Справа № 440/4790/19
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2019 року м. ПолтаваСправа №440/4790/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "НДІ КОЛАН" до приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райди Олександра Сергійовича, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог.

Публічне акціонерне товариство "НДІ КОЛАН" (надалі - позивач, ПАТ "НДІ Колан") звернулось до суду з позовом до приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райди Олександра Сергійовича (надалі - відповідач, приватний виконавець Райда О.С.), у якому позивач просив визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця від 22.11.19 про накладення штрафу, прийняту у виконавчому провадженні №60379759.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на протиправність спірного рішення приватного виконавця, оскільки ним не проведено перевірку виконання судового рішення боржником. Звертав увагу на те, що судовим рішенням та виданим на його виконання наказом не визначено строк та порядок виконання такого рішення в частині зобов`язання позивача прийняти майно за актом приймання-передачі (повернення приміщень). До того ж, позивач стверджував про недотримання виконавцем вимог Закону України "Про виконавче провадження" в частині зазначення у спірній постанові належного номера виконавчого провадження, достатніх мотивів прийняття рішення про накладення на боржника штрафу.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю /а.с. 51-58/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що у провадженні приватного виконавця Райди О.С. перебувало зведене виконавче провадження з примусового виконання двох наказів господарського суду Полтавської області від 16.10.19 №917/613/19, у яких позивач є боржником. Оскільки боржником добровільно не виконано вимоги виконавчого документа, до нього на підставі статті 75 Закону України "Про виконавче провадження" застосовано заходи відповідальності у вигляді накладення штрафу. На переконання відповідача, до кола обов`язків виконавця не входить перевірка ділових, договірних та інших відносин між сторонами виконавчого провадження, а заходи примусового виконання рішень вживаються у повній відповідності з приписами Закону України "Про виконавче провадження" та виконавчого документа.

Також приватний виконавець Райда О.С. звертав увагу на те, що зведене виконавче провадження стосувалось виключно примусового виконання двох наказів господарського суду, а оскільки позивач у такому виконавчому провадженні є боржником, відповідач вважав, що цей спір не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

3. Позиція третьої особи.

Представник третьої особи надала до суду письмові пояснення, у яких наполягала на ухваленні рішення про відмову у задоволенні позовних вимог /а.с. 96-98/. Свою позицію мотивувала посиланням на правомірність та обґрунтованість спірної постанови, оскільки боржником своєчасно не виконано рішення суду, що набрало законної сили. Звертала увагу на відсутність між сторонами виконавчого провадження будь-яких договірних відносин, що встановлено судами у справі №917/613/19. Також представник третьої особи звертала увагу на непідсудність даного спору адміністративному суду, оскільки позивач є боржником у виконавчому провадженні, а спірну постанову виконавцем прийнято у ході примусового виконання наказу господарського суду.

4. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.12.19 відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні). Цією ухвалою до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача залучено Спільне підприємство "Полтавська газонафтова компанія".

Частиною четвертою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За відсутності клопотань учасників справи про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Рішенням господарського суду Полтавської області від 24.07.19 у справі №917/613/19 зобов`язано ПАТ "НДІ Колан" прийняти приміщення зазначені у Акті приймання-передачі орендованого майна - приміщень від 1.07.17, підписаного сторонами на дату 3.07.17, від Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" за Актом приймання-передачі (повернення) приміщень на дату 4 квітня 2019 року. Стягнуто з ПАТ "НДІ Колан" на користь СП "Полтавська газонафтова компанія" 1921,00 грн судового збору /а.с. 129-132/.

Постановою Східного апеляційного господарського суду від 24.09.19 апеляційну скаргу ПАТ "НДІ Колан" залишено без задоволення. Рішення господарського суду Полтавської області від 24.07.19 у справі №917/613/19 змінено. Пункт третій резолютивної частині рішення викладено у такій редакції: зобов`язати ПАТ "НДІ Колан" прийняти приміщення, зазначені у Акті приймання-передачі орендованого майна - приміщень від 1.07.17, підписаного сторонами на дату 3.07.17, від СП "Полтавська газонафтова компанія" за Актом приймання-передачі (повернення) приміщень /а.с. 102-113/.

