Справа № 160/6845/19
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 листопада 2019 року Справа № 160/6845/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮхно І. В.
при секретаріАндріяші А.М.
представника позивача представника відповідача третя особа не з`явився не з`явився не з`явилась
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Харківській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління у Харківській області про визнання протиправною та скасування відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -
19.07.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Харківській області, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправною та скасувати відмову Головного управління ДФС в Харківській області у вилученні із Державного реєстру обтяжень рухомого майна записів про податкову заставу автомобіля ГАЗ 2217, 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 ;
В обґрунтування позовних вимог позивачем було зазначено:
- 16.05.2019 року позивач звернулась до Головного управління ДФС у Харківській області з заявою про вилучення запису про податкову заставу з державних реєстрів;
- відповідачем в листі № 7502/Д від 06.06.2019 року, за підписом заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області О. Німий, було відмовлено у вилученні запису про податкову заставу на Авто з державних реєстрів;
- будь-які дії третіх осіб, що обмежують повноту використання власником наданих йому законом повноважень щодо володіння, користування та розпорядження майном, є неправомірними;
- закон від Позивача не вимагає будь-яких додаткових платежів, у тому числі повного погашення заборгованості колишнього власника для виникнення та реєстрації права власності на реалізоване у примусовому порядку майно;
- з моменту затвердження акту про проведені електронні торги право власності на майно придбане з торгів (Авто) переходить до особи, яка таке майно з торгів придбала. Отже, на час звернення до відповідача з заявою про вилучення запису про податкову заставу з державних реєстрів, Авто вже не було «майном ОСОБА_2 », про яке відповідач зазначає у своїй відмові, а є власністю позивача;
- усі застави транспортного засобу автомобіль ГАЗ 2217, 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_3 , що належав боржнику ОСОБА_2 повинні були бути припинені з моменту його продажу - а саме з дня складення державним виконавцем акту про проведені електронні торги;
- в результаті примусового продажу Авто були задоволені вимоги стягувачів, що не є заставодержателями в межах виконавчого провадження. З моменту примусового продажу майна, що перебувало у заставі - застава припиняється (ст. 28 ЗУ «Про заставу») так само як і всі інші публічні обтяження, оскільки новий власник майна, що належало боржнику і на яке було звернено стягнення не зобов`язаний нести відповідальність за зобов`язаннями боржника. Більш того, перехід права власності на Авто до Позивача свідчить про те, що Авто не є майном платника податків, який має податковий борг, а відтак Авто не є об`єктом який може бути переданий у податкову заставу в силу ст. 88 ПКУ.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відповідно до вимог ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).
При цьому, вищезазначеною ухвалою було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління у Харківській області та витребувано для залучення до матеріалів справи належним чином засвідчені копії матеріалів зведеного виконавчого провадження з примусового виконання наказу №922/4623/15, виданого 05.10.2015 Господарським судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь державного бюджету 116 960,00 грн та виконавчого листа №645/2953/15-ц, виданого 05.08.2015 Фрунзенським судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 373,99 грн.
Встановлено строк для надання витребуваних документів до 14.08.2019 року. У визначений судом строк витребувані докази до адміністративного суду третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору надані не були.
Відповідач позов не визнав, 14.08.2019 року надав до суду відзив на позов, у якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке:
- у системі електронних торгів СЕТАМ, було придбано автомобіль ГАЗ 2217, 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_3 , що належав боржнику ОСОБА_2 ;
- фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) має тривалий час податковий борг до бюджету по єдиному податку з фізичних осіб у сумі 1810,63 грн, що підтверджується інформаційними даними ІС «Податковий блок». Заборгованість по єдиному податку виникла за рахунок несплати авансових внесків за 2017 рік для платників єдиного податку другої групи відповідно до заяви про застосування спрощеної системи оподаткування;
- зміст та право виникнення податкової застави визначені у ст. 88 та 89 ПК України, порядок застосування визначені наказом № 586 Міністерства фінансів України від 16.06.2017р «Про затвердження Порядку застосування податкової застави контролюючими»;
- згідно п. 1.8 наказу №586 день виникнення права податкової застави визначається на підставі даних інформаційної системи, що ведеться органами доходів і зборів відповідно до законодавства;
- підставою є інтегрована картка платника податків ФОП ОСОБА_2 у ІС «Податковий блок», у якої станом на 12.08.2019 лічиться заборгованість у сумі 1810,63грн;
- також по ФОП ОСОБА_2 рахується заборгованість по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 2320,51 грн, яка виникла на підставі щоквартальних нарахувань за 3-4 кв. 2017 року;
- 93.1. Майно платника податків звільняється з податкової застави з дня: 93.1.1. отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу в установленому законодавством порядку; 93.1.2. визнання податкового боргу безнадійним; 93.1.3. набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства; 93.1.4. отримання платником податків рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання або його частини (пені та штрафних санкцій) внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження. 93.2. Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених підпунктами 93.1.1-93.1.5 пункту 93.1 цієї статті. Жоден з перелічених пунктів не визначає можливість зняття застави по боржнику ОСОБА_2
09.09.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було повторно витребувано документи у Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління у Харківській області та вирішено подальший розгляд справи здійснювати у порядку загального позовного провадження. Підготовче судове засідання було призначено на 27.09.2019 року о 10:30 год.
18.09.2019 року від Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління у Харківській області надійшли витребувані судом документи.
20.09.2019 року вищезазначені документи надійшли засобами поштового зв`язку.
27.09.2019 року судом відкладено підготовчий розгляд справи у зв`язку з неявкою позивача та відсутністю відомостей щодо отримання ним повідомлення про дату, час і місце проведення підготовчого засідання, та призначено підготовчий розгляд справи на 11 жовтня 2019 року на 10 год. 30 хв.
Учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.
10.10.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло клопотання про заміну відповідача по справі з Головного управління ДФС в Харківській області на його правонаступника - Головне управління ДПС у Харківській області.
05.11.2019 року учасники справи у підготовче судове засідання не з`явились, про дату час та місце підготовчого судового засідання повідомлені належним чином.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.11.2019року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у судовому засіданні 21 листопада 2019 року о 11:00 год.
21.11.2019 року в судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про продовження розгляду справи без його участі за наявними в матеріалах справи документами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
23.08.2018 року Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України шляхом проведення електронних торгів за адресою м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6, на підставі Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №283/15.
Відповідно до протоколу №353967 про проведення електронних торгів від 23.08.2018 року ДП «СЕТАМ» Міністерства юстиції України переможцем торгів став Учасник 7 ОСОБА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_6 .
Дане майно належить боржнику ОСОБА_2 на праві приватної власності відповідно до Свідоцтва про реєстрацію ТЗ серія НОМЕР_7 віданого 04.07.2012 року.
Крім того, зазначено, що вищезазначений акт є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно.
12.10.2018 року було складено акт про видачу майна переможцю електронних торгів та вищезазначений автомобіль передано ОСОБА_1 .
16.05.2019 року позивач звернулась до Головного управління ДФС у Харківській області (вх. №Д/407 від 17.05.2019 року) з заявою про вилучення запису про податкову заставу з державних реєстрів.
Листом від 06.06.2019 року Головне управління ДФС у Харківській області відмовило позивачу у задоволенні вищезазначеної заяви у зв`язку з тим, що законодавчих підстав для зняття застави по боржнику ОСОБА_2 немає. Крім того, зазначено, що майно ОСОБА_2 можу бути звільнено з податкової застави у разі погашення податкового боргу у повному обсязі.
Не погодившись із зазначеною відмовою, ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
За приписами частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010, Цивільним кодексом України № 435-IV від 16.01.2003 року, нормами Закону України «Про заставу» №2654-XII 02.10.1992, Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV 21.04.1999 в редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, наказом Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку реалізації арештованого майна» від 29.09.2016 року № 2831.
Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.
Згідно ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.
Матеріалами справи підтверджується, що 04.11.2015 року старшим державним виконавцем Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у ВП №49172927 було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_2 .
При цьому, згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №48243634 від 05.11.2015 року вищезазначене обтяження було зареєстровано Харківською філією державного підприємства «Національні інформаційні системи».
Згідно ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.
Судом встановлено, що 09.11.2017 року головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного управління територіального управління юстиції у Харківській області Щедріною Валерією Романівною винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження. Об`єднано виконавчі провадження №49172927, №51114736 у зведене провадження №55120939.
