Справа № 2340/3728/18
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/3728/18 Суддя (судді) першої інстанції: Л.В. Трофімова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Мельничука В.П., Земляної Г.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДФС у Черкаській області звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення на користь бюджету податкового боргу у сумі 116836,79 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 позов задоволено.

Стягнуто кошти фізичної особи ОСОБА_1 у дохід бюджету у рахунок погашення податкового боргу у сумі 116836,79 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позову повністю.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а висновки акту перевірки від 19.01.2018 базуються на неналежних доказах, що є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, на підставі акту документальної позапланової невиїзної перевірки щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати сум податків до бюджету платника податків ОСОБА_1 за період з 01.01.2015 до 31.12.2015 від 19.01.2018 № 42/23-00-13-0214/ прийнято податкові повідомлення-рішення від 12.03.2018 № , відповідно до якого за порушення підпункту 164.2.17 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 64135,2 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у сумі 16033,81 грн., а всього у сумі 80169,04 грн., та від 12.03.2018 № (а.с.14), відповідно до якого за порушення пункту 16-1 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» Кодексу №2755-VI збільшено податкове зобов`язання з військового збору у сумі 4855,81 грн. та застосовано штрафні фінансові санкції у сумі 1213,95 грн., а всього у сумі 6069,76 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення направлено на адресу відповідача, проте повернуто «за закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно пункту 42.2 статті 42 Кодексу №2755-VI документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до пункту 45.1 статті 45 Кодексу №2755-VI платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси. Відповідно до пункту 58.3 статті 58 Кодексу №2755-VI ППР вважається належним чином врученим фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Зазначені податкові повідомлення-рішення відповідачем, у встановлений чинним законодавством строк, не оскаржено, у зв`язку з чим, зобов`язання, визначені у податкових повідомленнях-рішеннях від 12.03.2018 № та № вважаються узгодженими, про що вірно вказано судом першої інстанції.

У зв`язку з несвоєчасною сплатою відповідачем податкового зобов`язання, відповідно до статті 129 Кодексу №2755-VI нараховано пеню у сумі 28444,41 грн. та 2153,58 грн. відповідно.

Загальна заборгованість становить 116836,79 грн.

У зв`язку з несплатою відповідачем узгодженої суми податкового зобов`язання в установлені строки, позивачем на адресу відповідача направлено податкову вимогу форми «Ф» від 25.05.2018 № 36459-17.

Враховуючи викладені обставини справи та наявність податкового боргу, Головним управлінням ДФС у Черкаській області подано позов про стягнення податкового боргу.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що з огляду на наявність неоскаржених відповідачем податкових повідомлення-рішень, наявні підстави для примусового стягнення за рішенням суду з останнього у рахунок погашення податкового боргу коштів у сумі 1169836,79 грн.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Кодексу №2755-VI у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Кодексу №2755-VI податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом. Відповідно до підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 Кодексу № 2755-VI орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України. Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Кодексу №2755-VI у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Пунктом 59.5 статті 59 Кодексу №2755-VI передбачено, що у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно пункту 87.11 статті 87 Кодексу №2755-VI орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Пунктом 87.2 статті 87 Кодексу №2755-VI визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до пункту 102.4 статті 102 Кодексу №2755-VI у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 Кодексу №2755-VI контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, що перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта, які зводяться до неотримання останньою додаткового блага та відсутності підстав для нарахування ОСОБА_1 грошових зобов`язань, позаяк такі аргументи не входять до предмету доказування в даній справі, яка стосується наявності підстав для стягнення податкового боргу, а стосуються правомірності дій податкового органу при нарахуванні грошових зобов`язань відповідачу. Жодних інших обґрунтованих посилань, або доказів, які б відповідали вимогам ст.ст. 73 - 76 КАС України, та у встановленому порядку спростовували факт наявності податкового боргу у ОСОБА_1 останньою під час апеляційного розгляду справи не надано. Не вказано апелянтом, зокрема, і про наявність судового провадження щодо оскарження вищевказаних податкових повідомлень-рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В свою чергу, позивачем зазначений обов`язок виконано та у встановленому порядку обґрунтовано правомірність своїх вимог, та що не спростовано апелянтом належними аргументами.

Враховуючи викладене нормативне регулювання та обставини, судом першої інстанції обґрунтовано задоволені позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.11.2018 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя В.П. Мельничук