Справа № 727/4501/17
Суддя: Кодрян Л. І.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/4501/17
Провадження № 2-а/727/238/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря Гомонович Н.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій незаконними та стягнення невиплаченої пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання незаконними дій суб`єкта владних повноважень та стягнення невиплаченої пенсії.

Посилається на те, що з 16 березня 2008 року їй призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Проте, з 01 квітня 2015 року виплату даної пенсії було тимчасово призупинено відповідно до ст.58 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року № 213-VІІІ (далі - Закон України № 213-VІІІ) у зв`язку з тим, що вона працювала на посаді, яка давала право на призначення пенсії чи довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Відповідно до п.5 розділу ІІІ «Прикінцевих положень» Закону України № 213-VІІІ у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії, щомісячне довічне грошове утримання призначаються відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Оскільки Закон України № 213-VІІІ не скасовано, його положення не визнано неконституційними, а до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, не було прийнято, то відповідно з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, з 01.06.2015 року особи, яким пенсії (довічне грошове утримання) призначаються згідно із Законом України «Про судоустрій і статус суддів» втратили право на пенсійне забезпечення відповідно до вказаного закону та з цієї дати їм повинна бути відновлена виплата пенсії за віком, призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У зв`язку з виходом у відставку з посади судді Шевченківського районного суду м.Чернівці з 06 жовтня 2016 року призначену їй пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведено на довічне грошове утримання судді у відставці.

В лютому 2016 року та в квітні 2017 року вона звернулася до відповідача із заявами про поновлення виплати їй пенсії за віком, однак їй було відмовлено у поновленні виплати пенсії з посиланням на те, що відповідно до чинного на даний час Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» призупинена виплата пенсії за віком особам, які продовжують працювати, а вона в період з 01 квітня 2015 року по 05 жовтня 2016 року працювала на посаді судді Шевченківського районного суду м. Чернівці, а тому не має право на поновлення виплати пенсії за віком.

Позивач вважає дії відповідача по відмові їй у виплаті пенсії за віком у період з 01 червня 2015 року по 05 жовтня 2016 року неправомірними. Вказує, що у зв`язку з неправомірними діями суб`єкта владних повноважень їй спричинена шкода у розмірі невиплаченої пенсії за віком за вказаний період.

Просила визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови у поновленні їй виплати пенсії за віком та стягнути з відповідача на її користь належну їй пенсію за віком за період з 01 червня 2015 року по 05 жовтня 2016 року відповідно до чинного законодавства та понесені судові витрати.

На адресу суду надійшов відзив згідно якого Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області просить залишити без розгляду позовні вимоги, які знаходяться поза межами шестимісячного строку звернення до суду. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. Відповідач посилається на те, що оскільки позивач у 2015-2016 роках, а саме по 05.10.2016 року працювала на посаді судді, то правових підстав для поновлення пенсії з 01.06.2015 року, яка призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України № 1058-ІV) немає. Звертає увагу на те, що враховуючи рішення Конституційного Суду України від 08.06.2016 року судді мають право на призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а отже у період з 01.04.2015 року по 31.12.2015 року та у 2016 році позивач працювала на посаді, яка дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до вказаного закону. Зазначає, що у період з 01.06.2015 року по 05.10.2016 року пенсійне забезпечення позивача здійснювалося на умовах, визначених Законом України № 1058-ІV та норми ст.47 Закону України № 1058-ІV рішенням Конституційного Суду України від 08.06.2016 року не визнавалися неконституційними. Отже, вважає, оскільки позивач працювала на посаді судді, яка дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та реалізувала своє право на призначення щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, то підстави для поновлення виплати призначеної пенсії за віком відсутні. Крім того, відповідач вважає, що позивач втратила право на розгляд судом позовних вимог, що поза межами шестимісячного строку звернення до суду в зв`язку з пропуском такого строку звернення без поважних причин, що відповідно до ст.100 КАС України, у редакції, що діяла до 15.12.2017 року, є підставою для залишення без розгляду позову за цей період.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 31.07.2017 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 20.09.2017 року у даній справі скасовано та направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Чернівці від 21 жовтня 2019 року прийнято до провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій незаконними та стягнення невиплаченої пенсії та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2019 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду задоволено. Поновлено позивачу строк звернення до суду з адміністративним позовом, визнавши причини пропуску звернення до суду поважними.

16 грудня 2019 рок учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності відповідача, відповідно до поданої заяви позов не визнав.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 з 16 березня 2008 року перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області як одержувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

З 01 квітня 2015 року виплата пенсії позивачці була тимчасово призупинена відповідно до ст.58 Закону України № 213-VІІІ у зв`язку з тим, що вона працювала на посаді, яка давала право на призначення пенсії чи довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів» (ст.47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

04 лютого 2016 року та 27 квітня 2017 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявами про поновлення виплати їй пенсії за віком (а.с.5,7).

Згідно відповіді відповідача №23/К-11 від 11 лютого 2016 року(а.с.6) та №50/К-11 від 28 квітня 2017 року (а.с.8) позивачу було відмовлено у поновленні виплати з посиланням на те, що відповідно до ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» тимчасово, у період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, особам (крім інвалідів І та ІІ груп, інвалідів війни ІІІ групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія п.1 ст.10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених Законами України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «;Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються. Також в листі відповідача зазначено, що оскільки позивачка працювала на посаді судді Шевченківського районного суду міста Чернівці, тому підстав для виплати їй пенсії у період з 01.04.2015 року по 05.10.2016 року немає.

01.04.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення», яким внесено зміни до статті 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зокрема визначено, що тимчасово, у період з 01.04.2015 по 31.12.2015 року у період роботи особи (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту") на посадах, які дають право на призначення пенсії або щомісячного довічного грошового утримання у порядку та на умовах, передбачених законами України «Про статус народного депутата України», «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», пенсії, призначені відповідно до цього Закону, не виплачуються.

Пунктом 5 «Прикінцевих положень» вказаного Закону України передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються відповідно до законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», «Про статус народного депутата України», «Про Кабінет Міністрів України», «Про судову експертизу», «Про Національний банк України», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про дипломатичну службу», Податкового та Митного кодексів України, Положення про помічника-консультанта народного депутата України.

Вказаний закон є чинним, його положення не було визнано неконституційними.

Разом з тим, враховуючи, що до 01.06.2015 року не було прийнято закон щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах, з вказаної дати скасовано норми пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії (щомісячне довічне грошове утримання) призначаються, зокрема, відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Крім того, 08.06.2016 року Конституційним Судом України прийнято рішення №4-рп/2016 (справа №1-8/2016), яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення:

- частини третьої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII;

- абзаців першого, другого, третього, четвертого та першого, другого речень абзацу шостого частини п`ятої статті 141 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 року № 911-VIII;

- пункту 5 розділу III «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-VIII в частині скасування з 01.06.2015 року норм щодо призначення щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Таким чином, вказаним рішенням було визнано неконституційною заборону виплати з 01.04.2015 року і з 01.01.2016 року пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058-IV особам, які працюють на окремих посадах, у тому числі на посаді судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

При цьому, у вказаному рішенні Конституційним Судом України визнано зазначені нормативно-правові акти як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Також, 20.12.2016 року Конституційним Судом України прийнято рішення у справі за №7-рп/2016 щодо відповідності Конституції України положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-XII зі змінами.

Вказаним рішенням визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-XII зі змінами, зокрема, першого речення частини першої статті 54, відповідно до яких тимчасово, у період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року, особам (крім інвалідів I та II груп, інвалідів війни III групи, ветеранів військової служби та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»), які працюють на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», призначені пенсії/щомісячне довічне грошове утримання не виплачуються.

Згідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч.1 ст.9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. .

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищенаведених вимог закону та встановлених обставин справи, суд вважає, що відповідачем протиправно зупинено виплату призначеної позивачу відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії за віком починаючи з 01.06.2015 року по 31.12.2015 року.

Разом з тим, у стягненні з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на користь ОСОБА_1 належної їй пенсії за віком за вищенаведених підстав за період з 01.01.2016 року по 05.10.2016 року слід відмовити.

Доводи відповідача, викладені у відзиві, суд вважає безпідставними з огляду на вищенаведені обставини справи та норми права.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 139 КАС України, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у розмірі 640 грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.5,6,9, 72-77, 139, 229, 241-246 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання дій незаконними та стягнення невиплаченої пенсії задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області виплатити на користь ОСОБА_1 належну їй пенсію за віком за період з 01 червня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

Відмовити ОСОБА_1 в частині позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо стягнення пенсії за віком за період з 01.01.2016 по 05.10.2016 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання адміністративного позову до суду, в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене в строки передбачені ст.295 КАС України та в порядку ст.297 КАС України.

Повне судове рішення складено 16.12.2019 року.

Суддя Л. І.Кодрян