Справа № 668/13762/14-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2019 року

Київ

справа №668/13762/14-а

адміністративне провадження №К/9901/14710/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Рибачука А.І.

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Херсонської міської ради на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06.07.2016 (колегія суддів: Кравець О.О., Домусчі С.Д., Коваль М.П.) у справі №668/13762/14-а за позовом ОСОБА_1 до Херсонської міської ради про скасування рішення, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Херсонської міської ради та просила скасувати абзац 8 п. 1.4 Порядку присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомості, розташованим на території м. Херсона, затвердженого рішенням ХІХ сесії Херсонської міської ради VI скликання від 09.08.2012 року № 744.

Постановою Суворовського районного суду м. Херсона від 30.04.2015 у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015, постанова Суворовського районного суду м. Херсона від 30.04.2015 залишена без змін.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12.05.2016 ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 20.10.2015 скасовано, справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2016 року постанову Суворовського районного суду м. Херсона від 30.04.2015 р.-скасовано.

Прийнято нову постанову:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано неправомірним та скасовано абзац 8 п. 1.4 Порядку присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомості, розташованим на території м. Херсона, затвердженого рішенням ХІХ сесії Херсонської міської ради VI скликання від 09.08.2012 року, № 744Б у частині ненадання самостійних адрес об`єктам нерухомого майна ,що утворилися у випадку поділу об`єктів нерухомого майна ,але пов`язані конструктивними елементами, що забезпечують їх цілісність та необхідні технічні умови їх функціонування.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що окрема адреса присвоюється об`єкту нерухомого майна, а не окремим будівлям, спорудам, що знаходяться на земельній ділянці. Вважає, що при поділі об`єкта нерухомого майна, який має спільні конструктивні елементи, окрема адреса складовим такого об`єкта не може присвоюватись.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 03 серпня 2016 року відкрито касаційне провадження.

В запереченні на касаційну скаргу позивач просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Справу передано до Верховного Суду.

У зв`язку із відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, ця справа розглядалася в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 12 вересня 2013 року в справі № 667/1933/13-ц ОСОБА_1 в особисту приватну власність виділено 43/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та складається з житлового будинку літ. "А": житлової кімнати літ. 1-1, житлової кімнати літ. 1-2, житлової кімнати літ. 1-3, прибудови літ. "а", в якій розташовано кухню літ. "І", прибудови літ. "а2", в якій розташований санвузол літ. "ІІІ", сараю літ. "В", сараю літ. "Г", гаражу літ. "Д" сараю літ. "Е", туалету літ. "Ж", огорожі № 1, хвіртки № 2, водопроводу № 3, огорожі № 4.

03 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до т.в.о. Херсонського міського голови з заявою про присвоєння поштової адреси 43/100 зазначеної частини домоволодіння.

Листом від 24.03.2014 заявнику було відмовлено у зв`язку з відсутністю законних підстав для присвоєння самостійної поштової адреси належній їй частині домоволодіння.

Оскарживши таку відмову до суду, ОСОБА_1 дізналася про існування рішення Херсонської міської ради від 09.08.2012 № 744 "Про затвердження Порядку присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомості, розташованим на території м. Херсона, та визнання таким, що втратило чинність рішення міської ради від 29.04.2011 № 194". Зокрема, абзацом 8 пункту 1.4 Порядку передбачено, що об`єктам, пов`язаним конструктивними елементами, що забезпечують їх цілісність та необхідні технічні умови функціонування (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші, конструкція даху, покрівля, тощо), не надаються самостійні адреси.

Вважаючи відповідний пункт рішення протиправним, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції погодився з доводами відповідача та дійшов висновку, що окрема адреса присвоюється лише окремим об`єктам нерухомого майна, що не поєднані конструктивними елементами, що забезпечують їх цілісність.

Задовольняючи позов, апеляційний суд виходив з того, що без отримання окремої адреси, позивач не може зареєструвати право власності на частину нерухомого майна, яка виділена на підставі рішення суду, відтак оскаржуваний пункт порушує реалізацію позивачем права власності на майно.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до п. 57 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 17 жовтня 2013 року № 868 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) державна реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна, що утворився у результаті поділу, виділу частки з об`єкта нерухомого майна або об`єднання об`єктів нерухомого майна, проводиться державним реєстратором органу державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на кожний новостворений об`єкт нерухомого майна.

Пунктом 58 вказаного Порядку для проведення державної реєстрації прав з видачею свідоцтва на об`єкт нерухомого майна, який поділяється (у тому числі у результаті виділення окремого об`єкта нерухомого майна із складу об`єкта нерухомого майна, що складається з двох або більше об`єктів) або частка з якого виділяється, заявник, крім документа, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на об`єкт нерухомого майна, який поділяється або частка з якого виділяється, подає:

технічні паспорти на новостворені об`єкти нерухомого майна;

документ, що підтверджує присвоєння новоствореному об`єкту нерухомого майна окремої адреси.

Колегія суддів зазначає, що станом на момент виникнення спірних правовідносин, було відсутнє державне регулювання порядку присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомого майна. Вказане питання регулюється рішеннями органів місцевого самоврядування в кожному населеному пункті окремо.

Відповідно до частини 12 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

На засіданні ХІХ сесії Херсонської міської ради VI скликання від 09.08.2012 року, прийнято рішення «Про порядок присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомості, розташованим на території м. Херсона» №744.

Оскаржуване рішення Херсонської міської ради від 09.08.2012 р. № 744 є регуляторним актом, спрямоване на правове регулювання адміністративних відносин між регуляторним органом та суб`єктом господарювання, яким змінені норми права, та розраховане на неодноразове застосування і щодо невизначеного кола осіб, якими є, зокрема, власники об`єктів нерухомого майна.

П.8 пункту 1.4 Порядку передбачено, що об`єктам, пов`язаним конструктивними елементами, що забезпечують їх цілісність та необхідні технічні умови функціонування (фундамент, несучі стіни, міжповерхові перекриття, сходові марші, конструкція даху, покрівля, тощо), не надаються самостійні адреси.

Колегія суддів звертає увагу, що саме через відсутність поштової адреси, позивач не може здійснити державну реєстрацію права власності на виділену частину нерухомого майна на підставі судового рішення в справі № 667/1933/13ц, що підтверджується листом-відмовою Департаменту містобудування та землекористування Херсонської міської ради.

Згідно п. 2.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна", затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 55 від 18.06.2007 , поділ на самостійні об`єкти нерухомого майна провадиться відповідно до законодавства з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що законодавство не містить жодних обмежень прав власників об`єктів нерухомого майна у наданні самостійних адрес об`єктам нерухомого майна, що утворилися у випадку поділу об`єктів нерухомого майна, але пов`язані конструктивними елементами, що забезпечують їх цілісність та необхідні технічні умови їх функціонування.

Перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу Конвенції з прав та основоположних свобод людини від 04.11.1950 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише "на умовах, передбачених законом", а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію "законів".

Згідно п.53 Рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та 71378/10), яке набуло статусу остаточного від 26 вересня 2014 року, першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Колишній Король Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Легітимною метою вважається національна та громадська безпека, запобігання злочинам або заворушенням ,забезпечення економічного добробуту ,захист здоров`я і моралі, прав і свобод інших осіб, захист репутації, запобігання розголошення конфіденційної інформації, підтримка авторитету та безсторонності суду ,контроль за користування майном відповідно до суспільних інтересів, забезпечення сплати податків ,чи інших зборів або штрафів.

Крім того, колегія суддів зазначає, що поштова адреса - місцезнаходження житла людини або установи (підприємства) відносно країни, регіону (області), району, міста (села, селища), вулиці (провулку); до поштової адреси включено поштовий індекс та номер будівлі, номер квартири.

Отже, складовою поштової адреси є номер квартири, що може бути присвоєний при виділі частки нерухомого майна, що з`єднане конструктивними елементами.

Враховуючи, що оскаржуваний пункт рішення Херсонської міської ради унеможливлює реалізацію права власності на нерухоме майно позивача та те, що законодавство не містило жодних обмежень прав власників об`єктів нерухомого майна у наданні самостійних адрес об`єктам нерухомого майна, що утворилися у випадку поділу об`єктів нерухомого майна, але пов`язані конструктивними елементами, що забезпечують їх цілісність та необхідні технічні умови їх функціонування, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про його скасування.

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Херсонської міської ради залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2016 року залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

А.І. Рибачук