Справа № 813/386/18
Суддя: Святецький Віктор Валентинович
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/5523/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Святецького В.В.,

суддів Довгополова О.М., Гудима Л.Я.,

з участю секретаря судового засідання Гнідець Р.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року у справі №813/386/18 (головуючий суддя Брильовський Р.М., час ухвалення 15:05 год., м. Львів, повний текст рішення складений 26 березня 2019 року) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на військовій службі, -

В С Т А Н О В И В :

30 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому з врахуванням позовної заяви від 10.01.2019 (а.с. 117-118) просила: а) визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_2 за №102 від 06 листопада 2017 року;

б) поновити ОСОБА_1 на військовій службі.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 06.11.2017 позивач ОСОБА_1 звільнена за підп. ,,е п. 1 ч. 8 ст. 26 Закону України ,,Про військовий обов`язок і військову службу у зв`язку з службовою невідповідністю. Позивач вважає підставу звільнення ,,службова невідповідність надуманою, суперечливою та такою, що не відповідає дійсності. Закон України ,,Про військовий обов`язок і військову службу не містить визначення поняття службової невідповідності, Дисциплінарний статут Збройних Сил України також не містить тлумачення чи роз`яснення наведеної підстави для звільнення військовослужбовців. Відтак, вважає своє звільнення незаконним, наказ №102 від 06.11.2017 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Рішенням 20 березня 2019 року Львівський окружний адміністративний суд у задоволенні позову відмовив повністю.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що суд першої інстанції у вступній та резолютивній частині зазначив як сторону у справі командира військової частини НОМЕР_1 , який не був відповідачем у даній справі. Лише з цих підстав, на думку позивача, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Представник відповідача надав копії документів, які належним чином не були засвідчені. Оригінали наказів від 06.11.17 № 68-РС та від 06.11.17 № 102 у відповідача були відсутні, а тому позивач вважає, що такі докази не мають братись до уваги.

Суд першої інстанції також не звернув належної уваги на ті обставини, що службове розслідування проведене з порушенням вимог Інструкції, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 15 березня 2004 року № 82.

Ні службовим розслідуванням, ні наказами відповідача не встановлені та не доведені відповідачем під час розгляду справи факти неналежного виконання позивачем службових обов`язків, що призвели до тяжких наслідків або створили загрозу настання таких наслідків, що свідчить про відсутність підстав для звільнення позивача з військової служби за службовою невідповідністю.

Військова частина НОМЕР_1 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому спростовує доводи позивача про невідповідність рішення суду першої інстанції вимогам матеріального та процесуального права.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішенням суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не належить до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив та підтверджується матеріалами справи, що 13 грудня 2016 року ОСОБА_1 та Міністерство оборони України в особі начальника 179 об`єднаного навчально-тренувального центру військ зв`язку Збройних Сил України уклали контракт ,,Про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу.

Наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 01.02.2017 №19-РС (по особовому складу) солдат ОСОБА_1 призначена на посаду начальника радіостанції відділення управління штабу батальйону взводу зв`язку військової частини НОМЕР_3 .

02 лютого 2017 року наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 №33 солдат ОСОБА_1 з 02 лютого 2017 року зарахована до списку особового складу, на всі види забезпечення і вважається такою, що справи і посаду прийняла, приступила до виконання службових обов`язків.

Наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 №43-РС солдат ОСОБА_1 призначена на посаду діловода технічної частини військової частини-польова пошта НОМЕР_3 .

19 травня 2017 року наказом командира військової частини-польова пошта НОМЕР_3 №147 солдата ОСОБА_1 встановлено вважати такою, що справи і посаду прийняла, приступила до виконання службових обов`язків.

На підставі рапорту начальника штабу-першого заступника військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_2 від 01.11.2018 призначене та проведене службове розслідування по факту систематичного порушення військової дисципліни ОСОБА_1 ( а.с. 146).

Відповідно до акта службового розслідування, затвердженого 03.11.2017 року командиром військової частини НОМЕР_2 майором ОСОБА_3 , заступник командира військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення майор ОСОБА_4 , за наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 01 листопада 2017 року № 92, провів службове розслідування по факту систематичного порушення військової дисципліни та несвоєчасне виконання наказів, розпоряджень діловодом технічної частини військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 (а.с. 142 - 145).

Під час службового розслідування встановлено, що старший солдат ОСОБА_1 негативно характеризується по службі та має 3 (три) незняті дисциплінарні стягнення: ,,догана накладена наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 18 березня 2017 року № 62 за неналежне виконання службових обов`язків, порушення військової дисципліни;

,,сувора догана - накладена наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 27 березня 2017 року № 64 за порушення вимог статті 340 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України;

,,сувора догана - накладена усно наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 01 листопада 2017 року за невиконання розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 .

Пояснень з питань систематичного порушення військової дисципліни, несвоєчасного виконання наказів та розпоряджень командування частини старший солдат ОСОБА_1 не надала, про що складена довідка від 02.11.2017 (а.с.148).

За наслідками службового розслідування майор ОСОБА_4 вніс пропозицію за неналежне виконання своїх службових обов`язків, систематичне порушення військової дисципліни, несвоєчасне виконання наказів, розпоряджень на старшого солдата ОСОБА_1 накласти дисциплінарне стягнення ,,звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю.

На підставі акта службового розслідування наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 03.11.2018 №93 за неналежне виконання своїх службових обов`язків, систематичне порушення військової дисципліни, несвоєчасне виконання наказів, розпоряджень, порушення вимог статтей 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статтей1, 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України та на підставі пункту ,,ж статті 49 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України на діловода технічної частини військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення ,,звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю ( а.с. 151-155).

Наказом командира з окремого мотопіхотного батальйону (по особовому складу) від 06.11.2018 №68-PC позивач звільнена з військової служби (а.с. 156).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 06.11.2018 №102 ОСОБА_1 виключена зі списків особового складу (а.с. 157).

Згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 у відповідності до спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 30 січня 2018 року Д-322/1/1 дск ,,Про проведення організаційних заходів у Збройних Силах України в 2018 році, директиви командувача військ оперативного командування ,,Захід від 31 січня 2018 року № Д-2 дск ,,Про проведення організаційних заходів у військах оперативного командування ,,Захід в 2018 році військова частина НОМЕР_2 ліквідована 31 жовтня 2018 року шляхом злиття із військовою частиною НОМЕР_1 , правонаступник не визначений, документи діловодства передаються в Галузевий Державний архів Міністерства оборони України (м.Київ) ( а .с. 135).

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що за встановлених службовим розслідуванням обставин притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення з військової служби згідно з оскарженими наказами є правомірним.

Надаючи правову оцінку наведеним обставинам та рішенню суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII ,,Про військовий обов`язок і військову службу (далі Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Частиною 1 статті 20 Закону № 2232-XII визначено, що на військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби.

Відповідно до підпункту ,,д пункту 1 частини 5 статті 26 Закону № 2232-XII контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби, зокрема, через службову невідповідність.

Підстави та порядок притягнення військових до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до військових заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України від 24.03.199 № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут).

За змістом частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.

Згідно з приписами ст. 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до ст. 47 Дисциплінарного статуту невиконання (неналежне виконання) службових обов`язків, що призвело до людських жертв чи інших тяжких наслідків або створило загрозу настання таких наслідків, є підставою для усунення військовослужбовців від виконання службових обов`язків.

Стаття 49 Дисциплінарного статуту передбачає, що на солдатів (матросів) (крім військовослужбовців строкової військової служби), можуть бути накладені такі стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; д) призначення поза чергою в наряд на роботу - до 5 нарядів; є) позбавлення військового звання старший солдат (старший матрос); ж) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Відповідно до ст. 64 пункту ,,г ст. 65 Дисциплінарного статуту командир окремої військової частини, який користується відповідно до статті 8 цього Статуту дисциплінарною владою командира батальйону (корабля 3 рангу), має право звільняти з військової служби через службову невідповідність.

Враховуючи наведені норми, колегія суддів дійшла висновку, що командир окремої військової частини уповноважений накладати на солдата, який проходить військову службу за контрактом, такі стягнення як догана, сувора догана, звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Статтями 84 та 85 Дисциплінарного статуту визначено, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення солдатом (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині).

З матеріалів справи апеляційний суд вбачає, що службове розслідування за факом систематичного порушення військової дисципліни та несвоєчасне виконання наказів, розпоряджень діловодом технічної частини військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 призначене наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 01 листопада 2017 року № 92, проведення якого доручено заступнику командира військової частини НОМЕР_2 з морально-психологічного забезпечення майор ОСОБА_4 .

Виходячи з системного аналізу наведених нормативно-правових актів колегія суддів визнає вірними та обґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо правомірності звільнення позивача з військової служби, оскільки факт неналежного виконання службових обов`язків, систематичне порушення військової дисципліни, несвоєчасне виконання наказів та розпоряджень командування, порушення вимог статей 11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України підтверджено належними та допустимими доказами, які встановлені службовим розслідуванням.

При цьому суд першої інстанції вірно зазначив, що відповідний висновок відповідачем був прийнятий на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, які були досліджені під час перевірки і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

Також суд першої інстанції аргументовано акцентував увагу на тому, що оскаржений позивачем наказ командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 06.11.2018 №102, яким ОСОБА_1 виключена зі списків особового складу, прийнятий в порядку реалізації наказів командира військової частини НОМЕР_2 від 03.11.2018 №93 про накладення на діловода технічної частини військової частини НОМЕР_2 старшого солдата ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення ,,звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю та наказу командира з окремого мотопіхотного батальйону (по особовому складу) від 06.11.2018 №68-PC про звільнення позивача з військової служби. Зазначені накази від 03.11.2018 №93 та від 06.11.2018 №68-PC позивач не оскаржувала.

Колегія суддів визнає безпідставними доводи апеляційної скарги про порушення відповідачем порядку проведення службового розслідування.

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 15 березня 2004 року № 82 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 березня 2004 р. за № 385/8984, яка була чинною до 21 листопада 2017 року станом, службове розслідування проводиться у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду; невиконання або недбалого ставлення до виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичної сили, зброї або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільного населення; порушення правил несення вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити тяжкі наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів. Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових осіб.

Таким чином, службове розслідування може проводитися і в інших випадках, а не тільки у випадку невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду, як стверджує позивач.

Доводи позивача про зазначення судом першої інстанції в описовій та резолютивній частині не того відповідача командира військової частини НОМЕР_1 також не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Наведене спростовує доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення цієї скарги.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства (КАС) України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст.315, ст. ст. 316, 321, 322 , 325, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 березня 2019 року у справі №813/386/18 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя В. В. Святецький
судді Л. Я. Гудим
О. М. Довгополов
Повне судове рішення складено 20.12.2019.