГУ ДПС у Вінницькій області судових витрат у сумі 6147,20 грн.

У судове засідання представник позивача не з`явився, 10.12.2019 подав до суду заяву про розгляд заяви про винесення додаткового судового рішення без його участі. Окремо зазначив, що вимоги вказаної заяви підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви, про що свідчить розписка про отримання ухвали суду від 04.12.2019, яка міститься у матеріалах справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З урахуванням частини 3 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд дійшов висновку, що розгляд заяви про ухвалення додаткового судового рішення можливо здійснити за відсутності представників сторін.

Розглянувши заяву представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення з питання розподілу витрат на професійну правничу допомогу, суд зважає на таке.

Види судових витрат, підстави та порядок їх розподілу врегульовано приписами глави 8 розділу 1 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до положень статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Водночас, про витрати на професійну правничу допомогу йдеться у статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Приписами частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 та 6 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зі змісту вказаних норм слідує, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги №1 від 26.07.2019, додаткову угоду №1 від 16.09.2019 до вказаного договору, розрахунок часу, витраченого на надання правничої допомоги (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги) від 02.12.2019, рахунок №02/12/19/1, квитанція про оплату послуг від 02.12.2019 та акт №1 приймання-передачі наданих послуг від 02.12.2019.

Як свідчить договір про надання правової допомоги, укладений 26.07.2019, та додаткова угода №1 від 16.09.2019 його предметом є надання адвокатським бюро "Піпко і Партнери" правової допомоги, а саме: професійної правничої допомоги, включаючи представництво й інші види адвокатської діяльності щодо захисту прав, свобод та інтересів ОСОБА_1 в усіх органах державної влади і місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях, перед їх посадовими і службовими особами, перед фізичними особами-підприємцями і громадянами, в судах України усіх рівнів та інстанцій у справі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0-0207 від 15.08.2019, за що останній зобов`язується сплатити гонорар за надану правову допомогу та інші платежі, визначені Договором ( а.с. 29 - 33 ).

Пунктом 3.1 договору визначено, що клієнт сплачує адвокатському бюро за надання правової допомоги гонорар в розмірі 40% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за одну годину участі особи, яка надає правову допомогу у справі в судовому засіданні, поза судовим засіданням, під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

Розмір гонорару згідно з актом приймання-передачі наданих послуг від 02.12.2019 склав 6147,20 гривень.

Із наданого розрахунку часу, витраченого на надання правничої допомоги (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги), слідує, що адвокатом Піпко А.М. позивачці надано правничу допомогу, яка полягає у вчиненні окремих процесуальних дій поза судовим засіданням, а саме: підготовка адвокатських запитів - позовної заяви з додатками, в тому числі клопотання про витребування доказів, заяви про долучення до матеріалів справи письмового доказу, заяви про долучення до матеріалів справи додаткових доказів та письмових пояснень, заяви про розподіл судових витрат, на що загалом витрачено 8 годин.

Проте, на думку суду, розмір наданих адвокатом позивачу послуг у розмірі 6147,20 гривень підтверджується частково.

На переконання суду, розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, що оцінено в 6147,20 гривень, є досить завищеним, адже розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами).

Так, обставини справи не становили значної складності, саме тому при вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд вирішив її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, як і просив представник позивача в позовній заяві.

Підготовлені представником позивача запити та клопотання є незначними за обсягом та складністю. Суд зауважує, що, зокрема, клопотання про витребування доказів, подане представником позивача в даній адміністративній справі, обгрунтоване з посиланням на норми ЦПК України, а не КАС України, що було б правильним в даному випадку. Таким чином, в суду виникає обгрунтований сумнів, що адвокатом на підготовку зазначених документів було затрачено скільки часу, скільки зазначено в розрахунку та акті приймання - передачі наданих послуг. На думку суду, зазначена кількість витраченого часу є досить завищеною.

Більше того, суд вважає, що розмір витрат, пов`язаних з оплатою послуг адвоката, не є співмірним з ціною позову, адже розмір грошового зобов`язання, нарахованого позивачу згідно з оскаржуваним податковим повідомленням - рішенням, становить 9609,32 гривень.

Відтак, суд приходить до висновку, що витрати на оплату послуг адвоката підтверджуються в сумі 3842 гривні ( виходячи з вартості години праці адвоката та 5 годин затраченого часу, який суд вважає обгрунтованим ); такий розмір витрат є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), а також часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг).

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в сумі 3842 гривні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача про винесення додаткового судового рішення задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3842 гривні ( три тисячі вісімсот сорок дві гривні ).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Державної податкової служби у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, код ЄДРПОУ - 43142454).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна