Справа № 500/1923/19
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 грудня 2019 року

Київ

справа №500/1923/19

адміністративне провадження №К/9901/34780/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Калашнікової О.В., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 500/1923/19 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про скасування постанов,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду із позовом до Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про скасування постанов.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 17 липня 2019 року ВП №52466723 про стягнення виконавчого збору. Визнано протиправною та скасовано постанову Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 17 липня 2019 року ВП №52466723 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження. Визнано протиправною та скасовано постанову Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 05 серпня 2019 року ВП №52467066 про стягнення виконавчого збору. Визнано протиправною та скасовано постанову Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області від 05 серпня 2019 року ВП №52467066 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Тернопільській районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області оскаржив його в апеляційному порядку.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року апеляційну скаргу Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області задоволено.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року скасовано та постановлено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 звернувся до Верхового Суду із касаційною скаргою.

У поданій касаційній скарзі скаржник, з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення.

Відповідно до частини 3 статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

За правилами частини 1 статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши зміст оскаржуваного судового рішенння, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції виходить з такого.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини 3 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Положеннями статті 287 КАС України передбачено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

З матеріалів касаційної скарги слідує, що в цій справі спір виник у відносинах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Такими чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Доводи скаржника в касаційній скарзі стосуються встановлення фактичних обставин справи та переоцінки доказів у ній, між тим як відповідно до частини 2 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Водночас аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Крім того, колегія суддів зазначає, що правовий висновок щодо стягнення виконавчого збору у разі повернення виконавчого документа стягувачеві з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 37 ЗУ «Про виконавче провадження» викладений в постанові Верхового Суду від 30 травня 2018 року справа № 808/3791/16.

На підставі викладеного, керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року у справі № 500/1923/19 за позовом ОСОБА_1 до Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про скасування постанов.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

О.В. Калашнікова

В.М. Соколов

Судді Верховного Суду