Відповідно до п. 2 розділу І «Порядку реалізації арештованого майна», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831 (далі- Порядок) реалізація майна здійснюється шляхом проведення електронних торгів або торгів за фіксованою ціною.
Згідно розділу ІІ реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна.
Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).
Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.
Відповідно до п. п. 1-2 розділу VIІІ Порядку після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом.
Протокол розміщується на Веб-сайті та в особистому кабінеті учасника. У протоколі, який розміщується на Веб-сайті, у відомостях про переможця вказується лише унікальний реєстраційний номер учасника.
Протокол електронних торгів підписується Організатором та не пізніше наступного робочого дня з дня формування Системою розміщується у відповідному особистому кабінеті відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця).
Згідно п.4 розділу Х Порядку після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди за організацію та проведення електронних торгів) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди за організацію та проведення електронних торгів (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги. Державний виконавець додатково затверджує акт про проведені електронні торги у начальника відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.
Начальник відповідного відділу державної виконавчої служби має затвердити акт про проведені електронні торги не пізніше наступного робочого дня після його подання виконавцем.
Пунктами 6-8 розділу Х Порядку встановлено, що підписаний та скріплений печаткою приватного виконавця або затверджений начальником відділу державної виконавчої служби акт виконавець видає або надсилає переможцеві електронних торгів не пізніше наступного робочого дня з дня його затвердження. Копія акта надсилається стягувачу, боржнику та через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) Організатору.
Не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/надсилання акта про проведені електронні торги переможцю всі арешти та заборони, накладені органами державної виконавчої служби (приватними виконавцями), з такого майна знімаються виконавцем (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову). Копії постанови виконавця про зняття арешту з реалізованого майна надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення переможцю та відповідному органу (установі) для зняття арешту.
Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством.
Судом встановлено, що протоколом №353967 проведення електронних торгів встановлено, що переможцем торгів, які відбувалися 23.08.2018 року з 9:00 до 18:08 є ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 .
Повідомленням від 10.09.2018 №14/7-39/50920551/4 Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного управління територіального управління юстиції у Харківській області було підтверджено факт сплати переможцем торгів належної грошової суми за придбане майно згідно лота №296564.
Згідно акту про проведені електронні торги від 24.09.2018 року транспортний засіб марки ГАЗ 2217, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_3 , 2001 року випуску, колір синій реалізовувався 23.08.2018 року Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України шляхом проведення електронних торгів за адресою м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6, на підставі Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №283/15.
Вищезазначений акт було направлено на адресу позивача, що підтверджується супровідним листом від 24.09.2018 року №14.7-39/49172927.
Таким чином, враховуючи вищезазначені обставини та норми законодавства, суд приходить до висновку, що з 25.09.2018 року всі арешти та заборони, накладені органами державної виконавчої служби (приватними виконавцями), з транспортного засобу, придбаного на елетронних торгах повинні були бути зняті виконавцем (крім арешту, накладеного на виконання рішення суду про вжиття заходів для забезпечення позову).
Щодо тверджень відповідача про те, що законодавчих підстав для зняття застави по боржнику ОСОБА_2 немає, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 88 Податкового кодексу України (далі - ПК України) з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.
Статтею 90 ПК України встновлено, що пріоритет податкової застави щодо пріоритету інших обтяжень (включаючи інші застави) встановлюється відповідно до закону.
Згідно з п. 1 ст. 1 Закону України «Про заставу» застава - це спосіб забезпечення зобов`язань, якщо інше не встановлено законом.
Статтею 18 Закону України «Про заставу» Наступні застави вже заставленого майна допускаються в разі, якщо інше не передбачено законом і попередніми договорами застави.
Якщо предметом застави стає майно, яке вже є заставним забезпеченням іншого зобов`язання (боргу), заставне право попереднього заставодержателя (попередніх заставодержателів) зберігає силу.
Вимоги заставодержателя, у якого право застави виникло пізніше, задовольняються з вартості предмета застави після повного забезпечення вимог попередніх заставодержателів, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.
Якщо предметом застави є рухоме майно, заставодержатель зареєстрованої застави має переважне право на задоволення вимог із заставленого майна перед заставодержателями незареєстрованих застав та заставодержателями застав, які зареєстровані пізніше. Переважне право заставодержателів одного і того ж майна, що зареєстровані в один і той же день, визначається моментом реєстрації застави. Переважне право у задоволенні вимог із заставленого рухомого майна визначається на підставі моменту реєстрації застави та моменту реєстрації змін щодо предмета застави в частині цих змін.
Згідно ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» № 1255-IV від 18.11.2003 року на підставі реєстрації встановлюється пріоритет обтяження, якщо інші підстави для виникнення пріоритету не визначені цим Законом. Задоволення прав чи вимог декількох обтяжувачів, на користь яких встановлено обтяження одного й того ж рухомого майна, здійснюється згідно з пріоритетом, який визначається в порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ст. 14 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено цим Законом, зареєстроване обтяження має вищий пріоритет над незареєстрованими обтяженнями. Пріоритет зареєстрованих обтяжень визначається у черговості їх реєстрації, за винятками, встановленими цим Законом. Обтяжувачі, які зареєстрували обтяження одного і того ж рухомого майна одночасно, мають рівні права на задоволення своїх вимог.
До публічних обтяжень належить, відповідно до ст. 37 вищезазначеного Закону, зокрема, податкова застава; накладення арешту на рухоме майно на підставі рішень уповноважених органів (осіб) у випадках, встановлених законом.
Статтею 38 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» визначено, що при публічному обтяженні обтяжувачем є уповноважений орган (особа). Права і обов`язки суб`єктів публічного обтяження встановлюються законом.
Якщо рухоме майно, яке є предметом публічного обтяження, є також предметом інших обтяжень, задоволення прав обтяжувача за публічним обтяженням або особи, на користь якої встановлено публічне обтяження, здійснюється в черговості згідно з пріоритетом публічного обтяження.
Пунктом 2 ст. 39 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що пріоритет публічного обтяження встановлюється з моменту його реєстрації. Зареєстровані публічні обтяження не мають пріоритету над обтяженнями того ж рухомого майна, які були зареєстровані раніше моменту реєстрації публічного обтяження, а також обтяженнями, які мають вищий пріоритет згідно з правилами, встановленими розділом III цього Закону.
- вид обтяження: публічне обтяження; тип обтяження: арешт рухомого майна; підстава обтяження: арешт рухомого майна, підстава обтяження: постанова 43808260 від 03.10.2014 року; об`єкт обтяження: все рухоме майно; суб`єкт обтяження Фрунзенський ВДВС ХМУЮ;
- вид обтяження: публічне обтяження; тип обтяження: арешт рухомого майна; підстава обтяження: постанова 49172927 від 04.11.2015 року; об`єкт обтяження: все рухоме майно, Фрунзенський ВДВС ХМУЮ;
Таким чином, суд приходить до висновку, що в результаті продажу транпортного засобу було задоволено вимоги стягувачів в пріорітетному порядку.
Статтею 316 ЦК України передбачено, що « 1. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб».
Згідно статті 317 даного Кодексу «1. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном».
Відповідно статті 319 ЦК України «1. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 2. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. …6. Держава не втручається у здійснення власником права власності».
Та згідно статті 321 ЦК України « 1. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні».
Крім того, статтею 41 Конституції України передбачено, що «Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності…. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним».
Суд, з огляду на вищенаведені норми, погоджується з доводами позивача про те, що новий власник майна, що належало боржнику і на яке було звернено стягнення не зобов`язаний нести відповідальність за зобов`язаннями боржника. Крім того, позивач як новий власник рухомого майна не є особою, яка має податковий борг, а відтак авто не є об`єктом, яке може бути передано у податкову заставу.
Крім цього, суд зазначає, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект, тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Суд звертає увагу, що позивач не має можливості володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, що є порушенням права власності позивача.
Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

Визнати протиправним та скасувати відмову Головного управління ДФС в Харківській області у вилученні із Державного реєстру обтяжень рухомого майна записів про податкову заставу автомобіля ГАЗ 2217, 2001 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 .
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).
Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.
Повний текст рішення згідно з вимогами частини 3 статті 243 КАС України складений 02 грудня 2019 року.

Суддя І.В. Юхно