Справа № 1.380.2019.005677
Суддя: Кухар Наталія Андріївна
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.005677
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Кухар Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу № 1. 380.2019.005677 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Міністра юстиції України Дениса Малюська, Державного секретаря Міністерства юстиції України Ганни Буяджи про визнання незаконними дій, зобов`язання вчинити дії ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся в суд з позовом до Міністерства юстиції України (01001, вул. Городецького, 13, м. Київ), Міністра юстиції України Дениса Малюська (01001, вул. Городецького, 13, м. Київ), Державного секретаря Міністерства юстиції України Ганни Буяджи (01001, вул. Городецького, 13, м. Київ) у якій просить суд:

- «Визнати дії відповідачів 1,2,3 по наданню відповідей 1,2,3 - такими, що порушили вимогу Закону -393 та Закону - 2939 та ст.40 Конституції України;

- Визнати дії Відповідачів 1,2,3 по наданню відповідей 1,2,3 - правопорушеннями, пов`язаними з корупцією - діяннями, що порушують встановлені Законом -1700 вимоги та заборони;

- Зобов`язати відповідача 2 в порядку Закону -2939, надати відповідь на Скаргу від 24.06.2019 року, заяву від 30.08.2019 року та Скаргу/доповнення від 06.09.2019 року».

У позовній заяві позивач оскаржує дії відповідачів з приводу порушень Законів України «Про звернення громадян» № 393, «Про доступ до публічної інформації» № 2939, «Про запобігання корупції» № 1700 - при наданні/відсутності відповідей на звернення. На думку позивача відповідачами 1,3 - ст. 20 Закону -393 строк розгляду відповіді на скаргу від 24.06.2-2019 року, який склав 50 днів, тобто перевищив встановлений - на 20 днів. Відповідачами 1,3 - ст. 19 Закону -393, не розглянуто Заяву від 30.08.2019 року в частині відсутності відповіді на скаргу від 24.07.2019 року, саме від Міністра юстиції п. П.Петренка (керівника Директора Департаменту ДВС МЮУ п.О.В. Воробйова - поданої згідно п.4 ст.23 Закону - 2939). Відповідачами 1,2 -ч.3 ст.15 та ч.1 ст.7 Закону - 393 відсутність відповіді на Скаргу/доповнення від 06.09.2019 року.

Ухвалою суду від 05листопада 2019 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою від 14 листопада 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Представник відповідачів подав до суду відзив на позовну заяву (вх.№ 46287) від 05.12.2019 року, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову. Заперечуючи проти пред`явлених позовних вимог представник відповідачів стверджує, що відповідачами у межах повноважень та правового поля було надано повні, обгрунтовані та вичерпні відповіді по суті питань, порушених у Скарзі-1, Скарзі - 2 та Скарзі - 3, про що поінформовано автора - ОСОБА_1 . При цьому вказує, що позивач звернувся зі скаргою від 24.06.2019 до Міністерства юстиції України щодо перевірки дій посадових осіб Галицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області та Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. Вказана скарга зареєстрована в Мін`юсті 01.07.2019, що підтверджується реєстраційно-контрольною карткою № К-11361. Підставою зазначеної Скарги-1 стала відповідь директора Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 10.05.2019, як відповіді на скаргу Позивача від 08.04.2019 року. Позивач, як підставу скарги, вказує передбачену Законом України «Про доступ до публічної інформації» можливість оскарження рішення, дій, та бездіяльності розпорядника інформації до керівника розпорядника вищого рівня та, на думку позивача, надання недостовірної, неточної або неповної інформації. Щодо скарги ОСОБА_1 від 08.04.2019, яка зареєстрована у Мін`юст 11.04.2019, що підтверджується реєстраційно-контрольною карткою № 12857-33-19, щодо проведення перевірки по ВП № 25354733 про накладення незаконного арешту на майно, зазначено, що відповідь на дану скаргу надано директором Департаменту державної виконавчої служби Воробйовим О.В. 10.05.2019 за №2712/12857-33-19/20.4.1. Вказує, що Міністерством юстиції України розглянуто Скаргу-1 позивача, та надано відповідь листом від 30.07.2019 за № 28360/К-11361/14.1.1. Зазначають, що зокрема, вказаним листом позивачу повідомлено, що за даними автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що дії по виконавчих провадженнях №22055682 та № 22055167 вчинялися заступником начальника Галицького відділу ДВС Львівського міського управління юстиції Пиць А.А., начальником Галицького відділу ДВС м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Зореною П. І., старшим державними виконавцем Галицького відділу ДВС Барнич В.М., проте відібрати пояснення у зазначених осіб щодо вказаних у зверненні фактів неможливо оскільки останні звільненні із займаних посад. Зазначає, що надати більш детальну інформацію щодо виконавчих проваджень № 22055682 та № 22055167 неможливо, оскільки закінчився строк зберігання та на підставі акту про вилучення виконавчого проваджень для знищення від 04.01.2018 їх знищено в установлено порядку. При цьому вказують, що на звернення ОСОБА_1 від 29.08.2018 та від 22.10.2018 були надані відповіді листами Галицького відділу державно- виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області від 31.08.2018 за № 17515 та № 17516, від 30.10.2018 № 19240 та № 19241, на звернення від 01.02.2019 та від 17.02.2019 надані відповіді від 01.02.2019 № 2038 та від 18.02.2019 № 2340, копії яких було скеровано у додатку до листа від 10.05.2015 №2712/12857-33-19/20.4.1. На заяву від 18.02.2019 були надані відповіді листами ГТУЮ у Львівській області від 18.03.2019 № К-101/02 та № К-101/1/02 та повідомлено, що надати детальну інформацію щодо виконавчих проваджень № 22055682 та № 220555165 неможливо, оскільки їх знищено у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання. Зазначають, що посилання ОСОБА_1 на те, що відповідь на його скарги мав надавати Міністр юстиції України є безпідставними, оскільки відповідно до пункту 9 частини другої статті 17 Закону України «Про державну службу» керівник державної служби розглядає скарги на дії або бездіяльність державних службовців, які займають посаді, державної служби категорій «Б» і «В». Згідно з тією ж статтею 17 Закону України «Про державну службу», керівником державної служби у міністерстві є - Державний секретар міністерства. Таким чином, із наведеного вище вбачається, що відповідь на Скаргу-1 надано 30.07.2019 року, тобто в межах строку, встановленого статтею 20 Закону України «Про звернення громадян», крім того відповідь надано щодо всіх питань порушених ОСОБА_1 Лист від 30.07.2019 № 28360/К-11361/14.1.1 було надіслано ОСОБА_1 простою кореспонденцією, що підтверджується витягом журналу вихідної кореспонденції. Щодо заяви ОСОБА_1 від 30.08.2019 стосовно незгоди : відповіддю на Скаргу-1 та оскарження дій посадових осіб Міністерства юстиції України відповідачем зазначено, що заява ОСОБА_1 від 30.08.2019 зареєстрована в Міністерстві юстиції України 05.09.2019 за № К-15719 та розглянута 13.09.2019, про що ОСОБА_1 повідомлено листом від 13.09.2019 № 33885/К-15719/14.1.1. Листом від 13.09.2019 № 33885/К-15719/14.1.1 ОСОБА_1 повідомлено про те, що відповідь на його попереднє звернення надано. Крім того зазначають, що Скарга-2 також розглянута в межах строків визначених законодавством. Лист від 13.09.2019 № 33885/К-15719/14.1.1 було надіслано ОСОБА_1 простою кореспонденцією. Щодо скарги/доповнення до скарги ОСОБА_1 від 06.09.2019 року стосовно незгоди з відповіддю на попередньо надіслане звернення та наданні доповнень по суті порушеного питання у попередніх скаргах (далі - Скарга-3) відповідачем зазначено, що дана скарга зареєстрована у Міністерстві юстиції України 11.09.2019 за № К-16184. Відповідь щодо результатів розгляду даного звернення надано в. о. директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Вишневським А. Ю. 10.10.2019 за № 5206/К-16184/20.4.1, тобто в межах встановленого законом строку та з розкриттям всіх питань позивача. Вказують, що позивача повідомлено про результати розгляду Скарги-3 простою кореспонденцією згідно витягу з Реєстру передачі документів на відправку від 17.10.2019 року. Водночас, зазначають, що при формуванні Реєстру допущено технічну помилку, а саме: в Реєстрі зазначено лист за № К-11361/20.4 замість №5206/К-16184/20.4.1. За № К-11361/20.4 відповідь ОСОБА_1 надавалася 30.07.2019 за підписом Державного секретаря Міністерства юстиції України Буяджи Г. В. варто зазначити, що вказаний лист був додатком до листа-відповіді від 10.10.2019 за № 5206/К-16184/20.4.1. На думку відповідача Скаргу-3 розглянуто в межах строку визначеного статтею 20 Закону та направлено відповідь ОСОБА_1 . Крім того, вказують що скарги ОСОБА_1 , подані в порядку статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації», не є запитами на інформацію, відповіді надавалися у порядку та строки, передбачені Законом України «Про звернення громадян», відтак твердження позивача про те, що відповідачами порушено вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації» є безпідставними. Щодо посилань позивача на ст. 60 Закону України «Про запобігання корупції», відповідач зазначає, що норми цієї статті передбачають вимоги щодо прозорості та доступу до інформації, а не кваліфікують діяння пов`язані з корупцією.

09 грудня 2019 року позивачем (вх.№ 46779) подано відповідь на відзив, який обґрунтований тим, що всі скарги -1,2,3 стосувалися виключно керівника розпорядника, вищого органу в порядку ст. 23 Закону № 2939 (Про доступ до публічної інформації). На думку позивача у відзиві не спростовано того, що відповідач 2 є керівник Директора ДДВС, відповідача 3; не надано доказів іншого штатного підпорядкування Директора ДДВС та відповідача 3. Крім того на думку позивача, 2 відповіді на 2 скарги (по суті - керівником персоналу МЮУ) - надані некомпетентною особою, яка не мала Законом встановленого обов`язку (ст.17) надання відповідей з таких питань (ст.9 п.1 Закону -889). Позивач просить винести окрему ухвалу на адресу відповідачів.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

24 червня 2019 року позивач звернувся із скаргою в порядку ст. 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації», в якій зазначив: «Зважаючи на жаль - не відверте небажання п. ОСОБА_2 прозоро та ретельно розібратися у справі, надати повні, аргументовані відповіді на зазначені у Скарзі юридичні факти, прошу Вас, як керівника п. Воробйова - ознайомитися з результатом його дій/бездіяльності та невидимого, практичною роботою 2-х підрозділів ДВС, для чого: призначити незалежну перевірку викладених фактів у Скарзі; здійснити заходи до притягнення винних осіб до відповідальності; забезпечити виконання всіх вимог Скарги від 08 квітня 2019 року.» (а.с. 6).

За результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України у листі від 30.07.2019 року за № 28360/К-11361/14.1.1 адресованому на ім`я ОСОБА_3 , виклало обставини, які встановлені у ході розгляду скарги від 24.06.2019 року, зазначивши наступне: «За даними автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено, що дії у виконавчих провадженнях № 22055682 та № 22055167 вчинялися заступником начальника Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Пиць А.А., начальником Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Зореною П.І., старшим державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Барнич В.М., проте відібрати пояснення у зазначених осіб щодо вказаних у Вашому зверненні фактів неможливо, оскільки останні звільнені із займаних посад. Відповідно до розділу XI Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затверджених наказом Міністерства від 07.06.2017 № 1829/5, передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню. Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік. У зв`язку із зазначеним надати більш детальну інформацію щодо виконавчих проваджень № 22055682 та № 22055167 неможливо, оскільки закінчився строк їх зберігання та на підставі акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 04.01.2018 їх знищено в установленому порядку. Одночасно повідомляємо, що на Ваші звернення від 29.08.2018 та від 22.10.2018 Вам були надані відповіді листами Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області (далі - Відділ) від 31.08.2018 за № 17515 та № 17516, від 30.10.2018 № 19240 та № 19241, на звернення від 01.02.2019 та від 17.02.2019 надані відповіді від 01.02.2019 № 2083 та від 18.02.2019 № 2340, копії яких було скеровано Вам директором Департаменту державної виконавчої служби Міністерства у додатку до листа від 10.05.2019 № 2712/12857-33-19/20.4.1. Разом з цим зазначаємо, що на Вашу заяву від 18.02.2019 Вам були надані відповіді листами Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 18.03.2019 № К-101/02 та № К-10/1/02 та повідомлено, що надати детальну інформацію щодо виконавчих проваджень № 22055682 та № 22055167 неможливо, оскільки їх знищено у зв`язку із закінченням терміну зберігання, а також роз`яснено право на оскарження прийнятого за результатами розгляду звернення рішення відповідно до вимог статей 15, 16 Закону України «Про звернення громадян». Відповідно до інформації, наданої 17.07.2019 Відділом, встановлено, що державними виконавцями цього ж Відділу не вносились зміни до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна щодо накладення чи зняття обтяжень з майна боржника. У зв`язку з вищевикладеним повторно повідомляємо, що надати детальну інформацію щодо виконання вказаних проваджень неможливо, оскільки їх було знищено, як зазначалося вище.». (а.с. 8). Лист від 30.07.2019 року за № 28360/К-11361/14.1.1 був підписаний Державним секретарем Міністерства - Ганною Буяджин.

30 серпня 2019 року позивач звернувся із заявою до Міністра юстиції України п. Дениса Малюська, в якій вказує на те, що відповідь Міністра юстиції на його скаргу від 24.06.2019 року ним не отримана, ненадання відповіді кваліфікує як корупцію, тому просив: «Переглянути Скаргу та прийняти рішення, щодо притягнення до відповідальності усіх осіб, згаданих у моїх зверненнях до структур та самого МЮУ; направити матеріали у правоохоронні органи для притягнення до відповідальності винних осіб; надати відповідь на Скаргу».

06 вересня 2019 року позивач звернувся із скаргою/доповненням до Заяви від 30.08.2019 року до Міністра юстиції України п. Дениса Малюська .

В скарзі/доповненні до Заяви від 30.08.2019 року до Міністра юстиції України п. Дениса Малюська позивач зазначає наступне: «Вам була направлена Заява від 30 серпня 2019 р. предметом якої була відсутність відповіді від МЮУ на мою Скаргу від 24 червня 2019р. до Міністра юстиції України п. П. Петренка (в т.ч. - в порядку ст.23 Закону "Про доступ до публічної інформації" № 2939). Предметом скарги була: Відповідь директора Департаменту ДВС МЮУ п. О.В.Воробйова від 10.05.2019р.; Згадана Скарга була отримана МЮУ -01.07.2019р., що підтверджується інформацією Укрпошти, сайт відстежень -№044. Відповіді МЮУ на той момент - 30.08.2019р., мною отримано не було. 2 вересня 2019р. мною отримано відповідь МЮУ 28360К-11361/14.1.1.від 30.07.2019р.,за підписом державного секретаря п.Г.Буяджи. 4 вересня 2019р.,Укрпоштою мною отримано Повідомлення про вручення МЮУ 4 вересня 2019р. - згаданої Заяви (Відправлення №556). Отже додатково до Заяви прошу прийняти до уваги нижчезазначену Скаргу на відповідь державного секретаря п.Г.Буяджи, оскільки, така відповідь - є логічним продовженням викладених у Заяві порушень. Відповідь, згідно поштового штемпеля, насправді була відправлена 20 серпня 2019р. Тобто, Відповідь була відправлена з перевищенням на 20 днів строку, встановленого Законом України «Про звернення громадян» - 30 днів. Можна було б не звертати уваги на це порушення, зважаючи на очікувані пояснення, як то: відпустки, вибори і т.п., якби не разюча схожість засобів, застосованих у Відповіді та в усіх оскаржуваних листах підлеглих державного секретаря, згаданих у додатках до Скарги і Заяві, а саме - маніпуляції,замовчування та неправди: 1 Щодо відбирання пояснень у звільнених осіб: Дії таких осіб (Галицьких судовиконавців) зафіксовані у Постановах, інформація про які є у АСВП. Інші особи, як - то начальник та заступник Галицького ВДВС не були звільнені - чому у них не було взято пояснень невчасного та неповного надання відповідей,ненадання інформації про Постанови по ВП 22055167 та ВП 22055682 від 23.03.2919р.-? Наведене прямо стосується і не звільнена, в.о.начальника ГТУЮ у Львівській обл. п.Р.Мазура га директора Департаменту МЮУ п.О.В.Воробйова. 2.Щодо строку зберігання ВП: Матеріали згаданих ВП, згідно твердження у листі начальника ВДВС п.Зорени до суду були знищені у січні 2016р.- у відповідь на вимоги двох Ухвал Львівського адміністративного суду «Про надання матеріалів ВП до суду» - для дослідження. Впродовж цілого року, Ухвали суду - ВДВС не виконувалися і потому - були знищені. Крім цього, за бажання державного секретаря - матеріали ВП легко відновлюються,адже у сторін ВП вони,безсумнівно - збережені. Зрештою, підняті питання у Скарзі не обов`язково потребують підтвердження з матеріалів ВП - достатньо відомостей з АСВП та доданих до скарги копій документів. Тобто,державним секретарем скарга - проігнорована. 3.1 найцікавіше: «Відповідно - до інформації, наданої 17.07.2019 Відділом, встановлено, що державними виконавцями цього ж Відділу не вносились зміни до Державного реєстру обтяжень нерухомого майна щодо накладення чи зняття обтяжень з майна боржника. ' ' Насправді, 23.03.2018р. - були прийняті 2 Постанови якими: Було повторно накладено арешт на іпотечне майно; Знято арешт з майна, що не було предметом іпотеки; Внесено відповідні зміни до Державного реєстру. Тобто, наведене спростовується відомостями з АСВП та наявними Постановами 23.03.2019р. у ВДВС Галицького р-ну, сторін ВП та Записом про обтяження №25802117 та Відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19 квітня 2018р. 17год.07 хв.48 сек.-Реєстратор В.Барнич, ВДВС Галицького р-ну і які не могли входити в перелік знищених у січні 2018р. матеріалів ВП. На питання - ХТО, яким чином, ВИЛУЧИВ З ДЕРЖАВНОГО РЕЄСТРУ ВІДОМОСТІ ПРО НАКЛАДЕНІ 2 АРЕШТИ НА ІПОТЕЧНЕ' МАЙНО - відповіді державний секретар, на жаль,не дав! Тобто - це відверта неправда, маніпулятивно подана не від особи-підписанта, яка перевірила факти Відповіді і відповідає за неї, а з посиланням на інформацію від відділу,без надання копії, реквізитів. 4.Скарга від 24.06.2019р.стосувалася притягнення до відповідальності п.Воробйова, а не надання «детальної інформації». Ненаданння відповіді/надання такої відповіді,стаття 60 Закону України «Про запобігання корупції" від 14 жовтня 2014р. № 1700-VІІ - кваліфікує як корупцію.». (а.с.9).

Міністерство юстиції України листом від 13.09.2019 року за № 33885/К-15719/14.1.1 за результатами розгляду звернення від 30 серпня 2019 року, яке зареєстроване в Міністерстві 05 вересня 2019 року № К-15719, повідомило позивача, що листом Міністерства від 30 липня 2019 року № 28360/К-11361/14.1.1 було надано відповідь на скаргу від 24 червня 2019 року, та те, що скарга від 24 червня 2019 року розглянута відповідно до вимог чинного законодавства та у встановленні строки. Даний лист був підписаний - Державним секретарем Міністерства Ганна Буяджин. (а.с. 10).

За результатами розгляду звернення від 06.09.2019 року Міністерство юстиції України у листі від 10.10.2019 року за № 5206/К-16184/20.4.1 адресованому на ім`я ОСОБА_3 , зазначило наступне: «Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України розглянуто Ваше звернення від 06.09.2019 та в межах компетенції повідомляється таке. За даними автоматизованої системи виконавчого провадження, виконавче провадження № 22055682 з примусового виконання виконавчого листа Личаківського районного суду м. Львова від 03.09.2010 № 2-782 та виконавче провадження № 22055167 з примусового виконання виконавчого листа Личаківського районного суду м. Львова від 03.09.2010 № 2-732 перебували на виконанні у Галицькому відділі державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області. Заступником начальника Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Пиць А.А. 29.12.2012 винесено постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання вказаних рішень суду на підставі вимог пункту 3 статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції закону на момент вчинення виконавчих дій), у зв`язку зі смертю боржника, про що свідчить свідоцтво про смерть від 24.03.2011 серії НОМЕР_1 . Перевіркою бази даних автоматизованої системи виконавчого провадження (далі - Система) встановлено, що у Системі відсутні відомості щодо винесення постанов начальником відділу про перевірку матеріалів виконавчих проваджень від 22.03.2018 № 22055682 та № 22055167. Надати більш детальну інформацію щодо виконання вищезазначених виконавчих проваджень неможливо, оскільки виконавчі провадження № 22055682 та № 22055167 знищено згідно акту про вилучення виконавчих проваджень для знищення від 04.01.2018 у зв`язку із закінченням терміну зберігання. Одночасно повідомляється, що згідно даних Системи встановлено, що дії у виконавчих провадженнях № 22055682 та № 22055167 вчинялися заступником начальника Галицького відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Пиць А.А., начальником Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Зореною П.І., старшим державним виконавцем Галицького відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області Барнич В.М., проте відібрати пояснення у зазначених осіб щодо вказаних у Вашому зверненні фактів неможливо, оскільки останні звільнені із займаних посад. Департаментом комунікації, документообігу та контролю повідомлено, що за результатами пошуку документів у системі електронного документообігу «Megapolis.Doc.Net» виявлено три Ваших звернення з питань, порушених у зверненні від 06.09.2019 (копії реєстраційно-контрольних карток додаються), а саме:

01.07.2019 за № К-11361 (відповідальний структурний підрозділ Департамент персоналу);

05.09.2019 за № К-15719 (відповідальний структурний підрозділ - Департамент персоналу);

11.09.2019 за № К-16184 (відповідальний структурний підрозділ - Департамент державної виконавчої служби).

Водночас повідомлено, що відповідь на Ваше звернення від 01.07.2019 № К-11361 відправлена 20.08.2019 за вихідним номером № 28360/К-11361/14.1.1 (витяг з журналу обліку вихідної кореспонденції Міністерства юстиції України та засвідчена належним чином копія відомості поштової кореспонденції додаються). Департаментом персоналу на Вашу скаргу від 06.09.2019, зареєстровану в Міністерстві юстиції України (далі - Міністерство) 11.09.2019 за № К-16184 повідомлено, що листом Міністерства від 30.07.2019 № 28360/К-11361/14.1.1 Вам надано відповідь на скаргу від 24.06.2019 (копія додається). Також листом Міністерства від 13.09.2019 № 33885/К-15719/14.1.1 Вам надано відповідь на скаргу від 30.08.2019 (копія додається). Принагідно повідомляється, що вищезазначені скарги розглянуто відповідно до вимог чинного законодавства та у встановлені строки. Водночас інформується, що ОСОБА_6 звільнений з посади директора Департаменту державної виконавчої служби. Рішення, прийняте за наслідками розгляду Вашого звернення може бути оскаржене в порядку, визначеному чинним законодавством України.».

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулюються Законом України "Про інформацію" від 02.10.1992 №2657-XII.

За визначеннями, наведеними в статті 1 цього Закону документ - матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі; інформація - будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді.

Статтею 5 Закону України "Про інформацію" передбачено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Відповідно до статті 6 Закону України "Про інформацію" право на інформацію забезпечується: створенням механізму реалізації права на інформацію; створенням можливостей для вільного доступу до статистичних даних, архівних, бібліотечних і музейних фондів, інших інформаційних банків, баз даних, інформаційних ресурсів; обов`язком суб`єктів владних повноважень інформувати громадськість та засоби масової інформації про свою діяльність і прийняті рішення; обов`язком суб`єктів владних повноважень визначити спеціальні підрозділи або відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації; здійсненням державного і громадського контролю за додержанням законодавства про інформацію; встановленням відповідальності за порушення законодавства про інформацію.

Згідно зі статтею 17 Закону України "Про інформацію" правова інформація - будь-які відомості про право, його систему, джерела, реалізацію, юридичні факти, правовідносини, правопорядок, правопорушення і боротьбу з ними та їх профілактику тощо.

Джерелами правової інформації є Конституція України, інші законодавчі і підзаконні нормативно-правові акти, міжнародні договори та угоди, норми і принципи міжнародного права, а також ненормативні правові акти, повідомлення засобів масової інформації, публічні виступи, інші джерела інформації з правових питань.

З метою забезпечення доступу до законодавчих та інших нормативних актів фізичним та юридичним особам держава забезпечує офіційне видання цих актів масовими тиражами у найкоротші строки після їх прийняття.

В свою чергу, порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI.

