Справа № 120/3859/19-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

20 грудня 2019 р. Справа № 120/3859/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маслоід Олени Степанівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження клопотання про розгляд за правилами загального позовного провадження адміністративної справи:

за позовом: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 )

до: Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 )

за участю третьою особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 )

про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовною заявою ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Військова частина НОМЕР_2 (далі третя особа) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою від 02.12.2019 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12.12.2019 року за вх. № 57831 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він просив суд здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Своє бажання мотивував тим, що на забезпеченні у нього знаходиться більше півтори тисячі осіб, а тому ця справа має велике значення як для військової частини, так і для її військовослужбовців. Значний суспільний інтерес від розгляду даної справи відповідач мотивував також проведенням ООС. Крім того, вказав, що при розгляді справи в порядку спрощеного позовного провадження, він обмежений у можливості оскарження рішення.

Вирішуючи питання розгляд справи в порядку загального позовного провадження, суд виходив з наступного.

Згідно ч. 1, 2 ст. 12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

У ч. 6 ст. 12 КАС України передбачено справи, які для цілей цього Кодексу є справами незначної складності.

Оскарження позивачем дій щодо невиплати індексації грошового забезпечення є справою незначної складності. Крім цього, переданий позивачем на розгляд суду спір не належить до числа тих, що не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 12 та ч. 4 ст. 257 КАС України).

Необхідно зазначити, що навіть справи незначної складності за певних умов можуть бути предметом розгляду за правилами загального позовного провадження. Критеріями для оцінки при вирішенні цього питання є: значення справи для сторін; обраний позивачем спосіб захисту; категорію та складність справи; обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; кількість сторін та інших учасників справи; чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; думка сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач клопочучи про розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження акцентує увагу на даній справі як такій, яка має значний суспільний інтерес.

З цього приводу, суд зазначає, що суспільний інтерес це інтерес суспільства або усередненого представника цього суспільства, пов`язаного із забезпеченням його добробуту, стабільності, безпеки та сталого розвитку.

Суспільний інтерес можна визначити як те, що дає користь суспільству. Високий ступінь суспільного інтересу можуть мати адміністративні справи, що витікають з діяльності суб`єктів владних повноважень у процесі виконання ними публічно-владних управлінських функцій, які призвели до порушення основних прав, свобод та інтересів людини й громадянина.

Суспільний інтерес може виявлятися також у владно-організаційній ролі держави та органів місцевого самоврядування у процесі реалізації наданих їм чинним законодавством України владних повноважень у відповідних сферах суспільного життя. Саме у відносинах з реалізації владних повноважень держава та органи місцевого самоврядування можуть також виражати суспільний інтерес, задовольняючи певні потреби держави, окремих адміністративно-територіальних одиниць та одночасно всіх громадян.

Суспільний інтерес нерозривно пов`язаний з громадянським суспільством, основним показником дієвості якого є гарантоване ним забезпечення реалізації прав і свобод людини й громадянина, які визнані у світовій спільноті загальнолюдськими цінностями.

Від адміністративно-правового змісту та гарантованості реалізації суспільного інтересу залежить не лише реалізація всіх інших (менш значущих інтересів), але й загалом суспільні відносини в адміністративному праві, порушення яких може бути предметом розгляду судами адміністративної юрисдикції.

Значний суспільний інтерес може бути у таких випадках:

у разі відсутності єдиного правового висновку Вищого адміністративного суду України, Верховного Суду України, Верховного Суду щодо застосування актів законодавства в одній категорії адміністративних справ;

якщо розгляд Верховним Судом адміністративних справ у касаційному порядку слугує формуванню однакової судової практики в одній і тій же категорії адміністративних справ (розгляд справ з перерахунку пенсій, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням), вирішенню публічно-правових спорів, у яких учасниками виступає за однією категорією справ велике коло суб`єктів приватного права (наприклад, податкові спори) або коли відбувається масове та/або значне порушення суб`єктами владних повноважень основних прав, свобод та інтересів людини й громадянина (наприклад, типові справи);

коли має бути правильне застосування законодавства (відповідно до п. 54 Рішення ЄСПЛ від 02.11.2004 р. у справі «Трегубенко проти України»), тобто у разі допуску Верховним Судом до перегляду судового рішення в адміністративній справі однієї категорії Верховний Суд має допустити до перегляду судове рішення в іншій адміністративній справі цієї ж категорії.

якщо у вирішенні справи судами попередніх інстанцій не було дотримано справедливого балансу між інтересами заявників та інтересами суспільства.

Дана справа не є справою, яка становить значний суспільний інтерес, адже стосується інтересів не громадськості, а лише однієї особи позивача. Крім того, з приводу спірних правовідносин сформувалась усталена судова практика.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що останній буде обмежений у можливості подальшого оскарження рішення у даній справі з огляду на наступне.

Так, КАС України гарантується рівність усіх сторін перед судом та законом, забороняється надання будь-яких привілеїв жодній із сторін.

П. 5 ч. 3 ст. 44 КАС України гарантується учасникам справи право оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках. Жодних обмежень щодо права оскарження судових рішень не містить глава 10 КАС України, яка визначає особливості розгляду справ за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд вказує, що розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження виключно з метою якнайшвидшого вирішення спірних правовідносин та захисту порушених прав та інтересів позивача. Жодних негативних процесуальних наслідків в частині незмоги подальшого оскарження судового рішення спрощене позовне провадження за собою не несе.

Суд, розглядаючи дане клопотання, враховує практику Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", рішення від 25.04.2002 року "Varela Assalino contre le Portugal"). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку Європейського суду з прав людини, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.

Суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених ст. 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Адміністративна справа за своєю категорією та складністю належить до справ незначної складності, що також виключає необхідність її розгляду у порядку загального позовного провадження.

За таких обставин, клопотання відповідача про розгляд цієї справи у порядку загального позовного провадження задоволенню не підлягає.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Керуючись зазначеною нормою та враховуючи аргументи клопотання відповідача, доходжу висновку про наявність підстав для продовження розгляду цієї справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

При чому, суд зауважує, що розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження жодним чином не обмежує права сторін по справі та не впливає на вирішення справи по суті. Сторони як і при розгляді справи за правилами загального позовного провадження вільні у наданні додаткових документів, доказів чи інших пояснень, які на їх думку мають значення для вирішення справи по суті. Вибір провадження, в якому здійснюється розгляд справи, має значення виключно стосовно строків розгляду справи та безпосередньо процесу (зокрема, відсутність дебатів у спрощеному позовному провадженні). Таким чином, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження жодним чином не впливає на всебічність та повноту дослідження обставин справи, на обґрунтованість та законність прийнятого за результатами розгляду справи рішення, а також жодним чином не применшує значимість та важливість справи для сторін.

Керуючись ст. 12, 248, 256, 257, 262 КАС України, суд

УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні клопотання Військової частини НОМЕР_1 про розгляд за правилами загального позовного провадження адміністративної справи № 120/3859/19-а за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Військова частина НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Маслоід Олена Степанівна