16.10.19 господарським судом Полтавської області видано два накази про примусове виконання рішення та постанови у справі №917/613/19:

про зобов`язання ПАТ "НДІ Колан" прийняти приміщення, зазначені у Акті приймання-передачі орендованого майна - приміщень від 1.07.17, підписаного сторонами на дату 3.07.17, від СП "Полтавська газонафтова компанія" за Актом приймання-передачі (повернення) приміщень /а.с. 61/;

про стягнення з ПАТ "НДІ Колан" на користь СП "Полтавська газонафтова компанія" 1921,00 грн судового збору /а.с. 63/.

21.10.19 стягувач - Спільне підприємство "Полтавська газонафтова компанія", звернувся до приватного виконавця Райди О.С. із заявою про відкриття виконавчого провадження на підставі зазначених вище наказів господарського суду /а.с. 59/.

22.10.19 приватним виконавцем Райдою О.С. відкрито виконавчі провадження:

№60379759 про зобов`язання ПАТ "НДІ Колан" прийняти приміщення, зазначені у Акті приймання-передачі орендованого майна - приміщень від 1.07.17, підписаного сторонами на дату 3.07.17, від СП "Полтавська газонафтова компанія" за Актом приймання-передачі (повернення) приміщень /а.с. 60/;

№60385930 про стягнення з ПАТ "НДІ Колан" на користь СП "Полтавська газонафтова компанія" 1921,00 грн судового збору /а.с. 62/.

У постановах про відкриття виконавчого провадження боржника попереджено про необхідність виконання рішення суду упродовж 10 робочих днів.

23.10.19 приватним виконавцем Райдою О.С. прийнято постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, на підставі якої виконавчі провадження №№ 60379759 та 60385930 об`єднано у зведене виконавче провадження №60394165 /а.с. 68/.

Прийняті відповідачем документи у виконавчих провадженнях №№ 60379759 та 60385930 надіслані боржнику 23.10.19, що підтверджено копією фіскального чеку ПАТ "Укрпошта" /а.с. 69/, та вручені останньому 24.10.19, що підтверджено даними пошукового сервісу ПАТ "Укрпошта" /а.с. 70/.

Факт своєчасного надходження постанов приватного виконавця Райди О.С. позивач не заперечує. Так, постанову від 22.10.19 про відкриття виконавчого провадження №60379759 зареєстровано позивачем 25.10.19, що підтверджено даними реєстрації на вхідному штампі /а.с. 21/.

Рішення суду у частині стягнення судового збору, а також стягнення основної винагороди приватного виконавця виконане шляхом списання коштів з рахунку боржника у АТ КБ "Приватбанк" на підставі платіжної вимоги від 11.11.19 №60394165 /а.с. 66-67/.

7.11.19, з огляду на відсутність доказів виконання боржником рішення суду в частині зобов`язання вчинити певні дії, приватним виконавцем Райдою О.С. прийнято постанову про накладення на ПАТ "НДІ Колан" штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 5100,00 грн /а.с. 71-72/. Цією постановою боржника повторно зобов`язано виконати рішення суду упродовж десяти днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

8.11.19 дану постанову надіслано боржнику, що підтверджено копією фіскального чеку ПАТ "Укрпошта" /а.с. 73/, та вручено адресату 11.11.19, що підтверджено даними пошукового сервісу ПАТ "Укрпошта" /а.с. 74/.

Позивач визнає факт отримання постанови державного виконавця від 7.11.19.

Докази оскарження цієї постанови у визначеному законом порядку у матеріалах справи відсутні.

22.11.19, з огляду на відсутність доказів виконання боржником рішення суду в частині зобов`язання вчинити певні дії, приватним виконавцем Райдою О.С. прийнято постанову про накладення на ПАТ "НДІ Колан" штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 10200,00 грн /а.с. 75/.

