Справа № 473/2359/19
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 473/2359/19
Головуючий в 1 інстанції: Висоцька Г.А.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Семенюка Г.В.

Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 червня 2019р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2019р. ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до УПП в Миколаївській області, в якому просив скасувати постанову серія НК №958218 від 23.05.2019р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 23.05.2019р. о 8:15год. керував составом транспортних засобів (вантажний сідловий тягач-Е марки DAF, моделі XF 95.380, державний номер НОМЕР_1 та спеціалізований напівпричіп н/пр - контейнеровоз - Е марки WIELTON, моделі NW33SB, державний номер НОМЕР_2 ) коли на виїзді з м.Снігурівка Снігурівського району Миколаївської області його було зупинено поліцейськими, які не назвали свої прізвища, посади, спеціальні звання, не проінформували про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки. На їх вимогу він передав своє посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів. На запропонування поставити свій підпис у складених документах, зміст яких не оголошували він відмовився.

25.05.2019р. засобами поштового зв`язку позивач отримав поштове відправлення від УПП в Миколаївській області, із не читаємою копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія НК №958218 від 23.05.2019р.

Позивач вважає, що зазначена постанова підлягає скасуванню, оскільки:

- в постанові не вказано спеціальне звання поліцейського, що її склав, що є порушенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену наказом МВС України від 7.11.2015р. №1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015р. за №1408/27853;

- постанова не відповідає формі, наведеній у додатку №5 до Інструкції, зокрема в ній відсутній пункт, який передбачає підпис особи, що притягається до адміністративної відповідальності, про роз`яснення їй прав за ст.268 КУпАП та строку оскарження за ст.289 КУпАП. Постанова заповнена нерозбірливим почерком, місце проживання (перебування), місце роботи, особи, що притягається до адміністративної відповідальності а також посада, прізвище, ім`я, по батькові поліцейського записано не друкованими літерами;

- постанову було винесено без проведення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Посилаючись на вказане просив позов задовольнити.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 червня 2019р. позов задоволено.

Постанову серії НК №958218 від 23.05.2019р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч.1ст.121 КУпАП України відносно позивача скасовано.

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП закрито.

В апеляційній скарзі УПП в Миколаївській області, посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та прийняти у справі нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення скарги, з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надав суду належні докази на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови.

Водночас, додані до апеляційної скарги докази свідчать, що 14.06.2019р. УПП в Миколаївській області надіслало на електрону адресу суду відзив на позов з копіями матеріалів адміністративної справи. Однак, в матеріалах справи зазначені документи відсутні.

За таких обставин, судова колегія не може погодитись із висновками суду першої інстанції, оскільки суд, в супереч вимог ч.4 ст.9 КАС України, порушив принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі.

За правилами ст.242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судова колегія вважає, що вказані порушення норм права призвели до неправильного вирішення справи по суті, а тому апеляційний суд на підставі ст.315 КАС України, рішення суду скасовує та приймає по справі нову постанову про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.

Так, судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 23.05.2019р. інспектором УПП в Миколаївській області прийнято постанову серія НК №958218, у відповідності до якої ОСОБА_1 керував т/з DAF, д.н.з. НОМЕР_1 з причепом WIELTON д.н.з. НОМЕР_2 переобладнаним з причіп-контейнеровоз - Е обладнаним для перевезення контейнерів категорії 1А або 1С ГОСТ 18477-79 на самохвальний напівпричіп Е, чим порушив 31.1 ПДР України.

ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340грн..

Перевіряючи правомірність та обґрунтованість дій та рішень поліцейського, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Положеннями ч.1 ст.121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що /…/ переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до п.8,11 ч.1 ст.23 ЗУ "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст.14 ЗУ "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Приписами п.1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ за №1306 від 10.10.2001р. визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9).

Положеннями п.31.1 Правил дорожнього руху України встановлено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

В силу положень ст.222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 7.11.2015р. за №1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015р., №1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Частиною 2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У такому випадку, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) на місці вчинення правопорушення виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП.

Так, з матеріалів справи вбачається, що спеціалізований напівпричип н/пр - контейнеровоз - Е марки WIELTON, моделі NW33SB, д.н.з. НОМЕР_2 належить позивачу, що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів НОМЕР_3 (а.с.8).

Із зазначеного свідоцтва вбачається, що платформа обладнана для перевезення контейнерів типу 1А або 1С ГОСТ 18477-79.

Водночас, згідно наданих УПП в Миколаївській області фотознімків вбачається, що тип напівпричепу д.н.з. НОМЕР_2 самоскидний, що свідчить про його переобладнання.

Крім того, в матеріалах справи міститься диск із відеозаписом здійсненого на нагрудну відеокамеру поліцейського (DSJX303967_/05/23-09:52:39) з якого вбачається, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесена у присутності ОСОБА_1 .

Факт відмови від її підпису підтверджено позивачем у своєму позові.

Також, апеляційним судом досліджено оскаржувану постанову, її невідповідності вимогам ст.283 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджену наказом МВС України від 7.11.2015р. №1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015р. за №1408/27853 не встановлено.

Відповідно до ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому покладений на суб`єктів владних повноважень - відповідачів указаною нормою процесуального закону тягар доказування правомірності їхніх рішень, дій чи бездіяльності не звільняє позивача від обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Аналізуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що поліцейський приймаючи оскаржувану постанову діяв в межах своїх повноважень та на підставі чинних норм законодавства України, оскільки позивачем дійсно порушено ПДР.

Приймаючи до уваги, що доводи позову є безпідставними та необґрунтованими, а згідно ч.5 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову про скасування постанови серія НК №958218 від 23.05.2019р..

Враховуючи вищезазначене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції порушено принцип офіційного з`ясування обставин справи, а тому рішення суду не можливо вважати законним та обґрунтованим, що є підставою для його скасування з ухваленням по справі нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246, 272, 315, 317 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 18 червня 2019р. скасувати.

Ухвалити по справі нове рішення, яким у задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту постановлення, остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Ю.М.Градовський

Судді: Г.В.Семенюк

О.І.Шляхтицький