Справа № 310/59/19
Суддя: Полянчук Б. І.
Дата ухвалення: 2019-09-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/59/19
2-а/310/32/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2019 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці ДФС України, начальника Запорізької митниці ДФС України Мужева Олексія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Запорізької митниці ДФС України, начальника Запорізької митниці ДФС Мужева О.О. про визнання протиправною та скасування постанови, в якому зазначив, що 28.12.2018 року ним було отримано постанову начальника Запорізької митниці ДФС Мужева О.О. у справі про порушення митних правил №0311/11200/18 від 18.12.2018 року, яка була винесена без його присутності. З оскаржуваною постановою не згоден. Вважає, що в його діях відсутні умисел та мета скоєння адміністративного правопорушення. Зазначив, що санкція ст. 485 МК України передбачає накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що свідчить про матеріальний склад адміністративного правопорушення, тобто умовою притягнення до відповідальності є шкода у вигляді несплаченої суми митних платежів. В оскаржуваній постанові помилково зазначено, що сума несплачених ОСОБА_1 митних платежів склала 119136,58 грн., що становить різницю між розміром платежів (470708,62 грн.) за кодом, визначеним відповідачем, та розміром платежів (351572,04 грн.) за кодом, визначеним декларантом. Відповідно до ч. 7 ст. 69 МК України рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Враховуючи дане положення, декларантом було сплачено 470708,62 грн. Вважає, що станом на 18.12.2018 р. платежі були сплачені у повному обсязі, що виключає наявність шкоди, а також унеможливлює накладення штрафу. Також зазначає, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2018 р. по справі № 0840/3272/18 визнано протиправним та скасовано рішення Запорізької митниці ДФС про визначення коду товару від 12.07.2018 року №КТ-иАІ 12000-0005-2018, яке було підставою накладення штрафу за порушення митних правил. Просив визнати причину пропуску поважною та поновити строк звернення до адміністративного суду, визнати протиправною та скасувати постанову по справі про порушення митних правил № 0311/11200/18 від 18.12.2018 року.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача Пеньков О.Ю. в судовому засіданні позов підтримав і просив його задовольнити.

Представник відповідача Запорізької митниці ДФС Герега К.М. у письмовому відзиві (а.с. 49-56) заперечувала проти задоволення позовних вимог і зазначила, що 30.06.2018 року на митну територію України в зоні діяльності Львівської митниці ДФС на автомобілі державний номер НОМЕР_1 , на підставі товаросупровідних документів: CMR № NL SLO-116892 від 26.06.2018, проформа інвойс № 121-CPF116892 від 25.06.2018, згідно контракту № 050218 від 05.02.2018, додатку № 3 від 19.06.2018 до контракту № 050218 від 05.02.2018, укладеного між TOB «НВП Агрінол», (71100, м. Бердянськ, вул. Будівельна, За, ) та компанією BRB Central Eastern Europe Sp. z o.o (Ul. рlк. Stanislawa Dabka 8, 30-732 Krakow, Poland) з Нідерландів було переміщено товар - «Petrolad 6779», у кількості 21120 кг, вартістю - 51321,60 Євро». 02.07.2018 ФОП ОСОБА_2 , відповідно до договору про надання послуг митного брокера № 28/10-16 БР від 28.10.2016, укладеного з директором «НВП Агрінол» ОСОБА_1 та на основі наданих йому документів, до митного оформлення на митному посту «Запоріжжя-Центральний» Запорізької митниці ДФС було подано митну декларацію типу IM 40 ДЕ, згідно документів: CMR № NL SLO-116892 від 26.06.2018, проформа інвойс № 121-CPF116892 від 25.06.2018, інвойс № 121CSI-000005531 від 27.06.2018, згідно контракту № 050218 від 05.02.2018, додатку № 3 від 19.06.2018 до контракту № 050218 від 05.02.2018, укладеного між TOB «НВП Агрінол», (71100, Бердянськ, вул. Будівельна, За, ) та компанією BRB Central Eastern Europe Sp. z o.o (Ul. рlк. Stanislawa Dabka 8, 30-732 Krakow, Poland) на товар «Присадки до мастил із вмістом нафти або нафтопродуктів, одержаних з бітумінозних мінералів. Petrolad 6779 - 21120 кг., 22 - пластикових кубів по 960 кг. Партія №В052983 Petrolad 6779 є 400 TBN надлужним миючим сульфонатом кальцію та інгібітором корозії. Нормальні дози складають від 0,5 до 5,0 мас. % в готовому змащувальному матеріалі. Використовується в якості засобів для чищення, кислоти для нейтралізації і інгібітору корозії: мастильні матеріали для всіх видів автомобільних, залізничних і суднових двигунів, в якості миючого засобу загального застосування. Зовнішній вигляд: коричнева масляниста рідина. Зміст маси нафтопродукту - 40-50%. Виробник: BRB International B.V. Торгівельна марка: BRB. Країна виробництва: EU.» загальною вагою 21120 кг., вартістю 51321,60 Євро, код УКТЗЕД зі ставкою мита 2%. ЕМД було присвоєно №UA112080/2018/016040.

03.07.2018 року було проведено митний огляд, в ході якого було ідентифіковано всі позиції товарів зазначених у інвойсі «121CSI-000005531 від 27.06.2018 року, відібрано зразки товару для направлення до ДПМЕ ДФС та складено акт митного огляду №UA112080/2018/016040 від 03.07.2018 року.

12.07.2018 Запорізькою митницею ДФС було видане рішення про визначення коду товару № KT-UA-2018 за яким, товари заявлені за кодом УКТЗЕД (ставка мита 2%) за ЕМД №UA112080/2018/016040 повинні класифікуватись за кодом УКТЗЕД (ставка мита 5%, ставка акцизного збору -; 245 EUR за 1 тис. л 15*) із зазначенням у гр. 31 наступного опису товару: «Присадка до мастильних матеріалів Petrolad 6779 із вмістом нафти або нафтопродуктів, одержаних з бітумінозних мінералів. Являє собою в`язку рідину та є розчином органічних речовин сульфанати кальцію) в мінеральній оливі (нафтопродукт), без вмісту дисульфіду молібдену та синтетичних мастильних матеріалів. Вміст маси нафтопродукту - 40-50%. За призначенням Petrolad 6779 є надлужним миючим сульфонатом кальцію та інгібітором корозії. Petrolad 6779 використовується в якості засобів для чищення, (кислотної нейтралізації та інгібітору корозії мастильних матеріалів для всіх видів автомобільних, залізничних та суднових двигунів, а також в якості миючого засобу загального застосування. Нормальні дози складають від 0,5 до 5,0 мас.% в готовому змащувальному матеріалі. Виробник: BRB International B.V.».

Документи, на основі яких приймалось рішення про визначення коду товару: - 3.1. Закон України «Про митний тариф України» від 19.09.2013 року № 584-VII - УКТЗЕД: Загальні положення до розділу VI; Примітки до групи 38; Основні правила інтерпретації класифікації товарів № 1 та № 6. 3.2. Пояснення до товарної позиції 3811 УКТЗЕД, затверджені наказом ДФС від 09.06.2015 року № 401. 3.3. Технічна документація. 3.4. Лист від 01.03.2018 року №1-03/2018. 3.5. Довідкова інформація з сайту виробника www.brb-international.com. 3.6. Акт про проведення митного огляду товарів №UA11280/2018/016040 від 03.07.2018 року. 3.7. Висновок ДПМЕ ДФС №111 від 10.07.2018 року. При здійсненні митного оформлення товару за кодом УКТЗЕД , сума митних платежів яка підлягає сплаті становить 351572,04 грн. (мито 31390,36 грн., ПДВ 320181,68 грн.), а за кодом УКТЗЕД сума митних платежів яка підлягає сплаті становить 470708,62 грн. (акциз 130670,84 грн., ПДВ 340037,78 грн.). Різниця митних платежів становить 119136,58 грн.

Таким чином, сума несплачених директором TOB «НВП Агрінол» ОСОБА_1 митних платежів склала 119 136,58 грн.

Станом на 21.08.2018 року (дата складання протоколу) рішення про визначення коду товару № KT-UA-2018 від 12.07.2018 в судовому порядку не оскаржене і є дійсним.

Відповідно до пункту 2.4.8. договору доручення № 28/10-16 БР від 28.10.2016, складеного між ФОП ОСОБА_2 (повірений) та директором TOB НВП «Агрінол» ОСОБА_3 В.В. (довіритель), якщо в процесі робіт у довірителя виникли сумніви щодо достовірності відомостей і характеристик вантажу, заявлених вантажовідправником в товаросупроводжувальній документації в частині опису товарів, ваги брутто, ваги нетто, якості, кількості, технічних даних, сортності, комплектності, хімічного складу, упаковки та інших даних, що мають визначальне значення до правильності кодування товарів згідно УКТЗЕД та проведення МО товарів, а також у разі відсутності та/або недостатності таких відомостей у наданій документації, довіритель зобов`язаний письмово подати повіреному заявку на проведення ідентифікаційного огляду вантажу для отримання таких даних шляхом огляду товарів. У разі невиконання вимог даного пункту довіритель несе юридичну та матеріальну відповідальність за ст. ст. 458-485 МК України.

Також, відповідно до пункту 4.3 договору доручення № 28/10-16БР від 28.10.2016, довіритель несе матеріальну відповідальність у вигляді відшкодування прямих матеріальних збитків, понесених повіреним у випадку невідповідності характеристик, даних і відомостей на товар, заявлених довірителем до митного оформлення, характеристикам, даним і відомостям, зазначеним в наданих довірителем повіреному товаросупроводжувальних та інших документів (ст. 472, ст. ст. 483-485 МК України).

01.08.2018 декларант ОСОБА_2 надав письмові пояснення, в яких значиться, що ним була заявлена МД №UA112080/2018/016040 на підставі документів, наданих TOB «НВП Агрінол». Також в поясненнях зазначив, що його дії не були направлені на неправомірне звільнення чи зменшення платежів, також ним не переслідувалась ціль недекларування товарів не своїм найменуванням чи за невірним кодом. З метою з`ясування всіх об`єктивних обставин за даним фактом, директору ТОВ «НВП Агрінол» ОСОБА_1 було направлено запрошення про прибуття до Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Запорізької митниці ДФС 09.08.2018 року для надання пояснень. На виклик до УПМП та МВ Запорізької митниці ДФС Поліщук В.В. не прибув. Причин неявки не повідомив. Виходячи з матеріалів адміністративної справи встановлено, що директор ТОВ «НВП Агрінол» ОСОБА_1 з метою недопущення порушення митних правил, не виконав в повному обсязі свої зобов`язання та добросовісно не скористався правами, наданими йому митним законодавством України, а вчинив дії спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів у сумі 119 136,58 грн. Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України.

21.08.2018 року Запорізькою митницею ДФС відносно директора ТОВ «Науково-виробниче підприємство Агрінол» Поліщука В.В. (за його відсутності) складено протокол про порушення митних правил №0311/11200/18 за ознаками, передбаченими ст. 485 МК України «Дії спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів».

Постановою по справі про порушення митних правил № 0311/11200/18 від 18.12.2018 року позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 357409,74 грн.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Позивач у своєму позові спирається на документи, які є підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності, проте трактує їх на власний розсуд, тим самим висловлює свою особисту думку щодо відсутності складу адміністративного порушення.

Відповідно до вимог п.4, п. 5 ч. 1 декларант зобов`язаний у випадках, визначених цим Кодексом та Податковим кодексом України, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу; у випадках визначених цим Кодексом та іншими законами України, сплатити інші платежі, контроль за справленням яких покладено на органи доходів і зборів.

Директор TOB «НВП Агрінол» ОСОБА_1 на момент заявлення до митного оформлення товару за митною декларацією №UA112080/2018/016040 зобов`язаний був надати органу доходів і зборів точні відомості про товар, у тому числі відомості щодо опису та коду товару згідно з УКТ ЗЕД і сплатити передбачені чинним законодавством митні платежі.

Сплата митних платежів за новим кодом визначеному митницею є відверненням шкідливих наслідків та може бути визнано обставиною, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення, але не звільняє від відповідальності.

Позивач не довів до кінця митне правопорушення з причин, які не залежали від його волі і саме ефективне здійснення посадовими особами Запорізької митниці ДФС форм митного контролю під час митного оформлення товару за митною декларацією №UA112080/2018/016040 призвело до виявлення факту несплати директором товариства митних платежів.

Крім того, в подальшому, при оформленні 24.05.2018 року вищевказаного товару за митною декларацією №UA112080/2018/01604, директор ТОВ НВП Агрінол» ОСОБА_1 діяв з метою виконання умов встановлених вимогам ч. 6 ст. 255 МК України. Так, у відповідності з ч. 6 ст. 255 МК України, при виявленні порушення митних правил орган доходів і зборів здійснює випуск товарів до завершення розгляду справи про таке порушення за умови, що: 1) такі товари не підлягають конфіскації і не будуть потрібні надалі у процесі провадження у справі як доказ; 2) декларант сплачує всі митні платежі або забезпечує їх сплату відповідно до розділу Х цього Кодексу.

Відвернення негативних наслідків вчиненого адміністративного правопорушення вказує на винність особи (директора ТОВ «НВП Агрінол» ОСОБА_1 у вчиненому ним порушенні митних правил.

Просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил від 18.12.2018 року №0311/11200/18 у повному обсязі.

Представник Запорізької митниці ДФС Фролова Я.В. у судовому засіданні викладене у письмовому відзиві підтримала, вважала, що постанову винесено з дотриманням вимог закону, просила у задоволенні позову відмовити.

Відповідач начальник Запорізької митниці ДФС України Мужев О.О. у судове засідання не з`явився. Про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Частина 2 ст. 286 КАС України передбачає, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС Україні у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку, звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 не приймав участі у розгляді справи про адміністративне правопорушення і про прийняте рішення йому стало відомо тільки 22.12.2018 року, що підтверджується офіційною інформацією з сайту «Укрпошта», щодо відстежування відправлення (а.с. 8).

З огляду на наведене суд вважає поважними причини пропуску строку на звернення до адміністративного суду, та вважає можливим поновити позивачу строк на звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли у сфері митної справи і стосуються процедури визначення митної вартості товарів та правомірності рішень відповідача щодо коригування митної вартості товару, котрий імпортується на митну територію України, та регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI (зі змінами та доповненнями), відповідно до статті 49 якого митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч.1 ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

За приписами ч.2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Так, обов`язок доведення митної ціни товару лежить на декларанті, а митний орган має виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості.

При цьому, такий контроль може здійснюватися, у тому числі, шляхом порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено, тобто з використанням бази даних Єдиної автоматизованої системи Державної митної служби України, яка містить відповідну інформацію.

Суд враховує, що з аналізу частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України вбачається, що законодавством передбачений вичерпний перелік документів, що подається декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Дана норма кореспондується з положеннями статті 318 Митного кодексу України якою встановлено, що митний контроль має передбачати виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Це також відповідає стандартним правилам, встановленим пунктами 3.16 та 6.2 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, до якої Україна приєдналась згідно із ЗУ «Про внесення змін до ЗУ «Про приєднання України до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур» від 15 лютого 2011 року, якими запроваджено стандартні правила, а саме на підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства; митний контроль обмежується мінімумом, необхідним для забезпечення дотримання митного законодавства.

Крім того, це узгоджується з проголошеними у статті 8 Митного кодексу України принципами здійснення державної митної справи на засадах законності та презумпції невинуватості, єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України, спрощення законної торгівлі, заохочення доброчесності, гласності та прозорості.

За змістом частин першої та другої статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

В силу частини третьої статті 53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно з частиною шостою статті 54 Митного кодексу України Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Постановою ДФС України в справі про порушення митних правил №0311/11200/18 від 18.12.2018 року директора ТОВ «Науково-виробниче підприємство Агрінол» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 357409,74 грн. Підставою притягнення до відповідальності зазначено неправильне визначення коду товару №KT-UA-2018 за яким, товари заявлені за кодом УКТЗЕД (ставка мита 2%), але за ЕМД №UA112080/2018/016040 повинні класифікуватись за кодом УКТЗЕД (ставка мита 5%). Таким чином різниця митних платежів становить 119136,58 грн. (а.с. 4-7).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2018 року по справі № 0840/3272/18 за позовом ТОВ «Наукове-Виробниче підприємство Агрінол» до Запорізької митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, визнано протиправним та скасовано рішення Запорізької митниці ДФС України про визначення коду товару від 12.07.2018 року №KT-UA-2018 (а.с.9-12).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 18.02.2019 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14.11.2018 року залишено без змін (86-91).

За ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статті 77 ч. 2 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 531 ч. 1 п. 1 Митного кодексу України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема, відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил.

Відповідач достовірно знаючи, що Запорізьким окружним адміністративним судом скасовано рішення Запорізької митниці ДФС України про визначення коду товару від 12.07.2018 року №KT-UA-2018, подав до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на вищевказане рішення, та 18.12.2019 року не дочекавшись результатів розгляду своєї скарги прийняв рішення про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.

Таким чином, в основу рішення відповідача, яким накладено стягнення на ОСОБА_1 , покладено неналежні докази.

За вказаних обставин, суд вважає встановленим, що на момент митного оформлення товару, поданого згідно митної декларації №KT-UA-2018, в діях ОСОБА_1 , були відсутні ознаки порушення митних правил та умисел для ухилення від сплати митних платежів через надання недостовірних відомостей щодо товару, тому постанова у справі про порушенням митних правил №0311/11200/18 від 18.12.2018 року прийнято незаконно та підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 72-77,79 241-246,293,295 297 КАС України, ст.ст. 380,467,485 529- 531,533 Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Запорізької митниці ДФС України, начальника Запорізької митниці ДФС України Мужева Олексія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Запорізької митниці ДФС України Мужева Олексія Олександровича від 18.12.2018 року в справі про порушення митних правил №0311/11200/18 про притягнення директора ТОВ «Науково-виробниче підприємство Агрінол» ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 357409,74 грн.

Провадження у справі про притягнення директора ТОВ «Науково-виробниче підприємство Агрінол» ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України та накладення та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 357409,74 грн., закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 КАС України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя