Справа № 280/1411/19
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

10 грудня 2019 року (14 год.56 хв.)Справа № 280/1411/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Конишевої О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бойко К.О.,

представників сторін:

позивача Деревянко Д.В., Товстонос А.В.,

відповідача Гаврик С.Є.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВ-АВТОТРАНС» (72401, Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. Східна, 10В)

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВ-АВТОТРАНС» (далі позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі відповідач), , в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Запорізькій області від 20.04.2018 №.

08.04.2019 ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду вказана позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. Позивачем через канцелярію суду надані документи на виконання ухвали суду, якими були усунуті недоліки позовної заяви.

20.05.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 19.06.2019.

Протокольною ухвалою суду від 19.06.2019 відкладено підготовче засідання на 08.07.2019.

Протокольною ухвалою суду від 08.07.2019 відкладено підготовче засідання на 29.07.2019.

Ухвалою суду від 29.07.2019 за клопотанням сторін зупинено провадження у справі для надання сторонам часу для примирення до 15.10.2019.

29.07.2019 ухвалою суду було витребувано у Приазовського районного суду Запорізької області первинні фінансового-господарські документи ТОВ «АЗОВ-АВТОТРАНС», які були долучені до матеріалів справи №325/2134/15-к .

Ухвалою суду від 15.10.2019 поновлено провадження у справі.

Ухвалою суду від 15.10.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, наступне підготовче засідання призначено на 03.12.2019.

Протокольною ухвалою суду від 03.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 10.12.2019.

30.08.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду від Приазовського районного суду Запорізької області надійшли документи на виконання ухвали про витребування доказів , а саме: копія акту перевірки, виписки банку від 15.04.2015, копії декларацій з податку на додану вартість з додатками за період з 01.06.2012 по 31.01.2014 та виписки з ЄДР юридичних та фізичних осіб-підприємців по позивачу.

Враховуючи, що інших документів суду надано не було, а позивач стверджує, що вся первинна документація була вилучена та повинна знаходитися в матеріалах кримінального провадження, яке долучено до матеріалів справи №325/2134/15-к, яка розглядалася Приазовським районним судом Запорізької області, тому суд розглядає справу на підставі наявних у справі матеріалів.

В обґрунтування позову позивач послався на те, що відповідачем за результатами позапланової виїзної перевірки позивача зроблено безпідставний висновок про нереальність операцій між позивачем і його контрагентами, що стало причиною для збільшення суми грошового зобов`язання позивача за платежем з податку на додану вартість, нарахування штрафних санкцій. Позивач стверджує, що, податковим органом не наведено переконливих доводів, що грунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності позивача, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі. Позивач зазначає, що відсутність у його контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Також у позові позивач посилається на те, що податкове законодавство не ставить у залежність податковий облік (стан) певного платника податків-покупця від дотримання його контрагентом податкової дисципліни та правильності ведення ним податкового або бухгалтерського обліку. Тобто, у разі підтвердження реального характеру здійснених поставок, як у даній ситуації, платник не може відповідати за порушення, допущені постачальником, якщо не буде доведено його безпосередню участь у зловживанні цієї особи. Проте, посадовими особами контролюючого органу під час здійснення перевірки таких обставин не встановлено. Просить позов задовольнити.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній не погоджується з доводами позивача, з огляду на те, що проведеною перевіркою не підтверджено реальність здійснення господарських операцій за перевіряємий період, зокрема згідно отриманої податкової інформації встановлено: відсутність у контрагентів позивача трудових ресурсів, матеріально-технічної бази для здійснення господарської діяльності. Також перевіркою встановлено відсутність руху товарів по ланцюгу постачання від контрагентів - постачальників до позивача, а саме: встановлено невідповідність кількості придбання до кількості реалізації но ланцюгу постачання. Просить у позові відмовити.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

ТОВ «Азов-Автотранс» 29.06.2011 зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб за № 37648803.

Відповідно до установчих документів ТОВ «Азов-Автотранс» основним видом діяльності підприємства є вантажний автомобільний транспорт.

11-19 червня 2015 року відповідно до Наказу № 108 від 08.06.2015 Приморської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ТОВ «АЗОВ-АВТОТРАНС», з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з ПП «БРІЛІОН-ТД», ПП «АЗЕРА П», ПП «ПОРТА М» за період з 01.06.2012 по 31.01.2014, в частині правомірності нарахування податкового кредиту з податку на додану вартість, за результатами якої складено акт №107/08-17-22/37648803 від 26.06.2015 (далі за текстом - акт перевірки).

За результатами перевірки складено акт № 107/08-17-22/37648803 від 26.06.2015, відповідно до висновків якого виявлено, що ТОВ «Азов-Автотранс» у порушення п. 185.1 ст. 185, п.186. ст. 186, п. 188.1 ст. 188, п.п.198.1, 198.3, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, по операціям з ПП «Бріліон-ТД», ПП «Азера П», ПП «Порта М» за період з 01.06.2012 по 31.01.2014 занижено до сплати ПДВ у сумі 889 085 грн., в тому числі: червень 2012 року у сумі 56 880 грн., липень 2012 року у сумі 8 463 грн., серпень 2012 року у сумі 58 260 грн., вересень 2012 року у сумі 11 667 грн., жовтень 2012 року у сумі 128 054 грн., листопад 2012 року у сумі 53 338 грн., грудень 2012 року у сумі 65 767 грн., січень 2013 року у сумі 47 460 грн., лютий 2013 року у сумі 72 720 грн., березень 2013 року у сумі 31 421 грн., травень 2013 року у сумі 15 000 грн., червень 2013 року у сумі 30 380 грн., жовтень 2013 року у сумі 60 508 грн., листопад 2013 року у сумі 89 167 грн., грудень 2013 року у сумі 76 667 грн., січень 2014 року у сумі 83 333 грн.

Вказана документальна позапланова невиїзна перевірка була призначена, як вказано в акті перевірки, відповідно до постанови ст. слідчого першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області капітана податкової міліції Павленко А.І. від 29.05.2015 про призначення документальної позапланової перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинам з вищевказаними контрагентами-постачальниками, в частині правомірності нарахування податкового кредиту з податку на додану вартість, за ознаками злочину, передбачених ч.1 ст.212 КК України, відомості про яке 11.12.2014 року внесено до СДР досудових розслідувань за № 0000078.

29.11.2017 року Приазовським районним судом Запорізької області по справі №325/2134/15-к винесено Ухвалу, якою керівник ТОВ «АЗОВ-АВТОТРАНС» Воробйова Любов Анатоліївна, звільнена від кримінальної відповідальності за ч.І ст. 212, ч.І ст. 366 КК України на підставі ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та кримінальне провадження № 0000078 на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України закрито.

20.12.2017 року зазначена Ухвала суду набрала законної сили.

20.04.2018 року відповідачем складено оскаржуване податкове повідомлення-рішення № , на загальну суму 1 333 627.50 грн., у тому числі за податковим зобов`язаннями на суму 889 085,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 444 542,50 грн.

Як стверджує позивач, оскаржуване повідомлення-рішення позивач не отримував, по невідомим причинам. Про наявність даного ППР позивачу стало відомо з відповіді на скаргу директора ТОВ «АЗОВ-АВТОТРАНС» б/н від 05.07.2018, яка була направлена відповідачу у зв`язку з виявленням 05.06.2018 нарахувань в особовій картці в електронному кабінеті платника податків основного платежу за актом перевірки та штрафні (фінансові) санкції.

Позивач вважає податкове повідомлення-рішення від 20.04.2018 № протиправним, саме тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи оцінку правовідносинам які виникли, суд виходив з наступного.

Так, відповідно до вимог Податкового кодексу України встановлено:

Згідно п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України передбачено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю (абзац «а»).

Пунктом 186.1 ст. 186 Податкового кодексу України передбачено, що місцем постачання товарів є:

а) фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах «б» і «в» в цьому пункту);

б) місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилення, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою;

в) місце, де проводиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені.

Згідно п. 198.1. ст.198 право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

198.3. Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Таким чином, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту.

Щодо своєчасності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, судом встановлено наступне.

Відповідно до пп.78.1.11 п.78.1 ст. 78 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення, спірних правовідносин) документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, отримано судове рішення суду (слідчого судді) про призначенню перевірки або постанову органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, слідчого прокурора, винесену ними відповідно до закону.

Проте, п.86.9 ст.86 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що у разі якщо грошове зобов`язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили.

Як було зазначено вище 20.12.2017 року Ухвала Приазовського районного суду Запорізької області набрала законної сили.

За заявою Заступника начальника-начальника Приазовського відділення Мелітопольської ОДПІ ГУК ДФС у Запорізькій області від 21.02.2018 за вих. № 1148/18-ВХ, Приазовським районним судом Запорізької області 21.02.2018 року була видана Ухвала Приазовського районного суду від 29.11.2017 року по справі №325/2134/15-к .

Тобто саме 21.02.2018 року Ухвалу по справі №325/2134/15-к , що набрала законної сили було отримано представником відповідача, про що свідчить особистий підпис на супровідному листі суду від 21.02.2018 « копію ухвали отримав 21.02.2018 ОСОБА_1 »

Також в матеріалах справи наявний супровідний лист від 22.03.2018 Приазовського районного суду в якому зазначено, що на запит податкового органу від 05.03.2018 була надіслана ухвала по справі №325/2134/15-к від 29.11.2017 року, яка отримана 28.03.2018 вх.№2499/10, що не спростовує факту отримання зазначеної ухвали 21.02.2018, а свідчить про повторне отримання зазначеної ухвали.

В листі Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області від 05.04.2018 №680/08-32-21-04. Зазначено про отримання відповідачем даної ухвали 04.04.2018, однак вище наведені факти спростовують дане твердження, крім того жодного доказу, що лише 04.04.2018 була отримана Ухвала суду по справі №325/2134/15-к.

Відповідно до п.86.9 ст.86 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення повинно було бути прийняте податкове повідомлення - рішення.

Так як 21.02.2018 відповідач отримав рішення суду по справі №325/2134/15-к, а оскаржуване податкове повідомлення-рішення № прийнято 20.04.2018, таким чином це підтверджує той факт, що відповідачем оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято з порушенням 10 денного строку.

Не погоджується суд з аргументом позивача, що грошове зобов`язання може бути нараховане протягом 1095 днів

Відповідно до пп. 102.2.2 п. 102.2 ст. 102 ПК України грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті, якщо: (…) посадову особу платника податків (фізичну особу - платника податків) засуджено за ухилення від сплати зазначеного грошового зобов`язання або у кримінальному провадженні винесено рішення про його закриття з нереабілітуючих підстав, яке набрало законної сили.

Так як перевірка була поведена відповідно до п.п.78.1.11 п.78.1. ст. 78 ПК України за постановою старшого слідчого першого відділу кримінальних розслідувань СУ ФР Мелітопольської ОДПІ ГУ ДФС у Запорізькій області капітана податкової міліції Павленко А.І., таким чином прийняття податкового повідомлення - рішення не обмежено 1095 днями.

Щодо своєчасного направлення позивачу податкового повідомлення-рішення № , суд зазначає.

Як стверджує позивач, оскаржуване рішення він не отримував, по невідомим причинам. Про наявність даного рішення позивачу стало відомо з відповіді на скаргу директора ТОВ «АЗОВ-АВТОТРАНС» б/н від 05.07.2018, яка була направлена відповідачу у зв`язку з виявленням 05.06.2018 нарахувань в особовій картці в електронному кабінеті платника податків основного платежу за актом перевірки та штрафні (фінансові) санкції.

В матеріалах справи відповідачем надане поштове відправлення №225 відповідно до якого позивачу направлявся невідомий документ, місце подання зазначено «14-09 Зімакова», а на зворотній стороні стоїть штемпель поштового відділення «14.10.12 за закінченням терміну зберігання». Враховуючи, що податкове повідомлення-рішення № прийнято 20.04.2018, а дата на поштовому відправленні стоїть 14.10.12, інших доказів на підтвердження направлення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення суду надано не було, тому суд приходить до висновку, що відповідачем не могло бути направлено у 2012 році податкове повідомлення-рішення № від 20.04.2018, тому су робить висновок, що позивачу оскаржуване рішення взагалі не направлялося.

Щодо господарських відносин з ПП «ГРАНД» (на день перевірки має назву ТОВ «БРІЛІОН-ТД»).

ТОВ «АЗОВ-АВТОТРАНС» у 2012 році було укладено договір поставки продукції від 01.06.2012. № 0106/12. Відповідно до умов договору, ПП «ГРАНД» (Постачальник) зобов`язується передати ТОВ «АЗОВ-АВТОТРАНС» (Покупець) товар, що є предметом договору, а саме: дизельне пальне.

Розрахунки за отриманий товар, ТОВ «АЗОВ-АВТОТРАНС» здійснювало у безготівковій формі, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ПП «ГРАНД», що підтверджується платіжними дорученнями з відміткою банку про їх проведення, які також були дослідженні під час перевірки.

Транспортування товару здійснювалось за рахунок та транспортом ТОВ «АЗОВ- АВТОТРАНС», що підтверджується наданими до перевірки товарно-транспортними накладними.

Також ПП «ГРАНД» у 2012 році було укладено договір по наданню послуг по перевезенню автомобільним транспортом: ТОВ «АЗОВ-АВТОТРАНС» () № 010/12-1 від 01.06.2012.

Відповідно до умов зазначеного договору «Перевізник» ПП «ГРАНД», надалі «Постачальник» та «Замовник» ТОВ «АЗОВ-АВТОТРАНС» надалі «Покупець», в особі директора Воробйової Л.А. підписали зазначений договір.

Згідно п.1 договору перевізник зобов`язується прийняти до перевезення транспортними засобами товари, які належать замовнику на підставі заявки Замовника та доставляти вантаж до пунктів призначення, зазначені в заявці Замовника.

Розрахунки між підприємствами відбулися у безготівковій формі на банківський рахунок ПП «ГРАНД». Також до перевірки були надані товарно-транспортні накладні які підтверджують реальність господарських взаємовідносин та перевезення товару.

На виконання вимог податкового законодавства ПП «ГРАНД» виписало на адресу ТОВ «АЗОВ-АВТОТРАНС» податкові накладні, що надають право на включення сум ПДВ до складу податкового кредиту підприємства.

Крім того, судом встановлено, що ТОВ «БРІЛІОН-ТД» () зареєстроване 23.01.2003, серед основних видів діяльності значиться: Код КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами; Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт; Код КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту та інші.

Слід зазначити, що ТОВ «БРІЛІОН-ТД» () ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.05.2015 по справі № 908/2471/15-г визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. Відповідно до Єдиного державного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04.08.2015 вчинений запис про припинення державної реєстрації підприємства.

Дані факти свідчать про те, що в період з 01.06.2012 по 31.01.2014, підприємство працювало, не було припинено, більш того, господарські операції ТОВ «БРІЛІОН-ТД» з позивачем відповідають основним видам діяльності ТОВ «БРІЛІОН-ТД».

Також відповідач в акті перевірки зазначає про те, що ТОВ «БРІЛІОН-ТД» у 2012 році мав взаємовідносини з ТОВ «ACTUAL» та посилається на акт перевірки від 18.02.2013 року № 126/2210/32135937 «Про неможливість проведення зустрічної звірки ТОВ «ACTUAL» () щодо документального підтвердження господарських відносин із платниками податків, їх реальності та повноти відображення в обліку за квітень- грудень 2012 року».

Суд погоджується з позивачем, що дані висновки акта перевірки ТОВ «ACTUAL» жодним чином не стосується ТОВ «АЗОВ-АВТОТРАНС», крім того неможливість проведення зустрічної звірки, лише підтверджує безпідставність посилання відповідача на зазначений акт перевірки.

Також слід зазначити, що всі вище наведені первинні документи були дослідженні відповідачем під час перевірки.

Щодо господарських відносин з ПП «АЗЕРА-П» (попередня назва ТОВ «ПАРИТЕТ-А»).

Між ТОВ «АЗОВ-АВТОТРАНС» та ТОВ «ПАРИТЕТ-А» у 2012 році було укладено договір поставки продукції від 01.06.2012 № 0106/12. Відповідно до умов зазначеного договору ПП «ПАРИТЕТ-А», надалі «Постачальник» та ТОВ «АЗОВ-АВТОТРАНС» надалі «Покупець», домовилися, що на виконання умов договору ТОВ «ПАРИТЕТ-А» передало, а ТОВ «АЗОВ- АВТОТРАНС» прийняло товар, а саме: бензин А-92, А-95, А-76, що підтверджується податковими накладними наданими до перевірки.

Слід також зазначити, що відповідно до п.5 договору саме постачальник зобов`язан був поставити продукцію відповідно до умов договору та надати покупцю товарно-транспортні накладні, які б підтверджували рух товару.

Так як позивач не був постачальником товару, відповідно товарно-транспортні накладні не складав, а не надання постачальником відповідних документів не може ставитися в провину покупцю товару. Тому відсутність у позивача товарно-транспортних накладних не може достовірно підтверджувати не реальність господарської операції, за наявності інших первинних документів. А відсутність сертифікатів відповідності, взагалі не можуть ніяким чином підтвердити або спростувати реальність господарської операції, дані документи лише свідчать про якість товару.

Відповідач зокрема покликається на відсутність матеріально-технічної бази у ТОВ «ПАРИТЕТ-А», однак суд зазначає, що відповідно до акту перевірки (с.а.25-26) зустрічна звірка ТОВ «ПАРИТЕТ-А» не проводилася та відповідачем використовувалася лише база даних АІС «Податковий Блок», відповідно під час перевірки не була досліджена первинна документація, не було встановлено чи орендувалися транспортні засоби ТОВ «ПАРИТЕТ-А», чи можливо були підписані договори на транспортування товару. Тому суд вважає, що відповідачем не підтверджено достовірно, що транспортування товару не відбулося.

Розрахунки між підприємствами було здійснено у безготівковій формі на банківський рахунок постачальника, що підтверджується платіжними дорученнями, які було надано до перевірки.

Слід зазначити, що під час перевірки були досліджені первинні документи, а саме: договір, платіжні доручення, податкові накладні, які свідчать про реальність господарських операцій. Крім того, на дату складання акта перевірки заборгованість по взаємовідносинам з ПП «ПАРИТЕТ-А» ( ПП «АЗЕРА П») відсутня.

В акті перевірки відповідач посилається те, що контрагентом позивача ( ПП «АЗЕРА П») за жовтень 2012 року та січень-лютий 2013 року сформовано податковий кредит з ПДВ за рахунок підприємств ТОВ «Будальянс - Інвест» ( ) та ТОВ «ВК «Електра» () та під час перевірки аналізуються акти перевірок цих підприємств.

Дані висновки актів перевірки ТОВ «Будальянс - Інвест» та ТОВ «ВК «Електра» жодним чином не стосується взаємовідносин з ТОВ «АЗОВ-АВТОТРАНС», тому суд не може прийняти дані докази як належні.

Також слід зазначити, що всі вище наведені первинні документи були дослідженні відповідачем під час перевірки.

Крім того, судом встановлено, що ПП «АЗЕРА-П» () зареєстровано 12.12.2008, серед основних видів діяльності значиться: КВЕД 77.39 Надання в оренду інших машин, устаткування та товарів. н. в. і. у.; КВЕД 95.22 Ремонт побутових приладів, домашнього та садового обладнання; КВЕД 46.71 Оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами;

КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля та інші.

Слід зазначити, що ПП «АЗЕРА-П» ухвалою Господарського суду Запорізької області від 12.05.2015 року по справі № 908/2466/15 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. Відповідно до Єдиного державного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 04.08.2015 вчинений запис по припинення державної реєстрації підприємства.

Дані факти свідчать про те, що в період з 01.06.2012 по 31.01.2014, підприємство працювало, не було припинено, а господарські операції ПП «АЗЕРА-П» з позивачем відповідають основним видам діяльності ПП «АЗЕРА-П».

Щодо господарських відносин з ТОВ «ПОРТА-М» (попереднє найменування ТОВ «ТРАНС-КОМПАНІ»).

Між ТОВ «АЗОВ-АВТОТРАНС» та ТОВ «ТРАНС-КОМПАНІ» було укладено договір поставки продукції №0503/13 від 05.03.2013 року. Відповідно до умов зазначеного договору ТОВ «ТРАНС-КОМПАНІ» надалі «Постачальник» та ТОВ «АЗОВ-АВТОТРАНС» надалі «Покупець», домовилися, що на виконання умов договору Постачальник приймає на себе зобов`язання поставити, а Покупець - прийняти та оплатити, наступну продукцію: запасні частини до автомобільної техніки, сільськогосподарської техніки, резинотехнічні вироби.

Також між ТОВ «АЗОВ-АВТОТРАНС» та ТОВ «ТРАНС-КОМПАНІ» було укладено договір: №0105/3 від 01.05.2013, відповідно до якого «Перевізник» ТОВ «ТРАНС-КОМПАНІ», надалі «Постачальник», та «Замовник» ТОВ «АЗОВ-АВТОТРАНС» надалі «Покупець» домовилися, що відповідно до умов зазначеного договору перевізник здійснює перевезення вантажів замовника, що підтверджується податковими накладними, які були виписані на адресу замовника та надають йому право на формування податкового кредиту.

Слід зазначити, що відповідно до договору№0105/3 від 01.05.2013 саме ТОВ «ТРАНС-КОМПАНІ» зобов`язаний був поставити продукцію та надати покупцю товарно-транспортні накладні, які б підтверджували рух товару.

Так як позивач не був постачальником товару, відповідно не надання постачальником відповідних документів не може ставитися в провину покупцю товару. Тому відсутність у позивача товарно-транспотних накладних не може достовірно підтверджувати не реальність господарської операції, за наявності інших первинних документів.

Зокрема під час перевірки були досліджені первинні документи, а саме: договір, платіжні доручення, податкові накладні, які свідчать про реальність господарських операцій.

Розрахунки між суб`єктами господарювання за відвантажений товар проводились у безготівковій формі.

Станом на дату складання акту перевірки заборгованість по взаємовідносинам з ТОВ «ТРАНС-КОМПАНІ» (на день перевірки має назву ПП «ПОРТА М») відсутня.

Крім того, судом встановлено, що ТОВ «ПОРТА-М» () зареєстровано 07.07.2011, серед основних видів діяльності значиться: КВЕД 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту;

Код КВЕД 46.69 Оптова торгівля іншими машинами й устаткованням (основний);

Код КВЕД 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля;

Код КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт;

Код КВЕД 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту;

Код КВЕД 33.12 Ремонт і технічне обслуговування машин і устатковання промислового призначення та інше.

Відповідно до Єдиного державного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 18.08.2014 вчинений запис про перебування юридичної особи в процесі припинення.

Дані факти свідчать про те, що в період з 01.06.2012 по 31.01.2014, який перевірявся підприємство працювало, не було припинено, більш того, господарські взаємовідносини ТОВ «ПОРТА-М» з позивачем відповідають основним видам діяльності ТОВ «ПОРТА-М».

Як зазначено в акті перевірки (с.акта 5) під час перевірки відповідачем були використані документи, які були долучені позивачем до Листа від 15.06.2015 вих.№ 15 по взаємовідносинам з ТОВ «ТРАНС-КОМПАНІ» () за період січень 2014, а саме: акт виконаних робіт від 31.01.2014, податкові накладні, платіжні доручення, рахунок-фактура та пояснення щодо решти документів, які є предметом перевірки, та які було вилучено згідно ухвал Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області про тимчасовий доступ до речей і документів від 11.06.2014, від 02.09.2014, від 20.10.2014.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що Кременчуцькою ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області надана податкової інформація від 20.05.2015 №1994/7/16-03-22-03-11 щодо неможливості проведення зустрічної звірки ПП «Порта М» () за період з 01.06.2012 по 31.01.2014. Зустрічну звірку не можливо провести у зв`язку з тим, що ПП "Порта М" (код за ) має стан платника 28 - ТРИВАЄ ПРОЦ-РА ПРИП-НЯ (НАПРАВЛЕНІ ЗАПЕРЕЧЕННЯ ОРГАНУ ДФС).

Зокрема в акті перевірки відповідач посилається на те, що фактична адреса ТОВ «ТРАНС-КОМПАНІ»: м.Дніпропетровськ, вул. Берегова, 141. За даною адресою знаходиться ТОВ «Автомир», що здійснює вантажні автоперевезення. При опитуванні посадовими особами ТОВ «Автомир» повідомлено про відсутність на території підприємства орендованого офісу ПП «ПОРТА М».

З цього приводу судом встановлено, що відповідно до Єдиного державного реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань місцезнаходження юридичної особи ТОВ «ПОРТА-М» (): 39600, Полтавська обл., місто Кременчук, ВУЛИЦЯ ПЕРЕМОГИ, будинок 3 А, доказів зміни в адресі підприємства суду не надавалися.

Також суд зазначає, що Кременчуцькою ОДПІ ГУ ДФС у Полтавській області надана податкової інформація від 20.05.2015, а ПП «ПОРТА М» знаходиться в стадії припинення з 2014 року, тобто так як факт відсутності за зазначеною адресою був встановлений лише у 2015 році, відповідно це не спростовує того, що на час вчинення господарських операцій у 2013 році ПП «ПОРТА М» не міг знаходився за відповідною адресою.

Враховуючи неможливість проведення зустрічної звірки ПП «ПОРТА М» та відсутність жодного належного доказу, який би підтвердив висновки податкового органу щодо не реальності здійснення господарських операцій, тому суд вважає висновки відповідача не обґрунтованими.

В акті перевірки зокрема зазначено про відсутності транспортних засобів у ПП «Парітет А» () та ТОВ «ТРАНС-КОМПАНІ» (), а саме: УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області надано відповідь від 01.09.2014р. № 14/5551 на запит податкового органу, що згідно з комп`ютерною базою даних «Дніпро ДАІ» та «НАІС ДДАІ» станом на 29.08.2014 ПП «Парітет А», ТОВ «ТРАНС-КОМПАНІ», в центрах надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів, підпорядкованих УДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області, транспортних засобів, не було зареєстровано.

З цього приводу суду зазначає, що інформація отримана станом на 29.08.2014, а господарські взаємовідносини позивач з «Парітет А» та ТОВ «ТРАНС-КОМПАНІ» були у період 2012 та 2013 роки, крім того, дана інформація не може достовірно підтвердити не можливість оренди автомобілів у приватних осіб або наявність договорів оренди з іншими юридичними особами.

Відповідач ставить під сумнів реальність зазначених вище господарських операцій, зокрема, щодо не надання по всім господарським операціям товаро-транспортних накладних. Оцінюючи ці доводи, суд зазначає, що товарно-транспортні документи не є документами первинного бухгалтерського обліку, які підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей, а призначені для обліку їх руху. Тому суд вважає слушними посилання позивача на те, що за наявності документів, які підтверджують фактичне отримання позивачем товарів та використання їх у власній господарській діяльності, ненадання такого документу, як товарно-транспортна накладна або недоліки у формуванні товарно-транспортної накладної, не може бути єдиною підставою для висновків про відсутність підтвердження реальності здійснення господарських операцій з придбання товару, оскільки відповідною транспортною документацією обов`язково мають бути підтверджені витрати з послуг по перевезенню вантажів, а не послуги з придбання товару. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом у постанові від 16 квітня 2019 року справа №804/5465/16.

Правова позиція податкового органу також полягає і в тому, що відповідно до наявної інформації комп`ютерних автоматизованих інформаційних систем, яка свідчить про невідповідність придбаного та реалізованого товару, обрив ланцюга постачання товару; відсутність первинних документів; неможливість встановити рух коштів за придбані та реалізовані товари та факт здійснення розрахунків між контрагентом позивача та його контрагентами, наявність незначних трудових ресурсів у постачальника підтверджує факт не можливість придбання товару по ланцюгу постачання.

Оцінюючи ці доводи суд зазначає, що наявна в інформаційно - аналітичних базах відносно контрагентів позивача, а також податкова інформація, надана іншим контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та сформована без дослідження первинних документів податкового обліку, а отже не є належним доказом в розумінні процесуального закону. Посилання ж відповідача на інформацію, яка міститься в базі даних контролюючого органу, або схеми , якими обґрунтовується обрив ланцюга, не може вважатись належним доказом нереальності господарської операції між позивачем та його контрагентами.

Крім того, суд зауважує, що контрагенти позивача, реальність відносин з якими поставлено під сумнів відповідачем, перебували на час здійснення господарських операцій на податковому обліку. Податковий кодекс України не ставить в залежність виникнення у платника податку на додану вартість права на податковий кредит від дотримання вимог податкового законодавства іншим суб`єктом господарювання. Контрагенти позивача є самостійними, незалежними та непов`язаними між собою суб`єктами господарювання, за діяльність яких та можливі їх порушення позивач відповідальності не несе.

Порушення контрагентом правил здійснення податкової дисципліни та господарської діяльності (відсутність за місцем реєстрації, несплата податків та зборів у необхідному розмірі тощо) не може бути підставою для позбавлення платника (позивача у справі) права на отримання податкової вигоди за умови відсутності доказів недобросовісності такого платника.

Не можуть бути прийняті судом, в якості належних доказів нереальності господарських операцій, аргументи відповідача про наявність кримінальних проваджень «фігурантами» в яких є постачальники контрагентів позивача, оскільки сам факт наявності кримінальних проваджень, без ухвалення судових рішень, якими б було встановлено певні обставини, не може свідчити про фіктивну діяльність підприємств - постачальників.

Суд вважає хибною позицію відповідача щодо нереальності господарських операцій позивача з вказаними постачальниками, які, за твердженням відповідача, не могли виконати умови договорів через недостатність трудових та матеріально - технічних можливостей, оскільки такі доводи відповідача є лише припущеннями та жодними доказами не підтвердженні.

Також, слід зазначити, що законодавством не пред`являються вимоги до суб`єктів підприємництва стосовно кількості працівників у штаті підприємства, наявності тих чи інших основних фондів, зокрема, складських приміщень, транспортних засобів, тощо, для здійснення господарської діяльності, отже на його правосуб`єктність та статус платника податків це жодним чином не впливає. Проте, податковий орган має довести, що відсутність таких ресурсів унеможливила в кожному конкретному випадку реальне виконання правочину. Таких доказів суду не надано.

В той же час в матеріалах справи є належні первинні документи, перелічені вище. З їх аналізу, зокрема, вбачається, що укладені позивачем договори з ПП «БРІЛІОН-ТД», ПП «АЗЕРА П», ПП «ПОРТА М» за період з 01.06.2012 по 31.01.2014 відповідають вимогам чинного законодавства України, мають своїм наслідком зміну у майновому стані учасників правочину, є економічно виправданими, ці документи підтверджують факт виконання господарських зобов`язань сторін.

Суд також вважає, за необхідне зазначити, що відповідач свої письмові та усні заперечення обґрунтовує тим, що Ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 29.11.2017 року у кримінальній справі №1-кп/325/5/2017, якою ОСОБА_2 була звільнена від кримінальної відповідальності встановлено, що ОСОБА_2 , будучи директором ТОВ «Азов-Автотранс» (згідно наказу ТОВ «Азов-Автотранс» № 4-К від 16.05.2012), будучи службовою особою, відповідальною за правильність нарахування та сплату податків до бюджетів, умисно ухилилась від сплати податку на додану вартість в значному розмірі.

Однак суд, звертає увагу, що в даній ухвалі чітко зазначено, що обставини наведені в ухвалі суду встановлені ні судом, а під час досудового розслідування.

Зокрема у наведеній вище Ухвалі судом зазначено: «… процесуальний порядок звільнення особи від кримінальної відповідальності в зв`язку із закінченням строків давності встановлений нормами КПК України й передбачає, за наявності згоди особи, закриття кримінального провадження ухвалою суду, а не ухвалення обвинувального вироку. Отже, щодо обвинуваченої (яка просила звільнити її від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 КК України й кримінальне провадження закрити) суд не може постановити обвинувальний чи виправдувальний вирок. Суд не бере до уваги про необхідність дослідження усіх доказів вини обвинуваченої при звільненні від кримінальної відповідальності, оскільки кримінальний процесуальний закон такої вимоги не містить».

Тобто оцінка тим обставинам, які були наведені у матеріалах досудового розслідування судом не надавалася, тому посилання відповідача на Ухвалу Приазовського районного суду Запорізької області від 29.11.2017 року у кримінальній справі №1-кп/325/5/2017, як на встановлені факти є безпідставним.

В матеріалах справи наявний висновок експерта № 183 за результатами проведення економічної експертизи по матеріалам досудового розслідування № 0000078 від 23.10.2015 року відповідно до якого:

згідно даних відображених у податкових деклараціях з податку на додану вартість та уточнюючих розрахунках податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок ТОВ «АЗОВ-АВТОТРАНС» за період червень2012-січень 2014 документально підтверджується, включення до складу податкового кредиту, суму податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «АВІС ФАРМ» , ТОВ «ДІКСІ БУД», ПП «БРІЛІОН-ТД» (колишня назва ПП «ГРАНТ»), ПП «АЗЕРА П» (колишня назва ПП «ПАРИТЕ-А»), ПП «ПОРТА М» (колишня назва ТОВ «ТРАНС-КОМПАНІ») на загальну суму 1 028964,13 грн.;

у разі якщо, досудовим слідством доведено, що господарські операції по взаємовідносинам ТОВ «АЗОВ-АВТОТРАНС» із ТОВ «АВІС ФАРМ» , ТОВ «ДІКСІ БУД», ПП «БРІЛІОН-ТД» (колишня назва ПП «ГРАНТ»), ПП «АЗЕРА П» (колишня назва ПП «ПАРИТЕ-А»), ПП «ПОРТА М» (колишня назва ТОВ «ТРАНС-КОМПАНІ») у період з 01.06.2012 по 21.01.2014 фактично не відбулися та мали фіктивний характер експертом наведений розрахунок по кожному підприємству.

Тобто за результатами експертизи не виявлено порушень включення до складу податкового кредиту, суми податку на додану вартість, тому суд не приймає доводи відповідача, що даною експертизою встановлено, що в період з 01.06.2012 по 31.01.2014 розмір донарахувань (збитків) від безпідставного завищення податкового кредиту з ПДВ ТОВ «Азов-Автотранс» складає 1 028 964,13 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що наявність вищенаведених первинних документів в їх сукупності свідчить про рух активів позивача у процесі здійснення господарських операцій, тобто про те, що мали місце реальні зміни майнового стану платника податків, які є обов`язковою ознакою господарської операції. Позивачем підтверджено використання товару у власній господарській діяльності та правомірність відображення наслідків вказаних відносин у податковому обліку. Натомість суд вважає, що аргументи відповідача є не доведеними та не підтвердженими належними доказами.

Відповідно до ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250,255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВ-АВТОТРАНС» (72401, Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. Східна, 10В, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 20.04.2018 №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АЗОВ-АВТОТРАНС» (72401, Запорізька область, Приазовський район, смт. Приазовське, вул. Східна, 10В, )понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 19210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення виготовлено в повному обсязі 20.12.2019.

Суддя О.В. Конишева