Справа № 440/2602/19
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 р. Справа № 440/2602/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Старосуда М.І.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 року, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський, м. Полтава, повний текст складено 10.09.19 року по справі № 440/2602/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління Служби безпеки України в Полтавській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Служби безпеки України в Полтавській області, в якому просив з урахуванням уточнень:

- визнати бездіяльність Управління Служби безпеки України в Полтавській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2014 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 15 листопада 2018 року протиправною;

- зобов`язати Управління Служби безпеки України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію відпустки як учаснику бойових дій за період з 2014 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 15 листопада 2018 року;

- стягнути з Управління Служби безпеки України в Полтавській області середній заробіток за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2014 року по 2018 рік) за період з 15 листопада 2018 року по день ухвалення рішення.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Полтавській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2014 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 15 листопада 2018 року.

Зобов`язано Управління Служби безпеки України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2014 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 15 листопада 2018 року.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову , позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення в цій частині та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що не здійснивши нарахування та виплату грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2014 року по 2018 рік, не провівши повний розрахунок при звільненні, відповідач порушив вимоги чинного законодавства, а також права та охоронювані законом інтереси позивача.

Відповідач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення від 08.06.2015 серії НОМЕР_2.

Управління Служби безпеки України в Полтавській області видало наказ "По особовому складу" № 463-ос від 15.11.2019, яким звільненого наказом Служби безпеки України від 03.11.2018 з військової служби у запас Служби безпеки України підполковника ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу.

28.05.2019 позивач звернувся із заявою про нарахування йому та виплати, як учаснику бойових дій, грошової компенсації за невикористані календарні дні додаткової відпустки у 2015, 2016, 2017 та 2018 роках.

За результатами розгляду даної заяви відповідач листом від 27.06.2019 №66/21/7/П-310/12 повідомив про відсутність підстав для нарахування ОСОБА_1 компенсації за додаткові відпустки.

Вважаючи дії відповідача щодо не виплати компенсації за невикористані додаткові відпустки, як учасника бойових дій під час звільнення з військової служби, протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку про те, що під час звільнення зі служби та виключення зі списків особового складу, із військовослужбовцем повинен бути повністю проведений розрахунок, в тому числі, нараховано грошову компенсацію за невикористані дні додаткової соціальної відпуски, чого Управлінням Служби безпеки України в Полтавській області здійснено не було.

Однак, суд першої інстанції вважав, що позовна вимога про стягнення з Управління Служби безпеки України в Полтавській області середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2014 року по 2018 рік) за період з 15 листопада 2018 року по день ухвалення рішення з розрахунку середньоденного грошового забезпечення, яке складає 764,82 грн., є передчасною та, відповідно, не може бути задоволена судом.

Суд апеляційної інстанції відповідно до ст.308 КАСУ розглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги та зазначає, що рішення суду в частині задоволених позовних вимог не оскаржено, а тому апеляційному перегляду підлягає рішення суду в частині відмови у задоволенні позову про стягнення з Управління Служби безпеки України в Полтавській області середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо підстав для відмови цієї частини позовних вимог з огляду на таке.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення та виплат компенсаційного характеру військовослужбовців Служби безпеки України регламентується Законом України "Про Службу безпеки України", Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та наказами Служби безпеки України від 10.04.2018 № 515/ДСК та від 12.03.2018 №380/ДСК.

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно пунктів 2 та 3 постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

Як зазначено вище, рішенням суду від 10.09.2019 року зобов`язано Управління Служби безпеки України в Полтавській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2014 року по 2018 рік, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 15 листопада 2018 року.

Отже, відповідач в день звільнення позивача з військової служби 15 листопада 2018 року не виплатив йому грошову компенсацію за невикористані календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2014 року по 2018 рік.

З огляду на неврегульованість спеціальним законодавством питання відповідальності за затримку розрахунку при звільненні військовослужбовця, до спірних правовідносин підлягають застосуванню приписи КЗпПУ, зокрема, стаття 117, яка передбачає відповідальність власника за затримку розрахунку при звільненні при наявності факту порушення власником строку розрахунку та вини власника.

Так, згідно із частиною першою статті 116 КЗпПУ при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Відповідно до частини першої статті 117 КЗпПУ в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 16 січня 2019 року у справі № 802/1052/17-а, за відсутності іншого законодавства розрахунок розміру середнього заробітку слід проводити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08 лютого 1995 року (далі - Порядок №100).

Пунктом 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року №100, визначено, що нарахування виплат, які обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Пунктом 7 Інструкції про грошове забезпечення та виплати компенсаційного характеру військовослужбовцям СБУ, затвердженої наказом ЦУ СБУ від 10.04.2018 №515/ДСК, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 25.04.2018 за № 512/31964 встановлено, що при виплаті військовослужбовцям грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів в місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту вказаної інструкції вбачається, що грошове забезпечення військовослужбовців обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Відповідно до довідки Управління Служби безпеки України в Полтавській області № 66/21-217 від 10 липня 2019 року сума грошового забезпечення ОСОБА_1 за останні 2 календарних місяці перед звільненням склала 32122,50 грн. (за вересень 2018 року - 16061,25 грн. та жовтень 2018 року - 16061,25 грн.)

Таким чином, середньоденне календарне грошове забезпечення за два місяці, що передують звільненню, складає 526,60 грн. (32122,50 грн. : 61 календ.дн.).

Колегія суддів зазначає, що позивач заявляв вимоги про стягнення з Управління Служби безпеки України в Полтавській області середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2014 року по 2018 рік) за період з 15 листопада 2018 року по день ухвалення рішення.

Слід зазначити, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.07.2019 року по справі №440/1743/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Управління Служби безпеки України в Полтавській області щодо виплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки сплати належних йому при звільненні сум по день фактичного розрахунку в розмірі 53537 (п`ятдесят три тисячі п`ятсот тридцять сім) гривень 40 (сорок) копійок.

Стягнуто з Управління Служби безпеки України в Полтавській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки сплати належних йому при звільненні сум по день фактичного розрахунку в розмірі 53537 (п`ятдесят три тисячі п`ятсот тридцять сім) гривень 40 (сорок) копійок.

Вказаним рішенням встановлено, що час затримки сплати позивачу належних при звільнені коштів становив з 16 листопада 2018 року по 26 лютого 2019 року.

Таким чином, в даному випадку права позивача на отримання середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2014 року по 2018 рік) підлягають захисту за період з 27 лютого 2019 року по день винесення рішення, тобто по 20 грудня 2019 року.

З урахуванням викладеного, стягненню з Управління СБУ в Полтавській області на користь ОСОБА_1 підлягає середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 156 400,20 грн. (526,60 грн. х 297 календарних днів).

Суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні цієї частини позову.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову з прийняттям постанови про задоволення позову в цій частині.

Згідно частини 6 статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зменшуючи розмір витрат, пов`язаних із наданням позивачу професійної правничої допомоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що за даних обставин справи справедливим і співмірним відшкодуванням таких витрат буде сума 3842,00 грн., але з урахуванням часткового задоволення позову, суд стягнув половину судових витрат в розмірі 1921 грн.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки з наданого позивачем акта приймання-передачі наданих послуг вбачається, що вартість послуг правового характеру у розмірі 16000,00 грн., що заявлена до стягнення з відповідача є не співмірною зі складністю справи та обсягом наданих послуг, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та ціною позову.

У зв`язку з фактичним задоволенням апеляційної скарги позивача колегія суддів приходить до висновку щодо стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат в розмірі 1921 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 року по справі № 440/2602/19 скасувати в частині відмови у задоволенні позову про стягнення з Управління Служби безпеки України в Полтавській області середнього заробітку за несвоєчасний розрахунок при звільненні (невиплата компенсації відпустки як учаснику бойових дій за період з 2014 року по 2018 рік) за період з 15 листопада 2018 року по день ухвалення рішення.

Прийняти в цій частині постанову, якою позов ОСОБА_1 до Управління Служби безпеки України в Полтавській області про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Управління Служби безпеки України в Полтавській області (вул. Соборності, 39, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27 лютого 2019 року по 20 грудня 2019 року в розмірі 156 400 (сто п`ятдесят шість тисяч чотириста) гривень 20 копійок.

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 року по справі № 440/2602/19 залишити без змін.

Стягнути з Управління Служби безпеки України в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань (вул. Соборності, буд. 39, м. Полтава, 36014, ідентифікаційний код 20001651) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судові витрати на правову (правничу) допомогу в сумі 1921,00 грн (Одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Старосуд
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко О.М. Мінаєва