Справа № 520/8895/19
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

17 грудня 2019 р. справа № 520/8895/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г., за участі секретаря судового засідання Блудової А.І.,

представників позивача - Гуменного Т.З., Любчича М.В.,

представника відповідача - не прибув,

представника третьої особи - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові адміністративну справу за позовом Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства (вул. Пушкінська, буд. 86,м. Харків, 61024, ) до Державної екологічної інспекції у Харківській області (вул. Бакуліна, буд. 6, м. Харків, 61166, ), третя особа - Державне підприємство "Чугуєво-Бабчанське лісове господарство" (вул. Чугуївська, буд. 58, смт. Кочеток, Чугуївський район, Харківська область, 63513, ) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування припису і подання, -

В С Т А Н О В И В:

Харківське обласне управління лісового та мисливського господарства звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Харківській області, третя особа - Державне підприємство "Чугуєво-Бабчанське лісове господарство", в якому, з урахуванням уточнень, просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції у Харківській області № 544/11-02 від 24.07.2019 щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Харківським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, проведеної в термін з 25.07.2019 по 07.08.2019;

- визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Харківській області щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Харківським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, проведеної в термін з 25.07.2019 по 07.08.2019 та за результатами якої складено Акт № 544/11-02/06-06 від 07.08.2019;

- визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Харківській області від 13.08.2019 № 44/06-06;

- визнати протиправним та скасувати подання про анулювання дозволу Державної екологічної інспекції у Харківській області від 14.08.2019 року № 2961/06-10.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Закон України "Про охорону навколишнього природного середовища", на який посилається відповідач у спірних акті перевірки та приписі, наділяє певними владними повноваженнями відповідача, проте не визначає порядку проведення перевірок дотримання вимог чинного законодавства, а також порядку внесення відповідних актів реагування, тобто приписів, подань та не затверджує форми цих документів, як офіційних, тобто не містить вимог правового характеру до цих документів взагалі.

Таким чином, єдиним діючим станом на дату проведення спірної перевірки законодавчим актом, який регулює порядок проведення відповідачем перевірок дотримання вимог природоохоронного законодавства в діяльності позивача є Закон 877-V, яким останній, застосовуючи аналогію права повинен був керуватись здійснюючі вищенаведені спірні дії. Однак відповідачем норми, положення та вимоги цього Закону залишено поза увагою та допущено ряд істотних порушень прав позивача при проведенні спірної перевірки.

Щодо акту перевірки позивачем зазначено, що згідно з положеннями частини 15 статті 4 зазначеного вище Закону, при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

Обґрунтовуючи протиправність оскаржуваного припису та кожного його пункту окремо, позивачем, окрім іншого, вказано, що відповідачем у пунктах 1-5 припису зазначено, що термін виконання припису - "з моменту отримання припису", тобто на постійній основі, що не відповідає вимогам чинного законодавства.

Позивачем зазначено, що з огляду на порушення відповідачем норм ч.ч.8, 15 ст.4, ч.4 ст.6, ч.6 ст.7 Закону 877-V під час проведення спірної перевірки та здійснення її документування не в порядку та у спосіб, визначений вимогами чинного законодавства, а також необґрунтованість спірних актів реагування, належним способом захисту порушених прав позивач вбачає у визнанні протиправним та скасуванні наказу начальника Державної екологічної інспекції в Харківській області №544/11-02 від 24.07.2019, визнанні дій відповідача протиправними, а також у визнанні протиправними та скасуванні припису відповідача від 13.08.2019 року № 44/06-06 та подання про анулювання дозволу від 14.08.2019 року № 2961/06-10.

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов, в якому вказано, що за відсутності керівного складу Харківського ОУЛМГ на час приїзду інспекторів 25.07.2019 Інспекція була допущена до перевірки шляхом реєстрації направлення за вхідним № 2140 від 25.07.2019. При цьому співробітникам Харківського ОУЛМГ було запропоновано ознайомитися зі скаргою громадянина Солошенка та наказом на проведення заходу. Зазначивши співробітникам Інспекції про відкритість та готовність до співпраці, представниками Харківського ОУЛМГ на час початку проведення заходу бажання зі знайомством підстав його проведення виявлено не було.

Відповідач також зазначає, що Інструкція з впорядкування лісового фонду України (Ірпінь - 2006) є літературним виданням, а не нормативно - правовим актом, яким повинні керуватися органи державної влади та лісогосподарські підприємства під час здійсненні відповідної діяльності. Позивач в обґрунтування законності видачі лісорубних квитків посилається на не ознайомлення його з наказом Мінприроди від 28.03.2019 № 5-аг, однак жодних доказів в порядку ст.ст. 73-77 КАС України в підтвердження цього не надає.

Щодо позовних вимог про скасування подання про анулювання дозволу, відповідач зазначає, що наразі відсутнє порушене право позивача, яке підлягає захисту в суді, оскільки винесене подання Інспекцією про анулювання дозволу від 14.08.2019 року № 2961/06-10, залишено без задоволення Харківським обласним управлінням лісового та мисливського господарства.

Процесуальним правом надати відповідь на відзив позивач не скористався.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити адміністративний позов з підстав та мотивів, викладених в ньому.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог процесуального законодавства, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи у судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог процесуального законодавства, про причини неявки суд не повідомив, правом надати письмові пояснення щодо позову або відзиву не скористався.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з приписами п.1 ч.3 ст.205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, які прибули у судове засідання, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне

Судом встановлено з наявних в матеріалах справи доказів, що не заперечувалось представниками сторін, що з 25 по 26, з 29 по 31 липня, з 01 по 02, з 05 по 07 серпня 2019 року Державною екологічною інспекцією у Харківській області проведено позапланову перевірку Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства з питання дотримання вимог природоохоронного законодавства в частині повноважень, передбачених Положенням про обласні управління лісового та мисливського господарства Державного агентства лісових ресурсів України, що затверджено Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 21.03.2012 № 134, в діяльності Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства.

Перевірка проведена на підставі наказу начальника Державної екологічної інспекції в Харківській області №544/11-02 від 24.07.2019.

Підставою для перевірки стало звернення Солошенка М.В. від 23.07.2019.

Відповідно до направлення на перевірку Державної екологічної інспекції у Харківській області від 24.07.2019 № 544/11-02/06-06 термін проведення заходу було визначено у 10 робочих днів в період з 25 по 26, з 29 по 31 липня, з 01 по 02, з 05 по 07 серпня 2019 року.

За наслідками вказаного заходу відповідачем складено Акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 544/11-02/06-06, який був наданий на підприємство представником Інспекції 12.08.2019, про що було зроблено відповідний запис у журналі вхідної кореспонденції (вх. № 2291 від 13.08.2019).

За результатами проведеної перевірки відповідачем внесено позивачу припис від 13.08.2019 року № 44/06-06, яким зобов`язано позивача вчинити певні дії, а також подання про анулювання дозволу від 14.08.2019 року № 2961/06-10, яким зобов`язав останнього вжити заходи щодо анулювання лісорубних квитків ХА ЛРК № 000662, № 000663, виданих позивачем Державному підприємству "Чугуєво-Бабчанське лісове господарство".

Не погоджуючись з рішеннями та діями відповідача у межах спірних правовідносин, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту а) ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища належить організація і здійснення у межах компетенції державного нагляду (контролю) за додержанням центральними органами виконавчої влади та їх територіальними органами, місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування в частині здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та господарювання, громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, а також юридичними особами - нерезидентами вимог законодавства: про екологічну та радіаційну безпеку, про оцінку впливу на довкілля; про використання та охорону земель; про охорону і раціональне використання вод та відтворення водних ресурсів; про охорону атмосферного повітря; про охорону, захист, використання та відтворення лісів; про охорону, утримання і використання зелених насаджень; про використання, охорону і відтворення рослинного світу; про охорону, раціональне використання та відтворення тваринного світу; щодо дотримання правил створення, поповнення, зберігання, використання та державного обліку зоологічних, ботанічних колекцій і торгівлі ними; під час ведення мисливського господарства та здійснення полювання; про збереження об`єктів рослинного та тваринного світу, занесених до Червоної та Зеленої книг України, формування, збереження і використання екологічної мережі; про природно-заповідний фонд; про охорону, використання і відтворення риби та інших водних живих ресурсів; у сфері хімічних джерел струму в частині забезпечення екологічної безпеки виробництва хімічних джерел струму та утилізації відпрацьованих хімічних джерел струму, ведення обліку обсягів накопичення відпрацьованих хімічних джерел струму та передачі їх на утилізацію; щодо дотримання вимог реєстрації в суднових документах операцій із шкідливими речовинами та сумішами; про поводження з відходами; щодо наявності дозволів, лімітів та квот на спеціальне використання природних ресурсів, дотримання їх умов; про біологічну та генетичну безпеку щодо біологічних об`єктів природного середовища при створенні, дослідженні та практичному використанні генетично модифікованих організмів у відкритій системі.

Відповідно до положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 2017 р. № 275 Державна екологічна інспекція України (Держекоінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Держекоінспекція у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Основними завданнями Держекоінспекції відповідно до п. 1, 2 Положення є реалізація державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів; здійснення у межах повноважень, передбачених законом, державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства.

Однак чинним законодавством не визначено окремого порядку проведення Держекоінспекцією контролю органів державної влади на виконання вимог пункту а) ст. 20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

Норми зазначених законодавчого та нормативно-правового актів не містять положень щодо порядку видачі наказу на проведення перевірки, порядку проведення перевірки, порядку внесення припису і подання, а також не встановлюють форми зазначених документів.

Натомість, Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (Закон №877-V) визначені правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до ст.1, ч.1 ст.1 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища. Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій. Державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Тобто, враховуючи відсутність законодавчого врегулювання процедури проведення Держекоінспекцією заходів державного нагляду за діяльністю органів державної влади з огляду на встановлений статтею 19 Конституції України обов`язок органів державної влади діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, суд, керуючись принципом верховенства права та вимогами ч.4 ст.6 КАС України приходить до висновку про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин приписів Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

При цьому при виданні спірного наказу та при проведенні перевірки відповідач керувався виключно приписами Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.08.2017 року № 312, затвердженому у Міністерстві юстиції України 04 вересня 2017 р. за № 1080/30948, а також ст.20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища".

Суд вважає обґрунтованою та жодним чином не спростованою відповідачем правову позицію позивача щодо того, що такими нормативно-правовими актами не закріплено прав позивача, якими останній може користуватись при проведенні такої перевірки, не визначено обов`язків відповідача при здійсненні заходів контролю, не визначено строку здійснення перевірки та права позивача захищатись, надавати докази та зауваження на підтвердження власної позиції, чим порушується правовий порядок в державі, вимоги до якого закріплені ст.19 Конституції України.

У той же час відповідачем не дотримано вимог Закону №877-V від 05.04.2007 при проведенні перевірки, а саме посадовими особами Державної екологічної інспекції в Харківській області у день надання представникам ХОУЛМГ направлення на перевірку від 24.07.2019 №544/11-02/06-06, не надано звернення Солошенко М.В. та копію наказу №544/11-02 від 24.07.2019, а також копію погодження відповідного центрального органу виконавчої влади, що передбачено ч.1 ст.6 Закону №877-V від 05.04.2007. Зі змістом вищезазначених документів представників Управління не ознайомлено, а документів надано не було, про що складено Акт від 25.07.2019.

Копії зазначених звернення та наказу Управління отримало на лист-запит від 10.09.2019 №1121 07.10.2019 листом від 30.09.2019 №3606/06-10 Державної екологічної інспекції в Харківській області.

Копія погодження відповідного центрального органу виконавчої влади не надана а ні під час перевірки, ані до суду.

Аргументи відповідача про те, що співробітникам Харківського ОУЛМГ було запропоновано ознайомитися зі скаргою громадянина Солошенка та наказом на проведення заходу та про відкритість та готовність до співпраці співробітників Харківського ОУЛМГ, невисловлення ними на час початку проведення заходу бажання зі знайомством підстав його проведення у контексті вимог Закону №877-V від 05.04.2007 є неприйнятними.

Таким чином, при видачі наказу від 24.07.2019 року № 544/11-02, відповідач діяв не у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу та дій Державної екологічної інспекції у Харківській області щодо проведення позапланової перевірки є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" (Заява N 4909/04, 10 лютого 2010 року) Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

З огляду на зазначене правова позиція позивача про недотримання відповідачем вимог щодо уніфікованої форми акта перевірки хоч і є обґрунтованою, однак з огляду на вже встановлені судом порушення відповідачем вимог чинного законодавства при призначенні та проведенні перевірки не є такою, що вимагає детального аналізу.

Щодо правомірності оскаржуваного припису, суд зазначає таке.

Як вже зазначалось судом вище, приписами Положення про Державну екологічну інспекцію в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та ст.20-2 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", якими керувався відповідач при винесенні оскаржуваного припису, не передбачено порядку винесення, оскарження, виконання такого припису, його форми, тощо.

При цьому згідно з ч. 8 ст. 7 Закону №877-V припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Юридичний зміст поняття строків, імплементованого в національне законодавства, визначається Європейською конвенцією про обчислення строків (ETS N 76, Базель, 16 травня 1972 року), відповідно до статті 2 якої для цілей цієї Конвенції термін "dies a quo" означає день, з якого починається відлік строку, а термін "dies ad quem" означає день, у який цей строк спливає.

Тобто, строк - це певний проміжок часу, протягом якого має бути вчинена певна дія.

Так, оскаржуваний припис містить застереження, що він підлягає обов`язковому виконанню у встановлений термін, однак пункти 1-5 оскаржуваного припису не містять конкретного строку виконання, що суперечить положенням вищевказаної статті Закону №877-V.

Із аналізу п.п. 2, 4 та 5 припису судом встановлено, що позивачу необхідно дотримуватися загальних норм чинного законодавства України, а саме: у п. 3 "Санітарних правил в лісах України" зазначено (в частині п. №2 Припису), що види, обсяги, строки, місце та особливості здійснення заходів з поліпшення санітарного стану лісів визначаються державними спеціалізованими лісозахисними підприємствами, органом виконавчої влади з питань лісового господарства Автономної Республіки Крим, територіальними органами Держлісагентства, а також власниками лісів, постійними лісокористувачами на основі погоджених відповідно до вимог статті 29-1 Лісового кодексу України матеріалів лісовпорядкування; в той же час зі змісту ст.43 ЛКУ (в частині п. № 5 Припису), у якій визначено (крім іншого), що розрахункова лісосіка затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони навколишнього природного середовища, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства.

Суд вважає обґрунтованою позицію позивача щодо того, що відповідач не зафіксував конкретних порушень у діяльності Позивача, а в оскаржуваному приписі він посилається лише на загальні норми чинного законодавства України, що є порушенням ч. 8 ст. 7 Закону №877-V. При цьому відповідачем не наведено жодних аргументів, які б спростовували такі висновки.

Вказане свідчить про неприпустимість винесення припису з постійним терміном виконання та вказівкою на дотримання загальних норм чинного законодавства, що в свою чергу призведе до втручання у діяльність підприємства та створить підстави для постійних позапланових перевірок останнього.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 19.10.2017 по справі № К/800/15244/15 та постанові Вищого адміністративного суду України від 16.07.2015 по справі № К/800/11124/15.

Вищевикладене дає підстави для висновку суду про протиправність оскаржуваного припису та, як наслідок, його скасування.

Щодо позовних вимог про скасування подання про анулювання лісорубних квитків, суд зазначає, що а ні Законом України "Про охорону навколишнього природного середовища", ані Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не передбачено такого акту реагування на порушення, виявлені під час здійснення заходів державного нагляду як подання, не затверджено його форми, порядку досудового оскарження, тощо.

Суд зазначає, що аргументи відповідача про те, що спірне подання не порушує прав позивача, а тому не може бути визнане судом як протиправне, є неприйнятними з огляду на контитуційно встановлене право оскаржувати до суду будь-які рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади.

При цьому відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки подання про анулювання дозволу Державної екологічної інспекції у Харківській області від 14.08.2019 року № 2961/06-10 винесено відповідачем без наявних на те повноважень, тобто, за їх межами, з порушенням порядку та не у спосіб, визначені законом, суд на виконання вимог ст.2 КАС України приходить до висновку про його протиправність та задоволення позовних вимог про його скасування.

Суд зазначає, що за своєю суттю правовий акт управління - це державно-владне волевиявлення, що містить управлінське рішення із приписом, адресованим іншим суб`єктам права. Визнаючи акт протиправним, суд констатує відсутність у ньому цих сутнісних рис та його нездатність регулювати суспільні відносини. Разом із тим, з метою захисту прав та інтересів суб`єкта права суд встановлює правові наслідки протиправності акту, а саме його скасування.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом. Доказів протилежного відповідачем як суб`єктом владних повноважень до суду не надано.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства (вул. Пушкінська, буд. 86,м. Харків, 61024, ) до Державної екологічної інспекції у Харківській області (вул. Бакуліна, буд. 6, м. Харків, 61166, ) , третя особа - Державне підприємство "Чугуєво-Бабчанське лісове господарство" (вул. Чугуївська, буд. 58, смт. Кочеток, Чугуївський район, Харківська область, 63513, ) про визнання дій протиправними, визнання протиправними та скасування припису і подання - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної екологічної інспекції у Харківській області № 544/11-02 від 24.07.2019 щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Харківським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, проведеної в термін з 25.07.2019 по 07.08.2019.

Визнати протиправними дії Державної екологічної інспекції у Харківській області щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Харківським обласним управлінням лісового та мисливського господарства, проведеної в термін з 25.07.2019 по 07.08.2019 та за результатами якої складено Акт № 544/11-02/06-06 від 07.08.2019.

Визнати протиправним та скасувати припис Державної екологічної інспекції у Харківській області від 13.08.2019 № 44/06-06.

Визнати протиправним та скасувати подання про анулювання дозволу Державної екологічної інспекції у Харківській області від 14.08.2019 року № 2961/06-10.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції у Харківській області (вул. Бакуліна, буд. 6, м. Харків, 61166, ) на користь Харківського обласного управління лісового та мисливського господарства (вул. Пушкінська, буд. 86,м. Харків, 61024, ) судовий збір у сумі 7684 (сім тисяч шістсот вісімдесят чотири) грн 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 21 грудня 2019 року.

Суддя О.Г. Котеньов