Справа № 280/4565/19
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року о 10 год. 07 хв.Справа № 280/4565/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Новікової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ширшова А.А.,

представника позивача - Котелевського К.В.,

представника відповідача - Лисенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Приватного малого виробничо-комерційного підприємства «Ассоль»

до Запорізької митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного малого виробничо-комерційного підприємства «Ассоль» (далі позивач, ПМВКП «Ассоль») до Запорізької митниці ДФС (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA112000/2019/000036/2 від 06.09.2019;

визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112000/2019/00022 від 06.09.2019.

Ухвалою суду від 23.09.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 22.10.2019.

Ухвалою суду від 22.10.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, а підготовче засідання відкладено на 26.11.2019.

26.11.2019 судом закрито підготовче провадження та призначено розгляд адміністративної справи по суті на 18.12.2019.

В судовому засіданні 18.12.2019 проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ним надано всі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товару, який переміщується через митний кордон України, які відповідають характеру угоди, а посилання митного органу на виявлені під час перевірки поданих документів розбіжності є безпідставними.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що в поданих позивачем документах на підтвердження заявленої митної вартості імпортованого товару було виявлено недоліки, у зв`язку з чим витребувано додаткові документи, які не були надані позивачем в повному обсязі. Зазначає, що позивачем не підтверджено заявлену митну вартості імпортованого товару, що зумовило відсутність підстав для оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю. Крім того, відповідач вказали на те, що митним органом у встановленому законом порядку було встановлено, що вартість імпортованого позивачем товару є вищою ніж заявлена, що зумовило прийняття рішення про коригування митної вартості товарів.

Представник відповідача просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що 10.12.2018 між компанією «Hebei Sayouzi Machinery CO., LTD» (Китай) Продавець та ПМВКП «Ассоль» - Покупець укладено контракт №SOASS191210, відповідно до пункту 1.1 якого, Продавець зобов`язується поставити окремими партіями та передати у власність Покупця запасні частини до сільськогосподарських машин, спеціальної та дорожньо-будівельної техніки (далі - товар) згідно додатків до даного контракту, які є його невід`ємною частиною, а Покупець прийняти товар та оплатити його на умовах даного Контракту.

14.02.2019 сторонами підписано Специфікацію №2 від 11.04.2019, відповідно до якого сторонами узгоджено поставку товару барабан зубчатий кількістю 30 штук, барабан зовнішній кількістю 20 штук, вал карданний кількістю 50 шт., вал колінчатий кількістю 30 шт., диск ПД-23 кількістю 200 шт., шестірня ведуча кількість 100 шт., пробка кількістю 100 шт., загальною вартістю 3646,5 доларів США.

04.09.2019 підприємством ПМВКП «Ассоль» до митного контролю та митного оформлення подано митну декларацію (далі - МД), режим ІМ 40, якій було присвоєно №UA112080/2019/000815 на товар: деталі для трактора Т170 в асортименті (виробник - Hebei Sayouzi Machinery CO., LTD), а саме:

1. Вал карданний. Кат.номер-18-14-77. Кіл-ть 50 шт. Збірна деталь муфти зчеплення трактора Т170. Використовують трансмісіях трактора, призначений для передачі обертового моменту від муфти зчеплення.

2. Барабан зубчатий. Кат.номер-18-14-104. Кіл-ть - 30 шт. Складальна деталь муфти зчеплення трактора Т170. Призначений для передачі обертального моменту зчепленні. Диск ПД-23. Кат.номер-738-4сп. Кіл-ть-200 шт. Складальна деталь муфти зчеплення трактора Т170. Призначений для передачі моменту від маховика на дизельний двигун трактора.

3. Барабан зовнішній. Кат.номер-28-16-15. Кіл-ть 20 шт. Складальна сталева деталь бортового фрикціону трактора Т170. Являє собою зовнішній корпус фрикціона всякому розміщуються фрикційні диски, на піввісь та інше.

4. Шестірня ведуча. Кат.номер-24-19-29. Кіл-ть 100 шт. Частини та приладдя системи трансмісії тракторів загального призначення. Сталеві, вироблені способом точіння та нарізання зубців наметало оброблювальних верстатах. Складальна деталь бортового редуктора трактора Т170. Однорядна, прямозуба, сталева призначена для передачі обертального руху шестірні подвійній.

5. Вал колінчатий. Кат.номер-17-03-26СП. Кіл-ть 30 шт. Складальна одиниця пускового двигуна ПД-23 трактора Т170. Сталевий, кований, встановлюється у блоці двигуна і служить для перетворення зворотно- поступального руху поршнів обертаючий рух маховика.

6. Пробка. Кат.номер-28-19-37-1. Кіл-ть-100 шт. Складальна деталь бортового фрикціону трактора Т170.Виготовлений з не корозійностійкої сталі болт з різьбою та голівкою у вигляді зірочки, призначений для закриття технологічного отвору у барабані внутрішньому.

До митного оформлення вказаного товару до митниці разом з митною декларацією від №UA112080/2019/000815 від 04.09.2019: сертифікат якості від 10.04.2019 №2; пакувальний лист від 04.04.2019 б/н; декларація про походження товару від 04.04.2019 №SOASS19-2; коносамент від 15.04.2019 №JL14TJ904332; автотранспортна накладна від 13.06.2019 №105495; декларація про походження товару від 04.04.2019 №SOASS19-2; заявка на міжнародне експедирування вантажу від 26.03.2019 №43; платіжне доручення в іноземній валюті від 19.03.2019 №29; рахунок-фактура на про надання транспортно-експедиційних послуг від 10.06.2019 №РФ-6949; банківський платіжний документ від 14.06.2019 №2491; довідка про транспортні витрати від 11.06.2019 №882934/19; додаткова угода від 12.12.2018 №1; специфікація від 14.02.2019 №2; контракт від 10.12.2018 №S0ASS191210; договір на транспортно-експедиційне перевезення від 26.03.2019 №2603/19/04; договір про надання послуг від 09.06.2016 №09/06-2016; договір про надання послуг від 04.04.2018 №4.04.2018; лист на оплату від 19.03.2019 б/н; лист про помилку від 14.06.2019 №14/06.1; лист про помилку від 20.03.2019 №20/03.1; технічний опис від 02.09.2019 №ВЕД-1545; декларація країни відправлення від 11.04.2019 № 00125353.

Під час здійснення відповідачем митних формальностей щодо документального оформлення імпортованого позивачем товару спрацювала Автоматизована система аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР), а саме АСАУР сформовано профілі ризиків та визначено необхідні митні процедури, а саме: за кодом 105-2 - «Контроль правильності визначення митної вартості товарів»; 106-2 - «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів»; 107-3 - «Контроль правильності класифікації товарів згідно з УКТЗЕД»; 108-3 - «Витребування документів, які підтверджують коди товарів згідно з УКТЗЕД»; 117-2 - «Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці ДФС для перевірки числового значення заявленої митної вартості».

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, орган доходів і зборів дійшов висновку, що у митниці є підстави вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів, враховуючи положення статті VII ГАТТ.

26.07.2019 засобами електронного зв`язку митницею направлено електронне повідомлення брокеру та запропоновано відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових про вартість товару або сировини.

Також, враховуючи норми ч.6 ст.53 Митного кодексу України, декларанту запропоновано за власним бажанням подати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

04.09.2019 та 06.09.2019 декларантом до митного органу надано копії наступних документів: договір про надання послуг від 09.06.2016 № 09/06-2016; лист відповідь на повідомлення митниці від 06.09.2019 №ВЕД-1549; прайс-лист з 02.09.2019 від 06.09.2019 б/н; прайс-лист з 01.02.2019 від 06.09.2019 б/н; висновок Запорізької торгово-промислової палати від 23.08.2019 № ОИ- 5237; виписка з бухгалтерської документації від 06.09.2019. Також, у відповіді на запит митниці 06.09.2019 повідомлено, що надані документи є остаточними і інші надаватися не будуть.

За результатами розгляду поданих документів митним органом здійснено коригування заявленої митної вартості товару та прийнято рішення про коригування митної вартості товару №UA11200/2019/000036/2 від 06.09.2019, в якому зазначено, що а саме митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів згідно наявної у органу доходів і зборів України інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги частини 2 статті 64 Кодексу використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаних/визначених митних вартостей з розрахунку: для товару №1 6,17 дол.США/кг (джерело цінової інформації МД від 15.05.2019 №UA305200/2019/26476); для товару №2 5,01 дол.США/кг (джерело цінової інформації МД від 11.06.2019 №UA112100/2019/000581); для товару №3 6,16 дол.США/кг (джерело цінової інформації МД від 04.06.2019 №UA12090/2019/001679); для товару №4 6,25 дол.США/кг (джерело цінової інформації МД від 13.06.2019 №UA504170/2019/006844); для товару №5 2,3 дол.США/кг (джерело цінової інформації МД від 05.04.2019 №UA112080/2019/011020), що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та до прийняття рішення про коригування митної вартості товарів заявленої декларантом.

У митному оформленні МД №UA112100/2019/000815 від 04.09.2019 було відмовлено, складено картку відмови в митному оформлені №UA112100/2019/00022 від 06.09.2019.

Позивач, не погодився з прийнятими рішеннями, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з того, що згідно з ч.1 ст.246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Відповідно до ч.1 ст.248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Згідно з ч.1 ст.257 Митного кодексу України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ст.49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Згідно ч.1 ст.51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частиною 1 ст.52 Митного кодексу України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом;

2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Згідно з ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Такими документами є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Аналіз вказаних норм дозволяє дійти висновку, що до виключної компетенції митних органів відноситься вирішення питання перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості, а також самостійного її визначення у встановлених Законом випадках. Даний висновок узгоджується з основним принципом оцінки товарів для митних цілей, закріпленим у ст.VII Генеральної асамблеї з тарифів і торгівлі «Оцінка товарів для митних цілей», згідно з яким оцінка імпортованого товару для митних цілей має базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на якій розраховується мито, або аналогічного товару.

Суд зазначає, що відповідно до приписів ст.53 Митного кодексу України, митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений ч.2 даної статті.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду адміністративної справи єдиною підставою для витребування від позивача додаткових документів стало спрацювання системи АСАУР, проте, суд зазначає, що зазначена система носить допоміжний характер, а тому навіть за умови її спрацювання митний орган має право витребувати від декларанта додаткові документи виключно у разі якщо первинно подані документи містять розбіжності, які перешкоджають визначенню митної вартості за методом обраним декларантом.

Проте, первинно подані документи не містили розбіжностей щодо заявленої митної вартості, що могло б бути підставою для витребування інших додаткових документів, у зв`язку з чим вимога митного органу про їх надання є безпідставною та необґрунтованою.

Щодо посилання представника митного органу на те, що підставою для витребування додаткових документів було те, що у митного органу була наявна інформація щодо оформлення аналогічного товару за вищою митною вартістю, суд зазначає, що формально інший (нижчий) рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення, сам по собі не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.

За таких обставин, суд дійшов виноску, що у митного органу були відсутні достатні підстави для витребування додаткових документів, а відтак і для сумнівів щодо правильності визначення митної вартості товару.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. Відповідно до частини 3 цієї ж статті за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно з пунктом другим частини 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, зокрема у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України додаткові документи надаються декларантом за наявності, відтак, саме по собі подання таких документів не в повному обсязі не може бути підставою для коригування митної вартості товару.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України, здійснюється шляхом застосування таких методів:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Якщо основний метод не може бути використаний, застосовується послідовно кожний із перелічених у частині першій цієї статті методів. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Митним органом не доведено за допомогою належних та допустимих доказів, що митна вартість імпортованого позивачем була визначена необґрунтовано, що б в свою чергу надавало митному органу права на коригування митної вартості товару.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Відповідачем не доведено правомірність прийнятих рішень.

При розгляді справи суд дійшов висновку, що при прийнятті оскаржуваних рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення, та поза межами повноважень, що зумовлює висновок суду про задоволення позовних вимог Приватного малого виробничо-комерційного підприємства «Ассоль».

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що позивачем у зв`язку із розглядом даної адміністративної справи понесено судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 6403,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000 грн. 00 коп., що підтверджено наданими до матеріалів справи доказами.

Відповідно до ч.5 ст.134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Суд вважає, що витрати на правову допомогу на суму 10000,00 грн. є такими, що співмірні із складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), ціною позову та (або) значенням справи для сторони, у зв`язку з чим розмір витрат на правову допомогу не підлягає зменшенню.

За таких умов, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу, сплачені позивачем, стягується відповідно до ч.1 статті 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, яким прийнято протиправні рішення, а саме Запорізької митниці ДФС.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Приватного малого виробничо-комерційного підприємства «Ассоль» (71603, Запорізька область, Василівський район, м.Василівка, бул.Центральний, буд.43, ) до Запорізької митниці ДФС (69041, м. Запоріжжя, вул.Сергія Синенка, 12, ) про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA112000/2019/000036/2 від 06.09.2019.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112000/2019/00022 від 06.09.2019.

Стягнути на користь Приватного малого виробничо-комерційного підприємства «Ассоль» судовий збір в розмірі 6403,20 грн. (шість тисяч чотириста три гривні 20 копійок) витрати на правничу допомогу у сумі 10000 грн. 00 коп. (десять тисяч гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 19.12.2019

Суддя І.В. Новікова