Справа № 160/8702/19
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 160/8702/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 р. (суддя Кадникова Г.В., м. Дніпро) у справі №160/8702/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління Міністерства внутрішніх справ України на Придніпровській залізниці, Міністерства внутрішніх справ України,

про оскарження рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про:

- визнання протиправним та зобов`язання Управління МВС України на Придніпровській залізниці (далі - відповідач-1) скасувати наказ від 18.06.2019 № 3 о/с в частині звільнення позивача з ОВС України та занесення відповідних записів у трудову книжку;

- поновлення строку на звернення до суду з позовними вимогами відповідно до п.9 розділу XI прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» до МВС України, як пропущений з поважних причин;

- зобов`язання МВС України працевлаштувати позивача на атестовану посаду з урахуванням рівня освіти та професійного досвіду у суб`єктів, що належать до сфери управлінь МВС (територіальному органі, закладі, установі або організації), що знаходяться на території міста Дніпро з 07.11.2015 р., відповідно до п.9 розділу XI прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» та видати відповідний наказ з цього приводу та занести відповідні записи у трудову книжку;

- зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України присвоїти позивачу спеціальне звання майора поліції, що згідно п.12 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», що відповідає його наявному спеціальному званню майор міліції;

- розрахунку і стягнення з УМВС України на Придніпровській залізниці, а у випадку відсутності достатніх коштів або у випадку ліквідації з МВС України грошового забезпечення за період вимушеного прогулу з 01.03.2019р. по фактичну дату винесення відповідного рішення;

- розрахунку і стягнення з УМВС України на Придніпровській залізниці, а у випадку відсутності достатніх коштів або у випадку ліквідації з Міністерства внутрішніх справ грошової компенсації за невикористану чергову відпустку за 2018 рік та за 2019 рік;

- розрахунку і стягнення з УМВС України на Придніпровській залізниці, а у випадку відсутності достатніх коштів або у випадку ліквідації з Міністерство внутрішніх справ одноразової грошової допомоги при звільненні станом на 16.06.2019р.

Ухвалою суду від 16.09.2019 року позовну заяву повернуто позивачу. Суд зазначив, що з позовної заяви позивача та доданих до неї документів вбачається визначення лише у пункті 3 прохальної частини позову про поновлення строку на звернення до суду з позовними вимогами відповідно до п. 9 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» до МВС України, як пропущеного з поважних причин. При цьому ані за текстом позовної заяви (в обґрунтуванні позову), ані в додатках до неї, відповідно, не наведено та не додано жодного доказу обґрунтованості його пропуску.

Навпаки, з тексту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається обізнаність позивача з 16.04.2019 р. про подальше вивільнення в порядку ч.1 ст.40 Кодексу законів про працю України (особистий підпис про оголошення попередження).

Також з листа відповідача-1 № 138 від 30.07.2019 р., яким наданий на рапорт позивача та останнім особисто доданий до позовної заяви, вбачається обізнаність позивача про вивільнення останнього 18.06.2019 року у зв`язку зі скороченням посади, на яку його було призначено.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність поважних підстав пропуску позивачем строку звернення до суду з вимогою про визнання протиправним та зобов`язання Управління МВС України на Придніпровській залізниці скасувати наказ від 18.06.2019 № 3 о/с в частині звільнення позивача з ОВС України та занесення відповідних записів у трудову книжку.

Всі інші позовні вимоги є похідними від зазначеної вимоги, а тому не підлягають окремому розгляду.

При цьому суд першої інстанції посилався в обґрунтування прийнятого рішення на положення ч.5 ст. 122, ч. 6 ст. 161, п.9 ч.4 ст. 169, ч. 2 ст. 123 КАС України та повернув позовну заяву позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Зазначив в апеляційній скарзі, що дійсно був попереджений про звільнення через скорочення штатів 17.04.2019 року, проте, він звернувся до керівництва з проханням працевлаштувати його на будь яку атестовану посаду.

Зазначає, що про звільнення він був повідомлений лише 10.08.2019 року та 09.09.2019 року звернувся до суду.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

У відзиві на апеляційну скаргу Ліквідаційна комісія УМВС України на Придніпровській залізниці заперечує проти доводів апеляційної скарги і вважає, що місячний строк звернення до суду було пропущено, оскільки про звільнення позивачу було повідомлено 16.04.2019 року.

Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги і ухвалу суду залишити без змін.

Вислухавши у судовому засіданні пояснення позивача, якими підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги, та представника відповідача, якими заперечував у задоволенні апеляційної скарги, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції виходив з того, що згідно з ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, встановлюється місячний строк.

За приписами ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною 2 статті 123 цього Кодексу.

Частина 2 статті 123 КАС України визначає: якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Втім, з матеріалів справи вбачається, що позивач вважає не пропущеним встановлений ч. 5 ст. 122 КАС України процесуальний строк.

В прохальній частині позову він просить поновити строк звернення до суду з позовними вимогами до МВС України відповідно до п.9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію», про що в мотивувальній частині зазначає, що це стосується можливості реалізувати надане Законом України «Про Національну поліцію» право упродовж трьох місяців з дня опублікування даного Закону бути прийнятим на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за його згодою.

Разом з тим, позивач не просив поновити строк звернення до суду в частині вимог про визнання протиправним та зобов`язання Управління МВС України на Придніпровській залізниці скасувати наказ від 18.06.2019 № 3 о/с в частині звільнення позивача з ОВС України та занесення відповідних записів у трудову книжку.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції не залишав позов без руху, а тому безпідставно застосував положення ч. 2 статті 123 КАС і повернув позов позивачу.

Колегія суддів наголошує, що відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з ч. 4 ст. 123 КАС України якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено передчасний висновок про відсутність поважних причин пропуску строку звернення до суду, а також про наявність самого факту пропуску строку звернення до суду.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України порушення норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення питання, є підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 320, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.09.2019 р. у справі №160/8702/19 скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 20.12.2019 р.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя В.Є. Чередниченко

Суддя С.М. Іванов