Визначення поняття "публічна інформація" наведено у статті 1 цього Закону. Так, відповідно до частини першої цієї статті публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

За цим визначенням, можна виокремити такі ознаки публічної інформації: 1) готовий продукт інформації, який отриманий або створений лише в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством; 2) заздалегідь відображена або задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація; 3) така інформація знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень або інших розпорядників публічної інформації; 4) інформація не може бути публічною, якщо створена суб`єктом владних повноважень не під час виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків; 5) інформація не може бути публічною, якщо створена не суб`єктом владних повноважень.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Частина 1 статті 19 цього ж Закону також визначає, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

Отже, визначальним для публічної інформації є те, щоб вона була заздалегідь готовим, зафіксованим продуктом, отриманим або створеним лише суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків.

Закон України "Про доступ до публічної інформації" передбачає два види інформаційних відносин, на які його положення не поширюються: відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій та відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом.

Позивач у своїх скаргах, заявах та доповненнях до скарг не вказував, яку саме інформацію, створену відповідачами у процесі виконання ними своїх обов`язків, необхідно отримати позивачу. ОСОБА_1 , фактично у своїх скаргах, заявах та доповненнях до заяви звертався стосовно перевірки дій посадових осіб Галицького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, притягнення до відповідальності осіб.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для розгляду відповідачами поданих позивачем скарг, заявах та доповненнях до заяви в порядку, встановленому Законом України "Про доступ до публічної інформації".

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів визначає Закон України «Про звернення громадян». Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Частиною першою статті 1 Закону України "Про звернення громадян" встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно зі статтею 3 Закону України "Про звернення громадян" під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Пропозиція (зауваження) - це звернення громадян, де висловлюються порада, рекомендація щодо діяльності органів державної влади і місцевого самоврядування, депутатів усіх рівнів, посадових осіб, а також висловлюються думки щодо врегулювання суспільних відносин та умов життя громадян, вдосконалення правової основи державного і громадського життя, соціально-культурної та інших сфер діяльності держави і суспільства. Заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - це звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Відповідно до частин 1, 3, 4 статті 15 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

За нормами статті 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

За правилами частини 1 статті 20 Закону №393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Таким чином, громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків, зокрема, зі скаргами, які мають бути об`єктивно, всебічно і вчасно перевірені та відповідь на які має бути надана у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Суд зазначає, що зазначені вище скарга від 24.06.2019 року, заява від 30.08.2019 року, скарга/доповнення до заяви від 30.08.2019 року були розглянуті відповідачами у порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян" від 02.10.1996 №393/96-ВР, що відповідає чинному законодавству.

З матеріалів справи вбачається, що звернення ОСОБА_1 від 24.06.2019, зареєстроване в Міністерстві юстиції України 01.07.2019 за № К-11361, що підтверджується реєстраційно-контрольною карткою № К-11361.

Підставою зазначеної скарги стала відповідь директора Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 10.05.2019 на скаргу позивача від 08.04.2019 року, у якій позивач оскаржував відповідь ГТУЮ у Львівській області від 18.03.2019 року та дії виконавців.

Міністерством юстиції України розглянуто скаргу позивача від 24.06.2019 року, та надано відповідь листом від 30.07.2019 за № 28360/К-11361/14.1.1. У листі було повідомлено, що надати більш детальну інформацію щодо виконавчих проваджень № 22055682 та № 22055167 неможливо, оскільки закінчився строк зберігання та на підставі акту про вилучення виконавчого провадження для знищення від 04.01.2018 їх знищено в установлено порядку. Крім того було зазначено, що на звернення ОСОБА_1 від 29.08.2018 та від 22.10.2018 були надані відповіді листами Галицького відділу державно- виконавчої служби м. Львів ГТУЮ у Львівській області від 31.08.2018 за № 17515 та № 17516, від 30.10.2018 № 19240 та № 19241, на звернення від 01.02.2019 року та від 17.02.2019 надані відповіді від 01.02.2019 № 2038 та від 18.02.2019 № 2340, копії яких було скеровано у додатку до листа від 10.05.2015 №2712/12857-33-19/20.4.1. На заяву від 18.02.2019 були надані відповіді листами ГТУЮ у Львівській області від 18.03.2019 № К-101/02 та № К-101/1/02 та повідомлено, що надати детальну інформацію щодо виконавчих проваджень № 22055682 та № 220555165 неможливо, оскільки їх знищено у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання.

Із витягу журналу вихідної кореспонденції вбачається, що лист від 30.07.2019 № 28360/К-11361/14.1.1 було надіслано ОСОБА_1 простою кореспонденцією 20.08.2019 року, тобто з порушенням ст.20 Закону України «Про звернення громадян».

Щодо заяви ОСОБА_1 від 30.08.2019 судом встановлено наступне. Так, заява ОСОБА_1 від 30.08.2019 зареєстрована в Міністерстві юстиції України 05.09.2019 за № К-15719 та розглянута 13.09.2019, про що ОСОБА_1 повідомлено листом від 13.09.2019 № 33885/К-15719/14.1.1.

Зокрема, у заяві від 30.08.2919 року позивач скаржиться на неотримання відповіді на його звернення від 24.06.2019 р. та просить «Переглянути Скаргу та прийняти рішення, щодо притягнення до відповідальності усіх осіб, згаданих у моїх зверненнях до структур та самого МЮУ; Направити матеріали у правоохоронні органи для притягнення до відповідальності винних осіб; Надати відповідь на Скаргу».

Листом від 13.09.2019 № 33885/К-15719/14.1.1 ОСОБА_1 повідомлено про те, що відповідь на його попереднє звернення надано.

Згідно із витягом із журналу вихідної кореспонденції лист від 13.09.2019 № 33885/К-15719/14.1.1 було надіслано ОСОБА_1 простою кореспонденцією.

Щодо скарги/доповнення до скарги ОСОБА_1 (від 30.08.2019 року) від 06.09.2019 року, судом встановлено, що дана скарга/доповнення зареєстрована у Міністерстві юстиції України від 11.09.2019 за № К-16184.

Відповідь щодо результатів розгляду даного звернення надано в. о. директора Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Вишневським А. Ю. від 10.10.2019 за № 5206/К-16184/20.4.1. Позивача повідомлено про результати розгляду Скарги-3 простою кореспонденцією згідно витягу з Реєстру передачі документів на відправку від 17.10.2019 року. Судом встановлено, що відповідь позивачу скеровано з порушенням ст.20 Закону України «Про звернення громадян».

Отже, судом встановлено, що відповідачем розглянуто звернення позивача від 24.06.2019, 30.08.2019 та 06.09.2019 та надані обґрунтовані відповіді.

Разом з тим, судом встановлено порушення ст.20 Закону України «Про звернення громадян» щодо строків розгляду МЮ України звернень позивача від 24.06.2019 р. та від 06.09.2019 р.

Суд вважає необґрунтованими пояснення представника відповідача щодо розгляду звернень позивача від 24.06.2019 р. та від 06.09.2019 р. вчасно, відповідно до норм законодавства, так як згідно ст.15 Закону України «Про звернення громадян» розгляд звернень включає своєчасне повідомлення громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Так як, відповіді на звернення позивача від 24.06.2019 р. та від 06.09.2019 р. скеровані понад 30 днів з дня реєстрації звернення, судом встановлено порушення строку розгляду звернень позивача.

Щодо розгляду звернень Державним секретар Міністерства Ганною Буяджи, а не Міністрами юстиції України П.Петренком та Д.Малюська, суд зазначає, що до повноважень Державного секретаря Міністерства, згідно Закону України «Про державну службу», віднесено розгляд скарг на дії або бездіяльність державних службовців, які займають посади державної служби категорій "Б" і "В", тому порушень Закону України «Про звернення громадян» в цій частині судом не встановлено.

Крім того, згідно ч.2 ст.16 Закону України «Про звернення громадян» скарги Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій особисто.

Виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позов слід задоволити частково, а саме в частині визнання протиправними дій Міністерства юстиції України щодо розгляду звернень ОСОБА_1 від 24.06.2019 року, зареєстрованого в МЮ України 01.07.2019 р., та від 06.09.2019 року, зареєстрованого в МЮ України 11.09.2019 р., з порушенням термінів розгляду, передбачених ст.20 Закону України «Про звернення громадян».

Так як, позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір не належить стягувати.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Визнати протиправними дії Міністерства юстиції України ( 01001, м.Київ, вул..Городецького,13) щодо розгляду звернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) від 24.06.2019 року, зареєстрованого в МЮ України 01.07.2019 р., та від 06.09.2019 року, зареєстрованого в МЮ України 11.09.2019 р., з порушенням термінів розгляду, передбачених ст.20 Закону України «Про звернення громадян».

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Кухар Н.А.