Справа № 200/9617/19-а
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 грудня 2019 року

Київ

справа №200/9617/19-а

адміністративне провадження №К/9901/32680/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 3 вересня 2019 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування висновку службового розслідування.

І. Суть справи

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області (далі - «ГУНП в Донецькій області»), в якому просив суд:

- скасувати висновок службового розслідування від 17 серпня 2016 року, складений в місті Маріуполі Донецької області інспектором УКЗ ГУНП в Донецькій області лейтенантом поліції Жук Р.В. та затверджений начальником, генералом поліції третього рангу Аброськиним В.В. в частині пункту 2 за особисту недисциплінованість, грубе порушення вимог статті 7 Дисциплінарного статуту України, вказівки ГУНП в Донецькій області №4824/05/12-2016 щодо дотримання поліцейськими дисципліни і законності, викоренення та попередження надзвичайних подій за їх участю та корупційних діянь серед особового складу, пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», що виразилося у недотриманні обмежень і заборон, передбачених законодавством, використанні своїх службових повноважень, пов`язаних з можливим одержанням неправомірної вигоди, скоєнні вчинку, який підриває авторитет Національної поліції і є несумісним з подальшим проходженням служби, старшого інспектора Мар`їнського відділення поліції Волноваського області майора поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в Національній поліції України "по виходу з лікарняного" - як винесений упереджено та із неповнотою службового розслідування, яка проявилася у твердженні посадової особи стосовно позивача і відображає думку про те, що ОСОБА_1 винуватий у скоєні злочину, тоді як його вина у скоєнні злочину не була попередньо доведена відповідно до закону та вказане твердження посадової особи передумовлюють оцінку фактів судовим органом та не убезпечують позивача як обвинувачену особу від порушень права на справедливий суд цим упередженим твердженням, закладеним у матеріалах службового розслідування.

Донецький окружний адміністративний суд своєю ухвалою від 3 вересня 2019 року відмовив у відкритті провадження у цій справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України»), а саме у зв`язку з тим, що позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

Однак, Перший апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 22 жовтня 2019 року залишив без змін ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 3 вересня 2019 року.

Суд апеляційної інстанції, обґрунтував свою постанову тим, що висновок службового розслідування не є рішенням у розумінні статті 19 КАС України, тому погодився з висновком місцевого суду.

Ознайомившись із доводами касаційної скарги та судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції, Верховний Суд вважає необхідним відмовити у відкритті касаційного провадження.

ІІ. Мотиви Верховного Суд

Згідно з частиною першою статті 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Як вбачається з пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Водночас, рішенням суб`єкта владних повноважень у контексті положень КАС України може бути як нормативно-правовий акт, так і правовий акт індивідуальної дії. Обов`язковою ознакою нормативно-правового акту чи правового акту індивідуальної дії є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

Відповідно, до адміністративних судів можуть бути оскаржені рішення суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених цим суб`єктом при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо при цьому позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші утиски прав чи свобод.

Відмовляючи у відкритті позовного провадження, суд першої інстанції зазначив, що висновок службового розслідування безпосередньо не породжує певних правових наслідків, його результати не мають обов`язкового характеру - він лише фіксує певні обставини та не є документом, зобов`язуючим до вчинення будь-яких дій. Питання правомірності та обґрунтованості висновку службового розслідування є предметом оцінки судом у разі оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятих на його реалізацію

Суд апеляційної інстанції прийшов аналогічного висновку, що висновок службового розслідування не є рішенням у розумінні статті 19 КАС України, тому цей адміністративний позов не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Питання правомірності та обґрунтованості висновку службового розслідування може бути предметом оцінки судом у разі оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятих на його реалізацію.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, зазначений висновок був предметом оцінки судового розгляду у справі №805/4260/16-а за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Донецькій області, Головного управління Державної казначейської служби України в Донецькій області про визнання дій незаконними, визнання незаконними наказів, стягнення заробітної плати, стягнення моральної шкоди.

Зазначені висновки суду узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постановах від 14 серпня 2019 року у справі № 813/1183/16, від 5 квітня 2019 року у справі № 817/3305/15.

Крім того, відповідно до частини шостої статті 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи (частина шоста цієї ж статті).

Водночас поняття «спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто поняття стосується як спорів, що не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду. Відтак, суд першої інстанції правильно не вказав суд, до юрисдикції якого мав би належати розгляд цієї справи. Аналогічний висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 15 березня 2018 року у справі № 800/414/17.

Отже, Верховний Суд констатує, що суд першої інстанції, позицію якого підтримав апеляційний суд, дійшовши висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі, вірно застосував положення пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначеної норми процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 3 вересня 2019 року і постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про скасування висновку службового розслідування.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду