Справа № 756/14617/18
Суддя: Крючко Н. І.
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Провадження № 2-а/553/60/2019
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

13.12.2019м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого судді Крючко Н.І.,

при секретарі - Конновій Є.В.,

розглянувши у загальному позовному провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора, молодшого лейтенанта поліції Оніщенка Ярослава Анатолійовича, 3 батальйону, 2 роти УПП у м. Києві про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі незаконною, скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Інспектора, молодшого лейтенанта поліції Оніщенка Ярослава Анатолійовича, 3 батальйону, 2 роти УПП у м. Києві про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі незаконною, скасування постанови, в якому просив постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 26.10.2018 року, винесену Інспектором, молодшим лейтенантом поліції Оніщенко Я.О., 3 батальйону, 2 роти, УПП у м. Києві за адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник Кондратюк А.М. в судове засідання не з`явились, але надали на адресу суду заяву в якій проохали проводити судовий розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач Інспектор, молодший лейтенант поліції Оніщенко Ярослав Анатолійович, 3 батальйону, 2 роти УПП у м. Києві в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином.

У відповідності до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06// Єдиний державний реєстр судових рішень № - 263872).

Суд, дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до часткового задоволення,виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.0.2018 року відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 691472 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП, де вказано відповідачем , що водій транспортного засобу, на номерних знаках якого було нанесено покриття, а саме плівка, яка ускладнювала їх оглядовість та ідентифікацію, чим порушено п. 2.9 Правил дорожнього руху керування водієм транспортним засобом, закритим іншими предметами чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів.

З даною постановою позивач не погодився, оскільки остання є безпідставною та підлягає скасуванню, так як позивачем в позові вказувалось про те, що позивач 26.10.2018 року о 01:16:33 год. рухаючись на автомобілі, який йому не належить, але має право на його керування, номерний знак НОМЕР_1 , по Броварському проспекту м. Києва був примусово зупинений патрульною поліцією та звинувачений в тому, що при проїзді стаціонарного пункту контролю за дорожнім знаком на проспекті номерні знаки автомобіля не зафіксувала камера відіофіксації. Де позивачем було надано пояснення відповідачу про те, що камерою не було зафіксовано нічного, бо ним не порушувались Правила дорожнього руху. При цьому, відповідачем не були прийняті до уваги твердження позивача та було винесено оскаржувану постанову.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.2 ст.122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Судом встановлено, що спірна постанови винесена відповідачем, з підстав, що позивачем ОСОБА_1 порушено п.2.9 Правил дорожнього руху, оскільки водій транспортного засобу, на номерних знаках якого було нанесено покриття, а саме плівка, яка ускладнювала їх оглядовість та ідентифікацію, в зв`язку з чим притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 121 КУпАП.

Представником позивача в судовому засіданні вказувалось про те, що він є власником автомобіля яким керував позивач ОСОБА_2 , який є власником підприємства СПП «Вьюга», що займається виробництвом автомобільних номерних знаків з 1993 року, має всі необхідні дозвільні документи для даного виду діяльності, таким чином на автомобілі встановлені номерні знаки, виготовлені по новій технології і які по своїм технічним та іншим характеристикам повністю відповідають вимогам ДСТУ3650:2012 «Знаки номерні транспортних засобів» та ДСТУ 4278:2012 «Дорожній транспорт. Знаки номерні транспортних засобів» із змінами №1, яким надано чинності згідно Наказу Мінекономіки розвитку України від 31.12.2014 року 1505 з 2015-03-01, але яких не можуть фіксувати камери відео фіксації дорожнього руху в автоматичному режимі. Вищенаведені номерні знаки було виготовлено 2 роки назад і встановлено на автомобіль для проведення їх тестування. Стороною позивача вказувалось про те, що діючи нормативно правовими актами України не передбачена вимога виготовлення номерних знаків з параметрами обов`язкової вимоги якості для відео фіксації електронними або другими пристроями, а тільки передбачена вимога візуальної фіксації на відстані 20 метрів. Тому, камера їх не могла зафіксувати, але про це не знав і не міг знати позивач. На думку позивача, вказане вказує про безпідставність оскаржуваної постанови.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015р. № 1395 визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.
Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.
Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
При цьому, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).
З огляду на вказані вище норми закону, які регулюють спірні відносини, правопорушення, що виявлене має бути зафіксовано у будь-який спосіб передбачений статтею 251 КУпАУ, зокрема відеозаписом. Відсутність відеозапису або будь-якого іншого доказу не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
За змістом статті 31 «Про національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
В ході судового розгляду справи відповідачем на адресу суду не надано відеозапису адміністративного правопорушення ОСОБА_1 ..

При слід вказати про те, що у відповідності до ч.6 ст. 121 КУпАП визначено, що керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриттям або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забруднення, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знаку з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення адміністративного стягнення.

Верховний суд висловив правову позицію у постанові по справі № 161/7041/17ВС від 28.10.2019 року, у якій вказано, що надані позивачем фотознімки закритого сіткою номерного знаку, з яких можливо встановити номерний знак автомобіля.

Водночас будь-яких належних доказів, які б свідчили про порушення позивачем Правил дорожнього руху, відповідачем судам не надана, у матеріалах справи, які доказ наявна лише постанова, яка є предметом оскарження. ВС вказав, що відеозапис нагрудної камери патрульного, яка працювала під час виявлення адміністративного правопорушення, судам не надано.

Таким чином, стороною відповідача на адресу суду не надано доказів, які б містили інформацію щодо порушення вчиненого безпосередньо позивачем адміністративного правопорушення та які б підтверджували б правомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст.121 КпАП України.

Таким чином, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які підтверджують правомірність винесеної ним постанови з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.6 ст. 121 КУпАП, не з`ясував всіх фактичних обставин справи, тим самим порушив права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №691472 від 26.10.2018 р..
При цьому, вимоги позивача ОСОБА_1 про закриття провадження у справі, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП до задоволення не підлягають, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 235 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) від 07 грудня 1984 р. № 8073-Х3 , справи про адміністративні правопорушення законодавства про військовий обов`язок і військову службу розглядають військові комісаріати. Також у зазначеній статті вказано, що від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення й накладати адміністративні стягнення мають право районні (міські) військові комісари.

Отже, за своєю правовою природою відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо вирішення питання про притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема на підставі ч.6 ст.121 КУпАП, є виключною компетенцією уповноваженого органу, в цьому випадку військового комісара.

В свою чергу суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.3 ст. 2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки з названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, в іншому випадку це тлумачилось би порушенням принципу розподілу влади.

Таким чином, заявлена вимога позивача про закриття провадження у справі, в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 210 КУпАП, є такою, що порушує завдання адміністративного судочинства та є такою що відносить до компетенції органу уповноваженого розглядати вказане порушення.
Керуючись ст. ст. 5, 8,9, 72, 243 , 251 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 19 Конституції України, , суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора, молодшого лейтенанта поліції Оніщенка Ярослава Анатолійовича, 3 батальйону, 2 роти УПП у м. Києві про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі незаконною, скасування постанови задовольнити частково .

Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 26.10.2018 року, винесену Інспектором, молодшим лейтенантом поліції Оніщенко Я.О., 3 батальйону, 2 роти, УПП у м. Києві за адміністративне правопорушення, передбачене ч.6 ст. 121 КУпАП скасувати.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко