Справа № 300/2050/19
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/12575/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів :

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Галаз Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року (суддя Панікар І.В., ухвалену в м. Івано-Франківськ) у справі № 300/2050/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Долинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області, державного виконавця Борис Юлії Борисівни про визнання дій протиправними та скасування постанови від 01.10.2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Долинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області, державного виконавця Борис Юлії Борисівни про визнання протиправними дії державного виконавця щодо винесення постанови про накладення штрафу від 01.10.2019 року у виконавчому провадженні № 57169452; визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 01.10.2019 року у виконавчому провадженні № 57169452; стягнення із відповідача на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження у адміністративній справі, оскільки даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, її оскаржив позивач - ОСОБА_1 подавши до Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій покликаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на ч.2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», згідно із якою рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

В запереченні на апеляційну скаргу Долинський районний відділ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області не погоджується з доводами апелянта, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Крім цього, згідно поданої до суду заяви № 20847 від 13.12.2019 року, відповідач Долинський районний відділ ДВС ГТУЮ в Івано-Франківській області просить розгляд справи проводити без їхньої участі.

Апелянт, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, явки уповноваженого представника не забезпечив, що відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи без їхньої участі.

Клопотання представника апелянта про перенесення розгляду апеляційної скарги, через його зайнятість в цей день в інших судових процесах у Франківському районному суді м.Львова в 11год 00 хв та Пустомитівському районному суді Львівської області в 14:00 є безпідставним, оскільки час розгляду даних справ є різним, та справа, що розглядається в апеляційному суді призначена на 11 год 30 хв, а не на 11 год 00 хв як зазначає представник апелянта, тому в задоволенні клопотання відмовлено.

Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу в межах наведених доводів, заперечення на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності виконавців та посадових осіб органів державної виконавчої служби врегульований статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно ч.1 статті 74 вказаного Закону, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Норми частини 1 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України закріплюють, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Поруч із цим, варто зазначати, що порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених під час виконання судового рішення, ухваленого у цивільній справі, визначений статтями 447, 448, 450 у розділі VII Цивільного процесуального кодексу України.

Статтею 447 Цивільно процесуального кодексу України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини 1 статті 448 Цивільно процесуального кодексу України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що юрисдикція спорів про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, вчинених на виконання судових рішень, залежить, зокрема, від суду, який видав виконавчий документ.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, адміністративний позов подано щодо неправомірних, на думку позивача, дій державного виконавця у виконавчому провадженні, відкритому згідно виконавчого листа, виданого Галицьким районним судом м. Львова, на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 18 липня 2016 року у цивільній справі № 461/3787/16-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину в твердій грошовій сумі в розмірі 14500,00 гривень щомісяця але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки позивач оскаржує дії державного виконавця, вчинені на виконання судового рішення, ухваленого в цивільній справі, то і судовий контроль за його виконанням має здійснюватися за правилами цивільного, а не адміністративного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком суду першої інстанції та вважає, що розгляд зазначеного спору віднесено до юрисдикції Галицького районного суду м. Львова, як суду, примусове виконання рішення якого здійснював державний виконавець Долинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, відтак позивачу у відкриті провадження відмовлено правильно.

Посилання апелянта на вимоги ч.2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» в даному випадку є безпідставними, оскільки дії державного виконавця і винесена ним постанова, яку оскаржує позивач, прийняті на виконання судового рішення по цивільній справі, прийнятого Галицьким районним судом м.Львова, а ч.2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» могла б застосовуватися в тому випадку, якщо б державний виконавець вчиняв виконавчі дії уже на виконання не рішення суду по цивільній справі, а постанови державного виконавця про накладення штрафу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта на спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 300/2050/19 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 20.12.2019 року.