Справа № 140/2269/19
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 рокуЛьвів№857/11045/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Улицького В.З.,

при секретарі судового засідання: Герман О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року у справі №140/2269/19 (головуючий суддя Плахтій Н.Б. рішення проголошене о 10:52 год. у м. Луцьку повний текст складений 16.09.2019р.) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Волинської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 21.05.2019 №UА205110/2019/000493/2.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що декларантом для митного оформлення в режимі імпорту товару «легковий автомобіль марки - LAND ROVER, моделі - RANGE ROVER SPORT, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 , загальна кількість місць, включаючи водія - 5, призначений для використання по дорогах загального користування (перевезення пасажирів), номер/модель двигуна - невизначений, тип двигуна - дизельний, робочий об`єм циліндрів - 2720 см3, потужність - 140 kW, тип кузова - універсал, колісна формула 4x4, колір - зелений, бувший у використанні, календарний рік виготовлення - 2006, модельний рік виготовлення - 2006, дата ведення в експлуатацію - 03.04.2006 було оформлено та подано відповідачу митну декларацію (далі-МД) від 11.05.2019 №UA205100/2019/007933, в якій заявлена митна вартість товару за першим методом (за ціною договору) на рівні 4400 Євро. Однак, відповідач не погодився із зазначеною митною вартістю та 21.05.2019 службовою особою митниці видано картку відмови у прийнятті митної декларації №UA205110/2019/00491 й винесено рішення №UA205110/2019/000493/2 про коригування митної вартості товарів. В результаті коригування митна вартість товару збільшилась та склала 9246,00 Євро. У зв`язку із прийняттям митним органом оскаржуваного рішення у митному оформленні (випуску) товарів представником ОСОБА_1 була подана нова митна декларація №UA205110/2019/008324 від 23.05.2019.

Позивач вважає вказане рішення неправомірним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення було подано усі необхідні документи, які посвідчують підстави придбання товару, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування митної вартості. На вимогу відповідача позивачем листом від 20.05.2019 було надано вичерпну відповідь щодо виниклих у митного органу питань, які стосувались визначення декларантом митної вартості транспортного засобу, також додані переклади усіх офіційних документів та додані документи щодо придбання польською фірмою даного транспортного засобу на аукціоні, а саме: рахунок-проформа (інвойс) від 19.02.2019 року №D20190219.176115 на замовлення та від імені MOVENDERE HELSTSTRAAT 47 ВЕ-2630 AARTSELAAR BE-0452.153.622 для MARSHAL TRANS SP.Z.O.O. Cisowa 9,20-703 Lublin PL-; платіжне доручення від 19.02.2019 року про оплату коштів за придбання на аукціоні даного автомобіля.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року позов задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Волинської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 21 травня 2019 №UА205110/2019/000493/2.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права та невірним встановленням обставин у справі. Доводи апелянта зводяться до того, що вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації та складає 9246 Євро. За результатами опрацювання поданих до митного оформлення документів встановлено, що відповідно до інвойса №13/04/2014 від 25.04.2019 власником є MARSHAL TRANS SP ОСОБА_2 .O.O. Cisowa 9.20-703 Lublin, а в технічному паспорті № НОМЕР_2 вказано ALL IN METAALCONSTRUCTIE ВУВА Botemelkstraat 64 A 9100 Stnt-Niktaas. При цьому заявлена вартість транспортного засобу у розмірі 4400 Євро не містила інформації про вартість доставки транспортного засобу до митного кордону України. В матеріалах, поданих до митного оформлення, є договір від 08.05.2019 №758 оренди лафети, акт приймання-передачі предмета проката орендарю та довіреність, однак жодних документів щодо оренди лафети та її вартість декларантом в МД не зазначено. Вказане свідчить, що при визначенні числового значення заявленої митної вартості товару декларантом не було додано жодних понесених витрат на доставку ТЗ до кордону України, зокрема витрат на транспортування та страхування. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, якою в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Позивачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи позивач та його представник проти апеляційної скарги заперечили, просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суд без змін.

Відповідач в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про дату судового засідання. Згідно із ч. 2 ст. 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 придбала у польської фірми MARSHAL TRANS SP.Z.O.O. Cisowa 9,20-703 Lublin транспортний засіб марки LAND ROVER, моделі - RANGE ROVER SPORT, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 за ціною 4400 Євро, що стверджується рахунком-фактурою/інвойсом №13/04/2014 від 25.04.2019.

З метою здійснення митного оформлення даного товару декларант 11.05.2019 подав митному органу МД №UA205100/2019/007933, у якій визначив митну вартість товару за першим методом (ціною договору) на рівні 4400 Євро, що по курсу НБУ становить 129488,53 грн. У зазначеній декларації розраховані митні платежі, а саме: мито на товари, що ввозяться в Україну (код 121) 12948,85 грн, ПДВ (код 128) 42896,02 грн.

На підтвердження обґрунтованості заявленої у митній декларації №UA205100/2019/007933 митної вартості товарів та обраного методу її визначення разом з декларацією декларант ПП «Волиньброксервіс» надав митному органу документи, які посвідчують підстави придбання товару, його і кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування, а саме: рахунок-фактуру (інвойс) №13/04/2014 від 25.04.2019 року; квитанцію №9 від 03.05.2019 про купівлю валюти в сумі 4400 Євро; платіжне доручення №0408004 від 03.05.2019 року про перерахування коштів в сумі 4400 Євро за придбання транспортного засобу польській фірмі MARSHAL TRANS SP.Z.O.O. Cisowa 9,20-703 Lublin; експортну декларацію №19PL301010E0388420 від 10.05.2019 року; технічний паспорт на транспортний засіб LAND ROVER, моделі - RANGE ROVER SPORT, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 (перша та друга частини); договір прокату (оренди) причіпу (лавети) та довіреність.

За результатами аналізу поданої декларантом позивача до митного оформлення МД №UA205100/2019/007933 та долучених документів автоматизованою системою аналізу та управління ризиками (АСАУР) в автоматичному режимі було згенеровано ряд ризиків, зокрема, щодо витребування оригіналів документів, зазначених у митній декларації або засвідчених в установленому порядку їх копій, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів; перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби; контроль правильності визначення митної вартості товарів; витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів; перевірка правильності справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати; проведення митного огляду транспортного засобу; забезпечення ідентифікації товарів та/або транспортних засобів шляхом здійснення цифрової фотозйомки. За результатами опрацювання згенерованих профілів ризику відповідачем встановлено, що «артість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення MB за VIN-кодами: SALLSAA146A952827, валюта - EUR, вартість - 9246 Євро».

Зважаючи на це, декларанту було запропоновано в десятиденний термін надати наступні документи: переклад документів, поданих до митного оформлення, декларацію країни відправлення (Бельгія); договір з третіми особами, в Республіці Польща, згідно якого здійснювалось відправлення з м. Люблін, зазначеним в експортній декларації №19PL301010E0388420 від 10.05.2019; договір і платіжні документи з особами, зазначеними в технічному паспорті; висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; інші додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (за бажанням).

20.05.2019 позивач направила відповідачу лист, в якому пояснила, що автомобіль польською фірмою MARSHAL TRANS SP.Z.O.O. був придбаний на аукціоні у фірми Moyersoen, Бельгія, яка виступала посередником і організатором публічних онлайн-торгів, що підтверджується інвойсом від 19.02.2019 року №D20190219.176115 та платіжним дорученням №2 від 19.02.2019 року, договору з третіми особами не існує, оскільки нею укладалась двостороння угода з фірмою MARSHAL TRANS SP.Z.O.O., згідно з якою було відкрито експортну декларацію, та надала переклад документів.

21.05.2019 відповідач прийняв рішення №UA205110/2019/000493/2 про коригування митної вартості товарів. У графі 33 вказаного рішення було зазначено, що митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом.

В обґрунтування рішення відповідач вказав, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості було встановлено, що декларантом заявлено митну вартість на рівні 4400 Євро.

У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, також в зв`язку з тим, що подані документи містять розбіжності, а саме: відповідно до інвойса №13/04/2019 від 25.04.2019 власником є: MARSHAL TRANS SP.Z.0.0 Cisowa 9,20-703 Lublin, в технічному паспорті № НОМЕР_2 вказано власника: АLL IN METAALCONSTRUCTIE BVBA Botermelkstraat 64 A 9100 Sint Niklaas. Відповідно до експортної декларацій №19PL301010Е0388420, оформленій в Польщі від 10.05.2019. відправник: MARSHAL TRANS SP.Z.0.0 Cisowa 9,20-703 Lublin, Польша, технічний паспорт № НОМЕР_2 виданий в Бельгії, а також в зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР «Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення MB за VIN-кодами: SALLSAA146A952827, валюта - EUR, вартість - 9246,00» та згідно наказу ДФС України №780 від 28.11.2018 «Про забезпечення моніторингу за митними оформленням транспортних засобів, бувших у використанні» та згідно ст.53 та ст.54 МКУ декларанту запропоновано надати в 10-денний термін наступні документи: - декларацію країни відправлення (Бельгія ); - договір і платіжні документи з особами зазначеними в технічному паспорті; - висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, інші додаткові наявні у Вас документи для підтвердження заявленої митної вартості товару (за бажанням).

З метою випуску товару у вільний обіг декларантом було подано нову МД від 23.05.2019 №UA205110/2019/008324, у якій митну вартість визначено відповідно до рішення про коригування митної вартості та вказано про надання гарантій по миту на товари, що ввозяться в Україну, (код 121) в сумі 14239,96 грн, по ПДВ (код 128) в сумі 31327,92 грн.

Суд першої інстанції позов задовольнив з тих підстав, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано виключно інформацію, надану у зв`язку зі спрацюванням ризиків АСАУР «Вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел. Обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення MB за VIN-кодами: SALLSAA146A952827, валюта - EUR, вартість - 9246,00».

Апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як слідує з матеріалів справи, декларант при здійсненні митного оформлення товару надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару, підстави його придбання, його кількісні та якісні характеристики, цінове та вартісне обґрунтування. Зокрема, для обґрунтування вартісного значення складових митної вартості надав: рахунок-фактуру (інвойс) №13/04/2014 від 25.04.2019 року; квитанцію №9 від 03.05.2019 про купівлю валюти в сумі 4400 Євро; платіжне доручення №0408004 від 03.05.2019 року про перерахування коштів в сумі 4400 Євро за придбання транспортного засобу польській фірмі MARSHAL TRANS SP.Z.O.O. Cisowa 9,20-703 Lublin; експортну декларацію №19PL301010E0388420 від 10.05.2019 року; технічний паспорт на транспортний засіб LAND ROVER, моделі - RANGE ROVER SPORT, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_1 (перша та друга частини); договір прокату (оренди) причіпу (лавети) та довіреність.

Частинами першою, другою статті 54 МК України визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п`ятою статті 54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у встановлених випадках, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; застосовувати інші передбачені форми митного контролю.

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З вищенаведеного випливає, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Суд не заперечує права органу доходів і зборів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п`ята статті 54 МК України), проте вважає, що при цьому він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару «легковий автомобіль марки - LAND ROVER, моделі - RANGE ROVER SPORT, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 » у розмірі 4400 Євро та надання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Як слідує із рішення відповідача, він поставив під сумнів достовірність наданих декларантом документів у зв`язку із наявністю розбіжностей, а саме: в інвойсі №13/04/2019 від 25.04.2019 власником є MARSHAL TRANS SP.Z.0.0 Cisowa 9,20-703 Lublin, а в технічному паспорті № НОМЕР_2 вказано власником вказано АLL IN METAALCONSTRUCTIE BVBA Botermelkstraat 64 A 9100 Sint Niklaas. Відповідно до експортної декларацій №19PL301010Е0388420 від 10.05.2019, яка оформлена в Польщі, відправник MARSHAL TRANS SP.Z.0.0 Cisowa 9,20-703 Lublin, Польша, a технічний паспорт № НОМЕР_2 виданий в Бельгії, а також у зв`язку зі спрацюванням системи ризиків АСАУР: «Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів». Крім того, в рішенні посилається на те, що декларантом не було подано висновки про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, договір з третіми особами, в Республіці Польща, згідно якого здійснювалось відправлення з м. Люблін, зазначеним в експортній декларації №19PL301010E0388420 від 10.05.2019.

Крім того посилання відповідача на те, що позивач не включила до митної вартості понесених витрат на транспортування та страхування товару. Відтак митну вартість товару визначено відповідачем за резервним методом на підставі цінової інформації, наявної в митниці, на рівні 9246 Євро, однак, суд не погоджується з такою позицією відповідача, з огляду на таке.

Зі змісту частини другої статті 53 МК України випливає, що визначення конкретного переліку документів із зазначених у цій статті необхідне у кожному окремому випадку. Зокрема, у пункті 2 розділу І Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон Україна, затверджених наказом Держмитслужби України від 17 листопада 2005 року №1118, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25 листопада 2005 року за №1428/11708, визначено, що документами, які підтверджують право власності на транспортний засіб, є: а) придбані (отримані) у громадян чи підприємств - засвідчені нотаріально в країні придбання або в консульських установах чи в посольствах України договори купівлі-продажу, міни чи дарування тощо; б) придбані в підприємств - оформлені на відповідних бланках і завірені печатками цих осіб чи інших організацій та установ оригінали рахунків, чеків, рахунків-Фактур, інвойсів, інших документів. У цих документах, крім чеків, згідно з формою відповідного бланка повинні бути зазначені дата продажу, номери шасі (рами), кузова (або ідентифікаційний номер), двигуна транспортного засобу (ТЗ), його модель і рік виготовлення, а також прізвище, ім`я, по батькові особи, якій продано ТЗ; в) технічні паспорти, технічні талони, сервісні книжки, реєстраційні свідоцтва та інші документи на ТЗ, видані вповноваженими органами країни придбання, із зазначенням власника ТЗ або відміткою про зняття ТЗ з обліку; документи контролю за доставкою ТЗ до митного органу призначення (далі - ДКД), оформлені в установленому порядку.

У даному випадку зовнішньоекономічний контракт між сторонами (фізичною особою та юридичною особою) не оформлявся, натомість продавець видав покупцю рахунок-фактуру. Інші умови поставки, ніж ті, що вказані у цьому документі, не визначені, про що митному органу з аналізу такого документа мало бути відомо.

Разом з тим, судом зазначено, що для підтвердження митної вартості товару позивач надала пояснення щодо встановлених розбіжностей, надавши рахунок-проформу (інвойс) від 19.02.2019 року №D20190219.176115, з якого слідує, що фірма Moyersoen, Бельгія на замовлення та від імені фірми MOVENDERE HELSTSTRAAT 47 придбала для фірми MARSHAL TRANS SP.Z.0.0 автомобіль марки - LAND ROVER, моделі - RANGE ROVER SPORT, ідентифікаційний номер (номер кузова) - НОМЕР_1 за ціною 4329 Євро. При цьому надала платіжний документ, відповідно до якого фірма MARSHAL TRANS SP.Z.0.0 переказала 4329 Євро фірмі MOVENDERE HELSTSTRAAT 47.

Отже, факт переходу права власності на зазначений транспортний засіб до фірми MARSHAL TRANS SP.Z.0.0 підтверджується належними та допустимими доказами. При цьому слід зазначити, що в технічному паспорті автомобіля вказується про те, що свідоцтво про реєстрацію не є свідоцтвом права власності на транспортний засіб.

Відповідно до частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відтак, відповідно до статті 55 МК України орган доходів і зборів має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом, за відповідних умов, зокрема, якщо ним у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

витрати на страхування цих товарів.

Отже, Митним кодексом України наведено вичерпний перелік документів, якими підтверджується митна вартість товару, при цьому витрати на транспортування та витрати на страхування є різними складовими митної вартості товару.

Водночас, суд зауважує, що документів на підтвердження понесених витрат на транспортування та страхування митниця від декларанта не вимагала. Вимога митниці стосувалась надання декларації країни відправлення (Бельгія), договору з третіми особами, зазначеними в техпаспорті, висновків про якісні та вартісні характеристики товару.

Таким чином, жодних сумнівів щодо не включення позивачем до митної вартості товару витрат на страхування та транспортування при розгляді поданих до митного оформлення документів у митного органу не було.

З врахуванням вищевикладеного, суд не бере до уваги доводи відповідача про те, що декларант не включив до митної вартості товару витрати на транспортування та страхування, оскільки документи на підтвердження таких витрат згідно з повідомленням митниці у декларанта не витребовувались. Крім того, в оскаржуваному рішенні вказана обставина також не наведена.

Водночас, на думку суду, не подання позивачем висновків про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару за умови наявності інших документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості, не може бути обґрунтованою підставою для коригування митної вартості товару.

Разом з тим, факт відсутності у позивача договору з третіми особами, в Республіці Польща, згідно якого здійснювалось відправлення з м. Люблін, зазначеним в експортній декларації №19PL301010E0388420 від 10.05.2019, позивач пояснила оформленням договірних відносин з фірмою MARSHAL TRANS SP.Z.0.0 за відсутності третіх осіб.

За змістом пункту 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11 вересня 2015 року №689, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Як визначено частиною шостою статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У рішенні про коригування митної вартості товарів від 21.05.2019 №UА205110/2019/000493/2 вказано, що воно прийняте у зв`язку із неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом. Тобто, відповідач при прийнятті рішення застосував пункт 2 частини шостої статті 54 МК України). При цьому митну вартість він визначив також за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року №598, посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 в справі №825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Таким чином, оскільки, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом в розмірі 9246,00 євро, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 21.02.2019 №UА205110/2019/000202/2 є необґрунтованим та безпідставним.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності коригування митної вартості товару згідно з оскаржуваним рішенням від 21.02.2019 №UА205110/2019/000493/2, тому таке підлягає визнанню його протиправним та скасуванню

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2019 року у справі №140/2269/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
В. З. Улицький
Повний текст постанови складено 21.12.2019р.