Справа № 320/3896/19
Суддя: Лисенко В.І.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2019 року № 320/3896/19
Суддя Київського окружного адміністративного суду Лисенко В.І.,

при секретарі судового засідання Лубянської Д.С.,

за участі:

представників позивача - Геращенка А.П., Корнієнка І.М.,

представника відповідача - Грабовського І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Білоцерківської міської ради Київської області до Виконавчого комітету Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, третя особа - ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, про визнання протиправними дій

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернулась Білоцерківська міська рада Київської області з позовом до Виконавчого комітету Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 04 липня 2018 року № 217 «Про присвоєння та зміну поштових адрес об`єктам нерухомого майна»;

- встановити відсутність компетенції (повноважень) Виконавчого комітету Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області щодо прийняття будь-яких рішень, спрямованих на присвоєння та/або зміну поштових адрес об`єктам нерухомого майна в межах міста Біла Церква Київської області, що визначені згідно Проекту планування та забудови міста Біла Церква Київської області 1955 року.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю рішення виконавчого комітету Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 04 липня 2018 року № 217 «Про присвоєння та зміну поштових адрес об`єктам нерухомого майна», яким об`єкту нерухомого майна площею 364,1 кв.м, який розташований по вул. Гайок, 224А у м. Біла Церква, присвоєно нову адресу - Київська область, Білоцерківський район, с. Фурси, вул. Промислова, 5. Зазначено, що приймаючи владне управлінське рішення, відповідач протиправно змінив адресу об`єкту нерухомого майна та його адміністративно-територіальну одиницю, адже вказаний об`єкт нерухомості розташований у межах міста Біла Церква.

Наголошено, що як об`єкт нерухомого майна, щодо якого відповідачем прийнято спірне рішення, так і земельні ділянки, на яких він розташований, є комунальною власністю територіальної громади міста Біла Церква, що підтверджується відповідною документацією. Тому, на думку позивача, спірне рішення є незаконним та підлягає скасуванню.

Відповідач з позовом не погодився, надав до суду письмовий відзив, в якому зазначив, що Фурсівська сільська рада, як орган місцевого самоврядування, має право вирішувати питання щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, у тому числі, щодо присвоєння адрес об`єктам нерухомого майна на місцевому рівні. Разом з цим, стверджено, що об`єкт нерухомого майна, якому спірним рішенням перейменовано адресу, розташований на території відповідача, яка була сформована у 1994 році та затверджена рішенням Білоцерківської районної ради народних депутатів від 05.09.1995 №05-50. Також, мотивуючи правомірність свого рішення, відповідач посилається на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08.02.2019 у справі №810/3401/17, яким відмовлено у скасуванні рішення Білоцерківської районної ради Київської області від 12.03.2015 №40-427 "Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж сіл Фурси та Чмирівка Білоцерківського району".

Звернуто увагу суду на те, що передача майна, розташованого на спірній території, у власність позивача, не свідчить про набуття Білоцерківською міською радою права власності або користування на земельні ділянки під ним, та про включення цих земель до меж міста Біла Церква.

Третя особа, належним чином повідомлена про розгляд справи, своїм правом, передбаченим статтею 165 КАС України, не скористалась, жодних пояснень по суті справи не надала.

Ухвалою суду від 19.08.2019 відкрито загальне позовне провадження у даній адміністративній справі.

Протокольною ухвалою суду від 28.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання, призначене на 10.12.2019, прибули представники позивача та представник відповідача. Представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд їх задовольнити, представник відповідача проти адміністративного позову заперечував, наполягав на відмові у його задоволенні.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, 17.04.2019 Білоцерківська міська рада Київської області отримала лист-відповідь від Фурсівської сільської ради №498/02-14, до якого було долучено належним чином засвідчену копію рішення виконавчого комітету Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 04 липня 2018 року № 217 «Про присвоєння та зміну поштових адрес об`єктам нерухомого майна» (т.1 а.с.24-25).

У відповідності до змісту вказаного рішення, виконавчий комітет Фурсівської сільської ради вирішив: "Нежитловій будівлі та споруді, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103, площею 364,1 кв.м, наданій ФОП ОСОБА_1 у власність для ведення господарської діяльності та яка розташована: АДРЕСА_1 , в межах Фурсівської сільської ради, присвоїти адресу: Київська область, Білоцерківський район, с. Фурси, вул. Промислова, 5."

На переконання Білоцерківської міської ради, оскаржуване рішення відповідача є незаконним та прийнятим з порушенням вимог чинного законодавства України, а також за відсутності компетенції (повноважень) на вчинення таких дій, у зв`язку із чим, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 133 Конституції України систему адміністративно-територіального устрою України, складають: Автономна Республіка Крим, області, райони, міста, райони в містах, селища та села.

Згідно з частиною першою статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначає Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» № 280/97-ВР від 21 травня 1997 року (надалі - Закон № 280/97-ВР).

Відповідно до статті 2 цього Закону місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Частиною другою статті 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено що місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

Відповідно до частини другої статті 4 Європейської хартії місцевого самоврядування - органи місцевого самоврядування в межах закону мають повне право вільно вирішувати будь-яке питання, яке не вилучене зі сфери їхньої компетенції і вирішення якого не доручене жодному іншому органу.

Статтею 52 Закону № 280/97-ВР визначено, що виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради може розглядати і вирішувати питання, віднесені цим Законом до відання виконавчих органів ради.

Виконавчий комітет ради:

1) попередньо розглядає та схвалює проекти місцевих програм соціально-економічного і культурного розвитку, цільових програм з інших питань, прогноз місцевого бюджету, проект місцевого бюджету, проекти рішень з інших питань, що вносяться на розгляд відповідної ради;

2) координує діяльність відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідної територіальної громади, заслуховує звіти про роботу їх керівників;

3) має право змінювати або скасовувати акти підпорядкованих йому відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб.

Сільська, селищна, міська рада може прийняти рішення про розмежування повноважень між її виконавчим комітетом, відділами, управліннями, іншими виконавчими органами ради та сільським, селищним, міським головою в межах повноважень, наданих цим Законом виконавчим органам сільських, селищних, міських рад.

Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради (ч. 6 ст. 59 Закону № 280/97-ВР).

Пунктом першим частини першої статті 37 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать такі власні (самоврядні) повноваження, як підготовка і внесення на розгляд ради питань щодо найменування (перейменування) вулиць, провулків, проспектів, площ, парків, скверів, мостів та інших споруд, розташованих на території відповідного населеного пункту.
Буквальний зміст наведених норма права свідчить, що дії щодо присвоєння (зміни) адреси, зокрема, об`єктам нерухомого майна, є виключною компетенцію органу місцевого самоврядування, на території якого розташований відповідний об`єкт.

За таких умов, для правильного вирішення справи по суті, необхідним для встановлення, є адміністративно-територіальна приналежність нежитлової будівлі та споруди (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103, площею 364,1 кв.м) до меж територіальної громади міста Біла Церква, або ж меж села Фурси.

Як встановлюється з наявних матеріалів справи, у 1955 році було погоджено «Проект планировки и застройки г. Белая Церковь Киевской области» (т.1 а.с. 26-61).

Згідно даного документу територія «Житлового масиву Гайок» (місце розташування спірного об`єкту нерухомості) знаходиться у межах міста Біла Церква Київської області.

Судом встановлено, що 18 вересня 1958 року рішенням виконавчого комітету Київської обласної ради депутатів трудящих «Про адміністративно територіальні зміни», села Заріччя і Роток включені в межу міста Біла Церква, а Зарічанська і Ротоцька сільради Білоцерківського району ліквідовані (т.1 а.с. 65).

Зазначене рішення було прийнято згідно постанови Президії Верховної ради Української PCP від 4 вересня 1956 року «Про передачу деяких питань адміністративно-територіального поділу на вирішення виконавчих комітетів обласних рад депутатів трудящих».

Суд звертає увагу, що паралельно, рішенням виконкому Білоцерківської міської Ради депутатів трудящих №685 від 12.11.1958, було затверджено звіт про використання земель по м. Біла Церква, загальна площа земель по ньому складала 4023 га. без урахування площ сіл Заріччя і Роток, що фактично були включені в межу міста, aле ще необліковані (дані зміни площі були враховані, обліковані при затвердженні генерального плану міста Біла Церква 1964 року) (т.1 а.с. 66).

У ході судового розгляду встановлено, що 1963 року було розроблено «Технико-экономические основы развития города Белая Церковь Киевской области», а у подальшому було розроблено (Генеральний план) Проектний план планировки г. Белая Церковь запроектований Українським Державним інститутом проектування міст «ДІПР0М1СТ0» (м. Київ) в 1963-1964 роках, і площа території міських земель, складала 5590,86 га.

Також, 24.02.1965 було прийнято рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської Ради депутатів трудящих №83 «Про затвердження Акта про встановлення зовнішньої межі міських земель м. Біла Церква».

18 лютого 1966 року було прийнято рішення виконавчого комітету Київської обласної Ради депутатів трудящих №97, яким затверджено Проект планіровки м. Біла Церква.

Суд зазначає, що міська межа поступово встановлювалась на той час на підставі пунктів 146-156 Земельного кодексу УССР від 29 листопада 1922 року, який діяв до 30 вересня 1971 року, і у відповідності до неї, об`єкт нерухомості, якому відповідач присвоїв нову адресу, знаходиться на території адміністартивно-господарської одиниці - міста Біла Церква.

При цьому, суд вважає необґрунтованими посилання відповідача на неналежне визначення меж міста Біла Церква, з огляду на недотримання передбаченої на той час процедури, оскільки згідно приписів Земельного кодексу УССР від 29 листопада 1922 року, який діяв до 30 вересня 1971 року, додаткове затвердження планувань міст, селищ, сіл іншими органами, не вимагалось.

У цьому контексті, суд зазначає, що під час судового засідання, судом були оглянуті оригінали проекту планування та забудови м. Біла Церква 1955 року, схеми до проекту планування та карти, проекту зеленої зони м. Біла Церква 1961 року, техніко-економічних основ розвитку м. Біла Церква 1963 року, з яких чітко убачається фактичне розташування житлового масиву "Гайок" в межах території міста Біла Церква.

Серед іншого, важливим для врахування є те, що 25.11.1977 «КЕЧ Білоцерківського району Київської області» було видано державний акт на право постійного користування земельною ділянкою інв. №ХУ-440 площею 788 га (т.1 а.с. 112-113).

28 липня 1998 року було прийнято рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №227 «Про передачу житлових будинків, інженерних мереж, теплових пунктів, електричних мереж військового містечка №50 «Гайок» в комунальну власність Білоцерківського міськвиконкому».

02 вересня 1998 року було прийнято рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради №272 «Про затвердження актів прийому-передачі відомчого житлового фонду військового містечка «Гайок» Білоцерківської КЕЧ району до комунальної власності міста»(т.1 а.с. 108).

Згідно даного рішення, виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради було затверджено акти прийому-передачі 43-х житлових будинків військового містечка «Гайок» Білоцерківської КЕЧ району до комунальної власності м. Біла Церква від 17 серпня 1998 року.

27 жовтня 1999 року було прийнято розпорядження Кабінету Міністрів України №1135-р щодо передачі у власність територіальної громади міста Біла Церква наступного майна (т. 1 а.с.93):

«Цілісний майновий комплекс державного підприємства «Білоцерківський авіаційний ремонтний завод» (м. Біла Церква, вул. Гайок, 4) разом з житловим фондом та інженерною інфраструктурою.

Частина майна аеродромного комплексу (зльотно-посадкова смуга, будівлі та споруди систем управління зльотом і посадкою та енергозабезпечення).

Літаки ІЛ-76 МД (6 одиниць) разом з технологічним обладнанням для їх обслуговування.».

До того ж, 01 березня 2000 року Відділом державної реєстрації виконкому Білоцерківської міської ради було зареєстровано Статут комунального підприємства «Білоцерківський вантажний авіаційний комплекс» за №350 (далі по тексту - Статут), згідно даного Статуту комунальне підприємство набуло правомочностей щодо майна територіальної громади міста Біла Церква за адресою: вул. Гайок, 4 в м. Біла Церква, Київської області.
Отже, у територіальної громада міста Біла Церква, на підставі наведених документів та у спосіб що був визначений законодавством того часу, виникли права на нерухоме майно визначене у розпорядженні Кабінету Міністрів України від 27 жовтня 1999 року №1135-р, що підтверджується свідоцтвами про право власності та інформаційними довідками, витягами з реєстру речових прав на нерухоме майно (т.1 а.с. 125-193).

