Справа № 2-а-2186-10-1012
Суддя: Тетервак Н. А.
Дата ухвалення: 2010-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Іванківський районний суд Київської області
Справа №2-a- 2186 /2010р.
ПОСТАНОВА

іменем України

21 грудня 2010р. суддя Іванківського районного суду Київської області Тетервак Н.А. розглянувши у письмовому провадженні в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління пенсійного фонду України у Іванівському районі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання щодо проведення перерахунку пенсії,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання дій відповідача неправомірними та зобов`язання відповідача перерахувати його додаткову пенсії за шкоду,заподіяну здоров`ю,яка відповідно до ст.. 50 Закону України» Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», повинен становити 50 % від мінімальної пенсії за віком.

Позивач посилається на те, що він є інвалідом 3-ої групи,захворювання якого пов`язано з наслідками аварії на ЧАЕС, категорії 1.

Відповідно до ст.. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», йому, як інваліду 3 групи, щодо якого встановлено причинний зв`язок з впливом наслідків аварії на ЧАЕС, повинна бути призначена додаткова пенсія за шкоду,заподіяну здоров`ю - в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком.

Проте, відповідач виплачував йому пенсію не у відповідності із Законом, а відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 16 липня 2008 року №654 «Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян».

Позивач просить визнати дії відповідача, Управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі щодо призначення йому пенсії в розмірах, що не відповідають вимогам ст.. 50 Закону України від 28.02. 1991 року № 796 «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними.

Зобов`язати відповідача провести перерахунок його додаткову пенсію за шкоду,заподіяну здоров`ю, відповідно до ст..50 Закону України» Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком, виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та стягнути доплати як особі 1 категорії,що проживає на території радіоактивного забруднення, починаючи з 30.09.2007 року.

Позивач в судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій позов підтримує та просить розглядати без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день і час слухання справи повідомлений вчасно, надіслали суду письмове заперечення, в якому позов не визнають, посилаючись на те, що управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі діяло в межах чинного законодавства України.

Відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив, що позивач ОСОБА_3 - є постраждалим від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС -1 категорії, (Посвідчення Серії НОМЕР_1 с ), інвалідом 3-ої групи, захворювання якого зв`язано з наслідками аварії на ЧАЕС, що підтверджено відповідною довідкою МСЕК № 293954 та одержує додаткову пенсію по інвалідності 3-ої групи від захворювання, яке пов`язано з наслідками аварії на ЧАЕС в УПФ Іванківського району - в розмірі 106, 35грн. ^Довідка УПФ ).

Проте,розмір його додаткової пенсії не відповідає вимогам ст.. 50 Закону.

Отже, додаткова пенсія позивача призначена та виплачувалася йому в розмірі, що не відповідає вимогам ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Проте, за чинним законодавством розмір мінімальної пенсії за віком визначається лише за правилами, передбаченими ч.1 ст. 28 Закону України „ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування «іншого нормативно-правового акта, який би визначав цей розмір або встановлював цей розмір, немає, а тому посилання відповідача на те, що ст. 28 Закону України „ Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо розміру мінімальної пенсії за віком не може застосовуватися до визначення розміру пенсії, призначеної за Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд вважає некоректним, оскільки в останньому визначено за базу для обрахування пенсії саме мінімальну пенсію за віком.

3 ст. 62 Закону слідує, що Кабінет Міністрів України дає роз`яснення порядку

застосування Закону, і аж ніяк не встановлює розмір компенсацій, чи змінює той, що вже вказаний в Законі.

А отже постанови КМ України, на які посилається у своєму запереченні відповідач, як на підставу відповідності своїх дій чинному законодавству ( № 530 від 28.05.2008 року, № 654 від 16.07.2008 року) є такими, що не відповідають нормам ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», що визначив за базу обрахунку пенсії таким особам з розрахунку мінімальної пенсії за віком.

В даному випадку мають враховуватися засади пріоритетності Законів України над урядовими нормативними актами та вимоги ст. 92 Конституції України, згідно якої виключно законами України визначаються права і свободи людини і громадянина ( п.1) та основи соціального захисту ( п.6).

Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади й органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Виплата коштів у розмірі, який значно менший ніж той, що встановлений ст.ст.50, 54 Закону, є неправомірною.

Відповідно до положень Конституції України, найвищою соціальною цінністю України є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обов`язком держави ( ст.3), права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними ( ст. 21), їх зміст і обсяг при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не може бути звужений ( ст.22).

Окрім того, встановлений ч.2 ст. 95 Конституції України , ч.2 ст. 38 Бюджетного Кодексу України перелік правовідносин, які регулюються Законом про Державний бюджет України, є вичерпним, а тому цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов`язків , пільг, компенсацій і гарантій, передбачених іншими законами України, зокрема, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», та не може будь-яким чином змінювати визначене іншими законами України правове регулювання суспільних відносин.

За змістом положень ч.2 та 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються, а держава повинна утримуватися від прийняття будь-яких актів, які призводили б до скасування чи звуження змісту та обсяг існуючих прав і свобод.

Перерахунку пенсія позивача відповідно до ст..50 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підлягає з 22 травня 2010р., оскільки позивач, звернувся з позовом до суду 22.11.2010р., а відповідно до ст.99 КАСУ встановлено шестимісячний строк звернення до суду.

Керуючись ст.ст.99,100,122,158-163 КАС України, ст.. 50 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд

ПОСТАНОВИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати дії Управління пенсійного Фонду України у Іванківському районі Київської області щодо призначення пенсії ОСОБА_4 в розмірі, який не відповідає вимогам ст.. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,- неправомірними.

Зобов`язати відповідача - управління Пенсійного фонду України в Іванківському районі Київської області провести ОСОБА_5 перерахунок та виплату додаткової пенсії за шкоду,заподіяну здоров`ю, в розмірі 50 % від мінімальної пенсії за віком, згідно ст.. 50 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 22 травня 2010 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Постанова набирає чинності на протязі 10 днів, якщо у вказаний термін на неї не буде подана апеляцій скарга до Адміністративного апеляційного суду Київської області через Іванківський райсуд.

Суддя: