Справа № 120/3228/19-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 грудня 2019 р. Справа № 120/3228/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шаповалової Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Драло В.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Козій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року (далі-позивач) ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі-відповідач), у якому просила:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в частині відмови в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи в колгоспі «Прогрес» с. Суботівки, Могилів Подільського району Вінницької області з 25.12.1984 року по 10.01.1995 року;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати їй в трудовий стаж період її роботи з 25.12.1984 року по 10.01.1995 року в колгоспі «Прогрес» с. Суботівка та КСП «Прогрес» с. Суботівки, Могилів Подільського району Вінницької області та перерахувати їй розмір визначеної пенсії за віком;

стягнути з Державного бюджету України на її корить судовий збір в розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказала, що з 06.08.2019 року вона отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

04.07.2019 року позивач звернулася до відповідача з заявою про необхідність зарахування їй до страхового стажу роботи періоду з 25.12.1984 року по 10.01.1995 року в колгоспі «Прогрес» с. Суботівка та КСП «Прогрес» с. Суботівки, Могилів Подільського району Вінницької області.

Листом відповідача від 30.07.2019 року позивачу відмовлено у вказаному вище зарахуванні.

Позивач вважає такі дії неправомірними, що і стало підставою для звернення з цим позовом до суду.

11.10.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання на 30.10.2019 року, а також встановлено відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

29.10.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подало відзив, у якому вказує, що відповідно до записів 16-17 трудової книжки позивача, вона була прийнята з 25.12.1984 року в колгосп «Прогрес» та 10.01.1995 року звільнена з КСП «Прогрес». При цьому запис про звільнення завірений печаткою СТОВ «Прогрес». Також, на сторінках 22-23 є записи про відпрацьовані вихододні та встановлений мінімум за це й же період, які завірені печаткою СТОВ «Прогрес». Довідкою № 141 від 23.07.2018 року, виданою Суботівською сільською радою, яка прийняла на зберігання первинні документи СТОВ «Прогрес», яке є правонаступником колгоспу «Прогрес» та КСП «Прогрес», зазначено що КСП «Прогрес» реорганізовано в СТОВ «Прогрес» протоколом від 21.01.1997 року, що підтверджує той факт, що запис про звільнення позивача 10.01.1995 року не міг бути завірений печаткою СТОВ «Прогрес».

Тому, на думку відповідача в управління не має підстав для зарахування періоду роботи з 25.12.1984 року по 10.01.1995 року згідно записів трудові книжки.

Враховуючи вищевикладене, управлінням було зараховано до страхового стажу період роботи з січня 1985 року по березень 1987 року та 1989 рік в колгоспі «Прогрес» відповідно до довідки № 141 від 23.07.2018 року, виданою Суботівською сільською радою, про фактично відпрацьовані вихододні, що склало 3 роки 19 днів.

Крім цього управлінням, до страхового стажу зараховано період догляду за дитиною до 3 років з 22.05.1987 року по 31.12.1988 рік та з 28.11.1989 року по 21.05.1990 року.

З урахуванням наведеного, відповідач вважає, що діяв правомірно та в межах чинного законодавства, будь-яких прав, свобод та інтересів позивача не порушено, а тому просить відмовити позивачу у задоволенні адміністративного позову.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила адміністративний позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та оцінивши інші докази в їх сукупності, суд встановлено наступне.

З 06.08.2018 року позивач отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В червні 2019 року позивач звернулася до відповідача щодо зарахування їй до страхового стажу періоду роботи з 25.12.1984 року по 10.01.1995 року в колгоспі «Прогрес», який було реорганізовано в КСП «Прогрес».

Листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 1959/М-10 від 30.07.2019 року відмовлено позивачу у такому зарахуванні та повідомлено про те, що пенсія призначена та виплачується згідно норм чинного законодавства. У листі вказано, що згідно довідки № 141 від 23.07.2018 року, виданої Суботівською сільською радою, яке є правонаступником колгоспу «Прогрес» та КСП «Прогрес», останнє реорганізовано в СТОВ «Прогрес» протоколом від 21.01.1997 року, тобто запис про звільнення від 10.01.1995 року не міг бути завірений печаткою СТОВ «Прогрес», яке на той час не було утворено. Таким чином, до страхового стажу позивача зараховано, фактично відпрацьовані вихододні за період з січня 1985 року по березень 1987 року та 1989 року, що склало 3 роки 19 днів на підставі довідки Суботівської сільської ради від 23.07.2018 року. Також враховано, догляд за дитиною до 3-років з 22.05.1987 року по 231.12.1988 року та з 28.11.1989 року по 21.05.1990 року.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Згідно ч.1, 2 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Частиною 4 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Статтею 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічна норма закріплена частиною 1 статті 48 КЗпП України.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У пункті 3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, неточних чи неправильних записів, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 23.07.1993 №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 2.15 Інструкції №58 передбачено якщо за час роботи працівника назва підприємства змінюється, то про це окремим порядком у графі 3 трудової книжки робиться запис: "Підприємство таке-то з такого-то числа переіменоване на таке-то", а у графі 4 проставляється підстава перейменування - наказ (розпорядження), його дата і номер.

Положенням пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України "Про трудові книжки працівників" від 27.04.1993 №301 передбачено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що 07.08.2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з заявою щодо призначення їй пенсії за віком.

Рішенням Могилів-Подільського об`єднаного управління ПФУ № 33 призначено позивачці пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж (неповний) 29 років 02 місяців 10 днів, з якого: до 01.01.2004 року 19 років 08 місяців 04 днів; після 01.01.2014 року 09 років 06 місяців 06 днів.

Щодо спірного періоду роботи про зарахування якого звернулася позивач до суду з 25.12.1984 року по 10.01.1995 року, то як встановлено судом до страхового стажу позивача зараховано фактично відпрацьовані вихододні за період з січня 1985 року по березень 1987 року та 1989 року, що склало 3 роки 19 днів на підставі довідки Суботівської сільської ради від 23.07.2018 року. Також враховано, догляд за дитиною до 3-років з 22.05.1987 року по 231.12.1988 року та з 28.11.1989 року по 21.05.1990 року.

Щодо уточнення решти періоду трудового стажу відповідачем зроблено запит до сільської ради 08.08.2019 року, на який на час розгляду справи судом відповідь не надійшла.

До позовної заяви позивачем додано архівну довідку Архівного відділу Могилів-Подільської державної адміністрації Вінницької області від 03.09.2019 року №91/05-2, відповідно до якої в архівному відділі зберігаються документи постійного зберігання колгосп, КСП, СТОВ за 1976-2009 роки включно.

В зв`язку із зазначеним, ухвалою суду від 26.11.2019 року витребувано в Архівного відділу Могилів-Подільської державної адміністрації Вінницької області інформацію щодо того коли КСП «Прогрес» с. Суботівки, Могилів Подільського району Вінницької області реформовано в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес» та дані чи працювала ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в колгоспі «Прогрес» с. Суботівки, Могилів Подільського району Вінницької області та КСП «Прогрес» с. Суботівки, Могилів Подільського району Вінницької області за період з 25.12.1984 року по 10.01.1995 року, за наявності такої інформації.

Відповідно до архівної довідки № 127/05-4 від 03.12.2019 року, виданої архівним відділом Могилів-Подільської державної адміністрації Вінницької області, колгосп «Прогрес» с. Суботівка, Могилів-Подільського району Вінницької області відновив свою діяльність у 1944 році. 24.11.1992 року відбулась реорганізація колгоспу в колективне сільськогосподарське підприємство (далі - КСП) «Прогрес» (протокол загальних зборів членів колгоспу № 3 від 24.11.1992 року).

26.07.1999 року КСП «Прогрес» реформовано в сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю (далі - СТОВ) «Прогрес» з правом наступництва (протокол № 1 загальних зборів членів КСП від 26.07.1999 року). Підстава: Фонд № 69, історична довідка.

В протоколах засідань правління колгоспу «Прогрес» с. Суботівка, Могилів-Подільського району Вінницької області за 1984 рік записи про прийняття в члени колгоспу чи надання роботи ОСОБА_1 відсутні. Підстава: фонд 69, справа 348.

В протоколі засідання правління КСП «Прогрес» від 22.03.1995 року № 2 міститься запис: 4.15. Заява ОСОБА_1 просить надати їй відпустку за свій рахунок з 1 березня по 14.03.1995 року. Вирішили: Прохання задовольнити. Підстава: фонд 69, справа 378, аркуш 11.

В протоколах засідань правління КСП «Прогрес» села Суботівка Могилів-Подільського району Вінницької області за 1995 рік записи про звільнення з роботи ОСОБА_1 відсутні. Підстава: фонд 69, справа 378.

У довідці Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 141 від 23.07.2018 року вказано про те, що в документах колгоспу «Прогрес» с. Суботівка, Могилів-Подільського району Вінницької області в книгах обліку розрахунків по оплаті праці за 1985-1989 роки значиться ОСОБА_1 та відпрацьовані нею вихододні за період з січня 1985 року по березень 1987 року та 1989 року, що склало 03 роки 19 днів.

Також вказано, що СТОВ «Прогрес» є правонаступником колгоспу «Прогрес», який перейменований в КСП «Прогрес» протоколом № 3 від 24.11.1992 року, далі у СТОВ «Прогрес» протоколом № 1 від 21.01.1997 року.

Рішенням 27-а сесії 7 скликання Суботівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області № 277 від 07.06.2018 року вирішено тимчасово прийняти на зберігання архівні документи СТОВ «Прогрес» с. Суботівки при виконавчому комітеті з метою збереження документів з особового складу для реалізації законних прав та інтересів громадян.

Зважаючи на те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, у судовому засіданні судом досліджено та оглянуто оригінал трудової книжки позивача серії АТ НОМЕР_1 виданої від 02.09.1977 року, у якій відображено, що позивач записом № 16 від 25.12.1984 року прийнята в колгосп «Прогрес» с. Суботівки на підставі протоколу № 9 від 25.12.1984 року; записом № 17 від 10.01.1995 року звільнена з КСП «Прогрес» с. Суботівки за власним бажанням на підставі протоколу № 1 від 10.01.1995 року. Також на арк. 22-23 трудової книжки є дані про відпрацьовані позивачем вихододні за 1984 -1994 роки та встановлений мінімум. Вказані записи скріплені печаткою СТОВ «Прогрес», яке на той час утворене ще не було.

Разом з тим, у трудовій книжці містяться запис № 16 від 01.03.1999 року відповідно до якого позивач прийнята на посаду молодшої палатної медсестри Ярузької дільничної лікарні на підставі наказу № 8 від 01.03.1999 року, а записом № 17 від 30.07.2011 року звільнена по переводу в КУ «Могилів-Подільський районний медичний центр первинної медико-санітарної допомоги».

Суд звертає увагу на те, що у трудовій книжці містяться два записи відображені під однаковими порядковими номерами № 16 та № 17.

Враховуючи зазначене, заслухавши пояснення сторін, дослідивши оригінал трудової книжки, матеріали пенсійної справи та інші докази у справі, доходить висновку, що доводи позивача про зарахування до трудового стажу періоду її роботи з 25.12.1984 року по 10.01.1995 року в колгоспі «Прогрес» с. Суботівка та КСП «Прогрес» с. Суботівки, Могилів Подільського району Вінницької області є необгрунтованими та не підтвердженими належними доказами.

Відповідачем на підставі отриманих у встановленому законом порядку відомостей зараховано частину спірного періоду на підставі довідки Суботівської сільської ради, а також враховано догляд за дитиною до 3-років з 22.05.1987 року по 231.12.1988 року та з 28.11.1989 року по 21.05.1990 року.

Враховуючи те, що запис про звільнення та дані про відпрацьовані позивачем вихододні за 1984 -1994 роки засвідчені печаткою СТОВ «Прогрес», яке на той час створено не було, суд приходить до висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в частині відмови в зарахуванні до страхового стажу всього періоду роботи в колгоспі «Прогрес» с. Суботівки, Могилів Подільського району Вінницької області з 25.12.1984 року по 10.01.1995 року є обгрунтованими та вчиненими на підставі та в межах повноважень, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано суддею 21.12.2019

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100)

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна