Справа № 607/25669/19
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.12.2019 Справа №607/25669/19

20 грудня 2019 року м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

-головуючої судді Черніцької І.М.

-при секретарі судового засідання Бойко І.І.

-сторони в судове засідання не з`явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП, Управління патрульної поліції ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП, Управління патрульної поліції ДПП про скасування постанови серії ЕАК №1605421 від 09 жовтня 2019 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ст. 132-1 КУпАП.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 09 жовтня 2019 року інспектором поліції УПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Гуменчук Д.Ю. була винесена постанова серії ЕАК №1605421 про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Зокрема, йому ставиться у винну те, що 09 жовтня 2019 року о 21 год. 45 хв. на автомобільній дорозі М-12 346 км., він, керуючи транспортним засобом, здійснював буксирування напівпричіпу державний номерний знак НОМЕР_1 , перевозив великогабаритний вантаж без відповідного дозволу, чим порушив вимоги п. 22.5. ПДР України.

З даною постановою не згідний, оскільки викладені у постанові дані не відповідають дійсним обставинам справи та не підтвердженні будь-якими доказами.

Вказує, що розгляд справи проводився на дорозі, а саме на місці зупинки транспортного засобу, що унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин відповідної справи. Відповідач виніс оскаржувану постанову без будь-якої підготовки до розгляду справи та без оголошення особи, яка розглядає справу.

Крім цього, оскаржувана постанова не містить посилань на належні та допустимі докази, зокрема показання свідків, показання технічних приладів та засобів.

Оскаржувана постанова винесена на припущеннях інспектора, оскільки йому не було надано для огляду відео чи фото фіксації даного правопорушення.

Посилаючись на наведене, просив задовольнити позов та скасувати постанову.

У судове засідання позивач не з`явився, хоча про час та місце був належним чином повідомлений. В позовній заяві позивач просив розгляд справи проводити без його участі.

Представники Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП та Управління патрульної поліції ДПП в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце судового засідання були неодноразово належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили. Відзив на позов не подавали.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2019 року інспектором поліції УПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Гуменчук Д.Ю. була винесена постанова серії ЕАК №1605421 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач 09 жовтня 2019 року о 21 год. 45 хв. на автомобільній дорозі М-12 346 км., керуючи транспортним засобом, здійснював буксирування напівпричіпу державний номерний знак НОМЕР_1 , перевозив великогабаритний вантаж без відповідного дозволу, чим порушив вимоги п. 22.5. ПДР України.

Позивач категорично заперечив обставини викладені у постанові, із підстав викладених у позові.

Представники відповідачів в судове засідання жодного разу не з`явилися та відзив на позов не подавали.

Суд, розглянувши справу, вивчивши матеріали справи, оцінивши в сукупності наявні у справі докази, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ст. 132-1 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Відповідно до вимог п. 22.5. ПДР за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Встановлено, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтвердили факт порушення позивачем вимог п. 22.5. ПДР України.

Позивач категорично заперечив обставини викладені у постанові.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідачі жодних належних і достовірних доказів визначених законом суду не надали. Про наявність таких доказів не зазначено і у оскаржуваній постанові.

В силу вимог ч. 1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з вимогами ч.4 ст.159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

З матеріалів справи встановлено, що представники відповідачів були двічі належним чином повідомлені про розгляд справи на 15 листопада 2019 року та 20 грудня 2019 року. Однак, жодного разу в судове засідання не з`явилися, відзиву не подали, будь-яких доказів на спростування доводів позивача суду не представили. Відтак, суд розцінює вказані дії відповідачів як визнання позову.

В силу вимог ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідачами не надано суду відзив та будь-яких належним та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Сама по собі постанова, без інших належних та допустимих доказів, не підтверджує факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Більше того, в оскаржуваній постанові у графі «До постанови додаються» відсутні будь-які відомості про долучені фото чи відеодокази.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень та закрити провадження у справі.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, приймаючи до уваги неподання відповідачами відзиву на позов, що кваліфікується, як визнання ними позиву, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК №1605421 від 09 жовтня 2019 року слід скасувати, а провадженні у справі закрити.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.247, ст.251, 258, ст.289, ч.1 ст.293 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП (м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24, код ЄДРПОУ - 40108672), Управління патрульної поліції ДПП (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, ) про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1605421 від 09 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідачі: Управління патрульної поліції у Вінницькій області ДПП, м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24, ;

Управління патрульної поліції ДПП, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Повне рішення складено 20 грудня 2019 року.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька