Справа № 163/1459/19
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/13092/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Гуляка В.В., Шинкар Т.І.,

за участі секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

представник позивача: Шевчук В.В.

відповідач: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 04 листопада 2019 року у справі № 163/1459/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,-

суддя в 1-й інстанції - Чишій С.С.,

час ухвалення рішення - не зазначено.,

місце ухвалення рішення - м. Любомиль,

дата складання повного тексту рішення - не зазначено,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Волинської митниці ДФС (далі - відповідач) про поновлення строку на оскарження постанови у справі про порушення митних правил № 0044/20500/19 від 06.02.2019 Волинської митниці ДФС щодо ОСОБА_1 за ст. 485 Митного кодексу України також просив визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 0044/20500/19 від 06.02.2019 Волинської митниці ДФС щодо ОСОБА_1 за ст. 485 Митного кодексу України.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що докази про наявність у нього умислу на ухилення від сплати обов`язкових платежів відсутні. При митному оформленні автомобіля діяв добросовісно, без жодного умислу на заявлення неправдивих відомостей щодо транспортного засобу і заниження його митної вартості. До митного оформлення пред`явив виключно ті документи, які були йому передані і на даний час ніким не скасовані і не визнані недійсними. Відповідачем неправомірно надано перевагу документам та відомостям, які отримані від литовських митних органів над документами, які були подані при проведенні митних процедур. Крім цього, в матеріалах справи наявні документи не перекладені на державну мову, відповідачем не допитано всіх осіб, які фігурують по справі, не витребувано документів у юридичних осіб, які причетні до справи. Зазначених обставин відповідач не перевірив і не з`ясував, чим допустив необ`єктивність та упередженість під час розгляду справи.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 04 листопада 2019 року позов задоволено повністю.

Постанову в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацького Євгенія Сергійовича від 06.02.2019 року в справі про порушення митних правил № 0044/20500/19 про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу визнано протиправною і скасувано. Провадження в справі за протоколом про порушення митних правил № 0044/20500/19 закрито.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Волинська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю, оскільки при ухваленні оскаржуваного рішення, судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам митного органу, неповно з`ясовано обставини справи, які мають істотне значення для правильного вирішення спору та неправильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не враховано те, що вина позивача у вчиненні порушення митних правил доводиться документами, отриманими в порядку ст.352 МК України від литовських митних органів, які в розумінні ст.495 МК України є належними і допустимими доказами.

Звертає увагу апеляційного суду на те, що за результатами аналізу документів, надісланих митними органами Литовської республіки встановлено, що автомобіль марки «RENAULT MEGANE» був проданий позивачу за ціною, що є значно вищою за ту вартість, яка заявлена ним в МД, відтак, відповідачем правомірно винесено постанову у справі про порушення митних правил.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі письмові докази та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, 27.07.2018 року в місці пропуску «Луцьк» Волинської митниці ДФС за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № 205090/2018/060083, поданою декларантом (митним брокером) Товариства з обмеженою відповідальністю «Логістикброк» ОСОБА_2 , проведено митне оформлення товару «легковий автомобіль: марка «RENAULT», модель «MEGANE», ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 , загальна кількість місць, включаючи місце водія за документами виробника, - 5, призначений для використання по дорогах загального користування, бувший у використанні, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 1461 куб.см, потужність - 70кВт, колісна формула - 4x2, тип кузова - легковий універсал, календарний рік виготовлення - 2014, модельний рік виготовлення - 2014, який відповідно до Фактури (KAUFVERTRAG ) від 20/07/2018 року № 6780 слідував від продавця «WERNER EGERLAND» Automobillogistik GmbH&Co.KG Zweigniederlassung Bonnstrasse 31-33 на адресу фізичної особи ОСОБА_1 паспорт НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) за ціною 2200 Євро.

За митне оформлення даною транспортного засобу при його митній вартості у 70255,79 грн. було сплачено митних платежів в загальній сумі 29107,34 грн..

26.11.2018 року до Волинської митниці ДФС з Державної фіскальної служби України листом від 19.11.2018 № 36006/7/99-99-20-02-01-17 надійшло звернення митних органів Литовської Республіки щодо підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення автомобіля марки «RENAULT», модель «MEGANE», ідентифікаційний номер (кузова) - НОМЕР_1 , за експортною митною декларацією MRN № 18LTKRC0100EK0B5130 та рахунком-фактурою (PAZYMA-SASKAITA) серії TDT № 03830 від 24.07.2018 року щодо купівлі-продажу даного транспортного засобу, в якому вказано, що автомобіль був проданий ОСОБА_1 компанією UAB «TD TRANSPORT» за ціною 5500 Євро, що за курсом Національного банку України станом на 27.07.2018 року, тобто на момент митного оформлення товару за митною декларацією, склало 171736 грн. 36 коп..

08.01.2019 року інспектор Волинської митниці ДФС склав щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил № 0044/20500/19 за ознаками ст.485 МК України. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 через уповноважену особу Каюна Дмитра Сергійовича, який діяв на підставі довіреності від 22.07.2018 року, за посередництвом брокера ПП «Логістикброк» ОСОБА_2 під час митного оформлення автомобіля «RENAULT MEGANE» вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 32 473,79 гривні, тобто заявив в митній декларації неправдиві відомості щодо відправника товару, неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості самого товару, та надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості.

06.02.2019 року в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацький Є. С. виніс оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, відповідно до змісту протоколу № 0044/20500/19 і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 97 421,37 гривня.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що самі по собі документи митних органів Литовської Республіки не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності у його діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в повному обсязі шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару. Такі документи лише свідчать, що литовська компанія UAB «TD TRANSPORT» задекларувала, але не здійснила експорт транспортного засобу з ЄС.

Колегія суддів вважає, що такі висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи та є помилковими, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Колегія суддів звертає увагу на те, що диспозиція ст. 485 МК України, передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети вказує на те, що правопорушення може бути вчинене виключно з умисною формою вини та лише декларантом або уповноваженою ним особою, оскільки на момент подачі декларації декларант (уповноважена ним особа) повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві відомості вплинули на розмір митних платежів, які необхідно сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару. Конкретизація диспозицією зазначеної статті спеціальної мети впливає й на конкретизацію спеціального суб`єкта вказаного адміністративного правопорушення, яким в даному випадку, з урахуванням вимог п.8 ч.1 ст. 4 та ч. 8 ст. 264 МК України, може бути лише декларант або уповноважена ним особа.

При вирішенні питання щодо наявності/відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення передбаченого статтею 485 МК України слід також врахувати норми законодавства, які регулюють питання митного оформлення товарів (транспортних засобів).

Так, згідно з ч. 1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Частиною другою ст. 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою ст. 335 МК України, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України.

Згідно до ч.1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару і обраний метод її визначення.

Відповідно до ч. 5 ст. 255 МК України, митне оформлення вважається закінченим після виконання всіх митних формальностей, визначених Митним кодексом до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень.

Таким чином, у випадку виконання особою дій, визначених законодавством України, та надання митним органом дозволу на користування та/або вивозу товару митне оформлення вважається завершеним.

Так, матеріалами справи підтверджується, зокрема, експортною митною декларацією Литовської Республіки MRN № 18LTKRC0100EK0B5130 та рахунком-фактурою (PAZYMA-SASKAITA) серії TDT № 03830 від 24.07.2018 року, квитанцією про отримання коштів (документа під назвою «PINIGU PRIEMIMO KVITAS») серії TSC № 0200604 від 24.07.2018 року, автомобіль «RENAULT MEGANE» був проданий компанією UAB «TD TRANSPORT» громадянину ОСОБА_1 за ціною 5500 євро.

Однак, під час митного оформлення транспортного засобу «RENAULT MEGANE» , у рахунку-фактурі від 20.07.2018 року вартість транспортного засобу зазначено 2200 євро, його продавцем виступала компанія «WERNER EGERLAND», отримувачем - Дмитро Верещенко.

Колегія суддв звертає увагу на те, що разом з листом, митний департамент при Міністерстві фінансів Литовської Республіки, надіслав завірені копії документів відносно яких транспортний засіб марки «RENAULT MEGANE», номер кузова НОМЕР_1 , був проданий компанією UAB «TD TRANSPORT», а також надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на території України на ім`я ОСОБА_1 СХК 970947 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 01.08.2018 року, та офіційно завірену інспектором з нагляду за митними процедурами в Литовській Республіці.

Так, громадянин який придбав вищезазначений транспортний засіб та оформляв на себе експортну декларацію у Литовській Республіці, яка входить до Європейського Союзу зобов`язаний завершити цей режим, вивезенням транспортного засобу з Європейського Союзу, тобто закрити експортну декларацію при перетині європейського кордону. Коли експортна декларація при виїзді з Європейського Союзу не була закрита, то на підтвердження вивезення за межі Європейського Союзу та реєстрації транспортного засобу на території України, громадянин зобов`язався надати продавцю (відправнику) компанії підтверджуючі документи, тому саме копія технічного паспорту про реєстрацію його на митній території України, офіційно посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 01.08.2018 року, була надіслана покупцем компанії продавцю.

Митний департамент при Міністерстві фінансів у своєму листі вказав, що відправники товару надали копії документів, копії яких додаються, як підтвердження, що дані товари були ввезені на територію України та задекларовані на митниці. Це є саме копія технічного паспорту про реєстрацію його на митній території України офіційно посвідчена приватним нотаріусом.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що громадянин ОСОБА_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , придбав у компанії UAB «TD TRANSPORT», Литовської Республіки, транспортний засіб марки «RENAULT MEGANE», номер кузова НОМЕР_1 , за ціною 5500 Євро та при ввезенні транспортного засобу на митну територію України зробив підміну документів на рахунок-фактуру де вартість вказаного транспортного засобу становила 2200 Євро.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку про те, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 485 МК України, відповідач при винесенні оскарженої постанови діяв відповідно до норм чинного законодавства, в межах своєї компетенції та у спосіб, що передбачений законодавством, відтак правомірно виніс оскаржену постанову в справі про порушення митних правил, через що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, а відтак задоволенню не підлягають.

Крім цього, безпідставним є покликання позивача про те, що документи у справі не перекладені на державну мову, оскільки всі документи, що наявні в матеріалах справи перекладені на державну мову (а.с. 37-42).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши зібрані докази у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги відповідача є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Керуючись ч. 3 ст. 243, ст.ст. 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 04 листопада 2019 року у справі № 163/1459/19 скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимг ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил- відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді В. В. Гуляк
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 19.12.2019.