Справа № 344/15117/19
Суддя: Шамотайло О. В.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/344/593/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Шамотайла О.В.,

секретаря Устинської Н.С.,

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника командира взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області Шкрібляка Богдана Івановича, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із адміністративним позовом, посилаючись на те, що постановою серії ДП18 №532784 від 16.08.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення він визнаний винним в тому, що 16 серпня 2019 року о 08 год 42 хв., керуючи транспортним засобом ЗАЗ СЕНС, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Івано-Франківськ по вул. Тисменицькій водій керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але водій своєчасно його не пройшов та керував без протоколу обов`язкового технічного контролю, чим порушив п.31.3 б) ПДР України. Відповідно до даної постанови, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 121 КУпАП та до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340грн. При цьому, позивач просить скасувати дану постанову про адміністративне правопорушення, вказує що Правил дорожнього руху не порушував, порушення не вчиняв, його автомобіль не є таксі, однак поліцейським під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не враховано пояснень позивача.

Позивач позов підтримав та просив про його задоволення з мотивів наведених в позовній заяві.

За клопотанням позивача до участі в справі залучено також відповідачем Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, відповідач-1 через свого представника скористався правом на відзив, який долучений до матеріалів справи, просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №532784 від 16.08.2019року, винесеної заступником командира взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області Шкрібляком Богданом Івановичем, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП та накладено стягнення - штраф у розмірі 340грн.

У постанові вказується, що 16 серпня 2019 року о 08 год 41 хв., керуючи транспортним засобом ЗАЗ СЕНС, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Івано-Франківськ по вул.. Тисменицькій водій керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але водій своєчасно його не пройшов та керував без протоколу обов`язкового технічного контролю, чим порушив п.31.3 б) ПДР України, за що був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.3ст.121 КУпАП.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що на переконання позивача працівниками поліції безпідставно визнано його винним у вчиненні адміністративного правопорушення і не враховано його пояснень.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката,іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи,виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п.1-2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ здійснюється на засадах змагальності сторін, а згідно ч.1 ст.77 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно вимог ч.2 ст.77 КАС України, у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Разом з тим, з оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 340грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.121КУпАП. Позивача визнано винним в тому, що 16 серпня 2019 року о 08 год 41 хв., керуючи транспортним засобом ЗАЗ СЕНС, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Івано-Франківськ по вул.. Тисменицькій водій керував транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але водій своєчасно його не пройшов та керував без протоколу обов`язкового технічного контролю, чим порушив п.31.3 б) ПДР України. Зазначено, що до постанови додається відеофіксація.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації,трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Слід вказати також, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування.

З долучених до матеріалів справи доказів, якими сторони обґрунтовують свою позицію, зокрема представленого відповідачем-1 відео, вбачається наступне.

На відео, що долучено відповідачем (файли , та , усі формату QuickTime Video File на диску DVD-R (Verbation) з написом від руки друкованими літерами «ГОРА» в конверті) записано спілкування позивача з співробітниками патрульної поліції, з якого вбачається, як на автомобілі під керуванням позивача розміщений розпізнавальний ліхтар із написом 1556, а в салоні автомобіля розміщений таксометр, а також як в подальшому позивач знімає розпізнавальний ліхтар із написом 1556 з даху автомобіля та переносить в салон автомобіля, щодо працюючого таксометра позивач аргументів не наводить.

Позивач в судовому засіданні вказує, що його автомобіль не є таксі, розпізнавальний ліхтар із написом 1556 є просто «маячком» та просить скасувати оскаржувану постанову.

З даного приводу суд зазначає таке.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Пункт 31.3 «б» ПДР України вказує : Забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством: якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Частина 3 статті 121 КУпАП. Керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 2 ст. 35 Закону України "Про дорожній рух" обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Згідно із Порядком проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 р. № 137, Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів (далі - Порядок) визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Аналізуючи вищенаведене суд зазначає, що даний Порядок не застосовується до легкових автомобілів усіх типів, марок і моделей, причепів (напівпричепів) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоциклів, мопедів, мотоколясок та інших прирівняних до них транспортних засобів - незалежно від строку експлуатації.

Згідно з пп.31.3 «б» ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП, настає в разі керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов, та тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.222 цього Кодексу органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч.3 ст.121 КУпАП.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В свою чергу, згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обовязок субєкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобовязаний подати докази на спростування таких заперечень.

В силу ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для накладення адміністративного стягнення слугувало керування позивачем транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Позивачем в обґрунтування протиправності винесення оскаржуваної постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності зазначається, що транспортний засіб, яким він керував, не підлягає обовязковому технічному контролю.

Проте, суд звертає увагу на те, що згідно з ч.1 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Частиною другою цієї статті визначено, що обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

Поженнями ч. 8 цієї статті визначено, що на кожний транспортний засіб, що пройшов обов`язковий технічний контроль і визнаний технічно справним, суб`єкт проведення обов`язкового технічного контролю складає протокол перевірки його технічного стану, який видається водію транспортного засобу. У протоколі зазначається строк чергового проходження обов`язкового технічного контролю транспортного засобу відповідно до періодичності проходження, встановленої частиною восьмою цієї статті.

При цьому, порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначенопостановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 р. № 137(далі - Порядок № 137).

За приписами п. 3 Порядку № 137 періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить: для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки; для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

За вимогою власника обов`язковий технічний контроль транспортного засобу, який зареєстрований в установленому порядку, але не підлягає обов`язковому технічному контролю, проводять за процедурою, визначеною цим Порядком.

Таким чином, обов`язковий технічний контроль кожні два роки проходять транспортні засоби, зокрема легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, якщо строк їх експлуатації перевищує два роки.

На підставі наведених вище положень суд дійшов висновку, що умови, за яких проведення обов`язкового технічного огляду транспортних засобів є обов`язковим, як і періодичність такого огляду, стосуються не тільки категорій транспортних засобів, але і строку їх експлуатації та мети використання (перевезення пасажирів або вантажу з метою отримання прибутку).

При цьому, з відкритих джерел інформації (всесвітня мережа Інтернет) на пошуковий запит, що складається з комбінації цифр «1556», який асоціюється із службою таксі, пошукова система видає результати : «Таксі Фортуна - Контакти - Івано-Франківськ» , «Taxi Service».

Таким чином, суд вважає, що при винесені оскаржуваної постанови, з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, наявності на даху автомобіля позивача розпізнавального ліхтаря із написом «1556», розміщення в салоні автомобіля працюючого таксометру із вказанням суми 72,30 грн. співробітники поліції мали підстави вважати, що автомобіль позивача використовується для перевезення пасажирів, або як автомобіль-таксі, що і підтверджується матеріалами справи.

Те, що, як стверджує позивач, його авто не відповідає визначенню поняття «таксі» (таксі - легковий автомобіль, обладнаний розпізнавальним ліхтарем оранжевого кольору, який встановлюється на даху автомобіля, діючим таксометром, сигнальним ліхтарем із зеленим та червоним світлом, розташованим у верхньому правому кутку лобового скла, і який має нанесені композиції з квадратів, розташованих у шаховому порядку на дверцятах автомобіля з лівого та правого боків, призначений для надання послуг з перевезення пасажирів та їхнього багажу в індивідуальному порядку; ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт») свідчить лише про недотримання позивачем вказаних вимог закону для такого транспортного засобу, однак не спростовує встановлених фактів та не знімає з позивача обов`язку проходження обов`язкового технічного контролю. Окрім того саме по собі розміщення (навіть без мети використання в якості таксі) на належному позивачеві автомобілі розпізнавального ліхтаря (або маячка, як його називає позивач) із написом «1556» та розміщення в салоні автомобіля працюючого таксометру і сприяло виникненню ситуації, яка потягла за собою вказаний публічно-правовий спір.

Тому, є необґрунтованими доводи позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, а саме у вчиненні порушень вимог ПДР України.

Суд вважає, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №532784 від 16.08.2019 року винесена в межах повноважень, у визначений законодавством спосіб та з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення, а адміністративне стягнення на позивача накладено в межах санкції частини 3 статті 121 КУпАП.

Таким чином, суд дійшов висновку про законність постанови серії ДП18 №532784 від 16.08.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 121КУпАПта накладення стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд приходить до висновку, що постанова серії ДП18 №532784 від 16.08.2019 року не підлягає до скасування, є складена повноважною особою, адміністративне стягнення накладено в межах санкції, передбаченої ч.3 ст.121 КУпАП, а приймаючи спірну постанову відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови з огляду на її правомірність.

На підставі викладеного, відповідно до ч.3 ст.121, 251, 252 КУпАП, керуючись ст. ст. 9, 72, 77, 241-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до заступника командира взводу 1 роти 1 батальйону УПП в Івано-Франківській області Шкрібляка Богдана Івановича, Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя О.В. Шамотайло