У своєму відзиві та під час судових засідань, відповідач обґрунтовував правомірність своїх дій, посилаючись на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08.02.2019 у справі №810/3401/17, яким Білоцерківській міській раді відмовлено у скасуванні рішення Білоцерківської районної ради Київської області від 12.03.2015 №40-427 "Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж сіл Фурси та Чмирівка Білоцерківського району".

Однак, суд зазначає, що такі доводи відповідача є безпідставними, оскільки постановою ШААС від 18 вересня 2019 року, рішення Київського окружного адміністративного суду від 08 лютого 2019 року - скасовано, прийняте нове рішення, яким позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Білоцерківської районної ради Київської області від 12.03.2015 №40-427 "Про затвердження проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж сіл Фурси та Чмирівка Білоцерківського району".

Відповідно до мотивувальної частини зазначеної постанови, дані Генерального плану м. Біла Церква 1966 року, Генерального плану 1985 року, затвердженого рішенням виконавчого комітету Київської обласної ради народних депутатів 15.07.1985 за № 243, Проекту зеленої зони м. Біла Церква 1961 року, техніко-економічних основ розвитку м. Біла Церква 1963 року, проекту планування та забудови м. Біла Церква 1955 року, проекту планування м. Біла Церква 1964 року, будівельного паспорту 1966 року, виписки рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради депутатів трудящих ся від 24.03.1966 року, рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради депутатів трудящихся від 22.10.1958 за № 658, рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради депутатів трудящих від 30.07.1955 № 358, рішення виконавчого комітету Київської обласної ради депутатів трудящих від 19.02.1966 року № 97, визначають територію міста Біла Церква.

Посилання Фурсівської сільської ради на те, що на підставі Генерального плану міста Біла Церква від 2016 року позивачем не розроблено, не погоджено та не затверджено проекту землеустрою щодо встановлення (зміни) меж адміністративно-територіальної одиниці, суд не вважає правовою підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Суд наголошує, що адресу нежитловій будівлі інв.№50/7/ військової частини НОМЕР_1 - Гайок, 224А, м. Біла Церква, Київська область, присвоєно на підставі рішення виконавчого комітету Білоцерківської міської ради від 22.07.2005 №281 "Про затвердження нумерації будинків", яке станом на розгляд даної справи є чинним, не оскаржуваним та не скасованим, тому вважається прийнятим на підставі, у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У той же час, не розроблення, не погодження та не затвердження проекту Генерального плану міста Біла Церква від 2016 року, не свідчить про виникнення у Фурсівської сільської ради підстав вважати, що зазначений об`єкт нерухомості належить до її меж, та відповідно не надає їй права на власний розсуд змінювати його приналежність до адміністративно-господарської одиниці. Позаяк, нежитлова будівлі та споруда (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 103, площею 364,1 кв.м), є комунальною власністю територіальної громади міста Біла Церква, що підтверджується іншою достатньою документацією.

Беручи до уваги вищенаведене, суд зазначає, що своїми діями відповідач порушив конституційні права територіальної громади міста Біла Церква, адже наявна доказова база безспірно свідчить, що оскаржуване рішення прийняте стосовно об`єкта нерухомого майна, закріпленого за позивачем та фактично розташованого в його межах, а тому, рішення виконавчого комітету Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 04 липня 2018 року №217 «Про присвоєння та зміну поштових адрес об`єктам нерухомого майна», підлягає скасуванню.

Водночас, суд зазначає, що скасування оскаржуваного рішення, у зв`язку із його протиправністю, є належним та достатнім способом захисту порушеного права позивача, а тому, позовна вимога щодо встановлення відсутності компетенції відповідача щодо прийняття будь-яких рішень в межах міста Біла Церква, є безпідставною, а також містить у собі приписи на майбутнє, що суперечить правовій природі рішення суду.

Як встановлено частиною другою статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до суду достатньо належних і достовірних доказів, а відтак, не довів правомірність свого рішення.

У підсумку, з урахування вищезазначеного у сукупності, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідачів, а відтак позовні вимоги вважає такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області від 04 липня 2018 року № 217 «Про присвоєння та зміну поштових адрес об`єктам нерухомого майна».

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Лисенко В.І.

Дата складення і підписання повного тексту рішення - 19 грудня 2019 р.