25.11.19 дану постанову надіслано боржнику, що підтверджено копією фіскального чеку ПАТ "Укрпошта" /а.с. 76/, та вручено адресату 26.11.19, що підтверджено даними пошукового сервісу ПАТ "Укрпошта" /а.с. 77/.

Не погодившись з постановою приватного виконавця від 22.11.19, позивач оскаржив її до суду.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2.06.16 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (надалі Закон №1404-VIII).

Згідно зі статтею 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України /пункт 1 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII/.

В силу положень частини першої статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У свою чергу, частиною четвертою статті 19 Закону №1404-VIII передбачено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Частиною п`ятою статті 26 названого Закону визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

А відповідно до частини шостої цієї статті, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Частиною першою статті 63 Закону №1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

Частиною другою цієї статті визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону №1404-VIII передбачено відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії, та рішення про поновлення на роботі.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ

Згідно з частинами першою, другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

А відповідно до частини другої статті 73 названого Кодексу, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом спору у цій справі є законність постанови приватного виконавця від 22.11.19 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн з підстав її невідповідності вимогам Закону України "Про виконавче провадження". Питання щодо законності будь-яких інших документів, прийнятих приватним виконавцем у виконавчому провадженні, в межах розгляду цієї справи позивачем не порушується.

Таким чином, у межах даного провадження суд перевіряє правомірність спірного рішення приватного виконавця, зокрема щодо його відповідності вимогам частини другої статті 2 КАС України.

Аналізуючи наведені вище положення законодавства в контексті цієї справи потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком виконавця і направлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

При цьому суд зауважує, що особою, відповідальною за виконання вимог виконавчого документа є боржник і останній не в праві перекладати обов`язки з виконання судового рішення на виконавця.

Так, згідно з частиною першою статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Таким чином, боржник після набрання судовим рішенням законної сили має вживати всіх залежних від нього заходів з метою виконання такого рішення у найкоротші строки.

Суд враховує, що судові рішення у справі №917/613/19 набрали законної сили 24.09.19, а виконавче провадження з їх примусового виконання відкрите 22.10.19.

До моменту звернення стягувача до приватного виконавця із заявою про примусове виконання рішення суду боржник упродовж одного місяця не вчинив жодних дій щодо його добровільного виконання.

Крім того, позивач, отримавши постанову приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження, був обізнаний з необхідністю виконати рішення суду упродовж десяти робочих днів, однак жодних заходів щодо виконання вимог судового рішення та виконавчого документа не вжив, про наявність поважних причин, що унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та не залежали від його власного волевиявлення виконавця не повідомив.

Суд у контексті даного спору акцентує увагу на тому, що як надані разом з відзивом копії матеріалів виконавчого провадження, так і матеріали позову ПАТ "НДІ Колан" не містять взагалі жодних доказів, що свідчили б про вжиття боржником будь-яких заходів з метою виконання судового рішення.

Так, боржник не звертався до виконавця з повідомленнями про неможливість виконання судового рішення, не зазначив про наявність поважних причин його невиконання та не надав доказів, що свідчили б про фактичне існування таких причин.

Так само, позивач не оскаржив у визначеному законом порядку прийняті приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, стягнення основної суми винагороди, об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження.

Окрім того, боржником залишено без належного реагування постанову приватного виконавця Райди О.С. від 7.11.19 про накладення на ПАТ "НДІ Колан" штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 5100,00 грн.

Стосовно посилань позивача на протиправність дій приватного виконавця в частині прийняття спірної постанови у виконавчому провадженні №60379759, а не у зведеному виконавчому провадженні №60394165, суд звертає увагу на такі обставини.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону №1404-VIII реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Пунктом 4 розділу IV Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 5.08.16 №2432/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 12.08.16 за №1126/29256, постанови виконавця, а також інші документи виконавчого провадження виготовляються за допомогою Системи. Виготовлення постанов та інших документів виконавчого провадження не в Системі забороняється.

При цьому, як зазначив відповідач, номер зведеного виконавчого провадження в автоматизованій системі подається у якості загальної інформації, а постанови виконавчого провадження виготовляються і персоніфікуються конкретним номером виконавчого провадження, який був присвоєний при його відкритті. Всі виконавчі дії по зведеному виконавчому провадженні можливо відслідкувати лише у персоніфікованому виконавчому провадженні, у якому ці дії вчинено.

З урахуванням наведеного, суд зауважує, що при реєстрації виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Полтавської області від 16.10.19 №917/613/19 про зобов`язання ПАТ "НДІ Колан" прийняти приміщення, зазначені у Акті приймання-передачі орендованого майна - приміщень від 1.07.17, підписаного сторонами на дату 3.07.17, від СП "Полтавська газонафтова компанія" за Актом приймання-передачі (повернення) приміщень йому присвоєно номер 60379759.

Відтак, спірну постанову правомірно ідентифіковано у виконавчому провадженні №60379759.

Посилання позивача на невідповідність резолютивної частини спірної постанови вимогам статті 3 Закону №1404-VIII з огляду на відсутність у ній інформації про рішення суду є безпідставними, адже постанова є єдиним документом, а відповідні відомості зазначені у її вступній частині.

Доводи позивача про те, що відповідачем під час прийняття спірної постанови не враховано факт існування між сторонами виконавчого провадження чинних відносин з оренди приміщень на підставі договору від 29.07.05 суд визнає необґрунтованими, адже аналіз змісту судових рішень, так само, як і встановлення змісту і характеру ділових, договірних та інших правовідносин між сторонами виконавчого провадження не входить до повноважень виконавця.

Суд відхиляє доводи позивача про те, що судовими рішеннями у справі №917/613/19 не визначено строк та порядок виконання такого рішення в частині зобов`язання ПАТ "НДІ Колан" прийняти майно за актом приймання-передачі (повернення приміщень), адже строк для добровільного виконання рішення суду боржником визначений безпосередньо у Законі №1404-VIII. Після спливу такого строку невиконання рішення суду боржником може мати місце виключно у разі наявності на це поважних причин, що не залежать від волі боржника.

До того ж, суду не надано доказів звернення боржника до суду, який видав виконавчий документ, із заявами про роз`яснення рішення суду, відстрочення його виконання, встановлення способу і порядку виконання рішення суду тощо.

З приводу твердження боржника про те, що стягувач не звертався до ПАТ "НДІ Колан" із заявами про приймання-передачу майна, суд звертає увагу на те, що судовими рішеннями у справі №917/613/19 обов`язок з прийняття приміщень від СП "Полтавська газонафтова компанія" покладено саме на позивача.

Так само, не заслуговують на увагу доводи представника позивача про необхідність нотаріального посвідчення передавальних актів, адже безпосередньо у виконавчому документі ПАТ "НДІ Колан" зобов`язано прийняти приміщення на підставі Акта приймання-передачі орендованого майна - приміщень від 1.07.17, підписаного сторонами станом на 3.07.17.

Відвідування приміщень (вихід за місцем знаходження боржника чи стягувача, спірного майна тощо) є правом виконавця, а не його обов`язком.

Твердження представника позивача про знаходження у приміщенні ПАТ "НДІ Колан" майна стягувача жодним чином не свідчать про протиправність рішення виконавця про накладення на боржника штрафу. До того ж, надана разом з поясненнями від 18.12.19 фотокопія не визнається судом у якості належного та достовірного доказу, адже з неї не можливо встановити будь-які фактичні дані, зокрема, щодо місця знаходження відповідного майна.

Стосовно посилань відповідача та третьої особи на недотримання позивачем правил підсудності, суд звертає увагу на те, що згідно з частиною другою статті 74 Закону №1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, імперативною нормою - частиною другою статті 74 Закону №1404-VIII закріплено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Аналогічні правові висновки викладені Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 6 червня 2018 року у справі №921/16/14-г/15 (провадження №12-93гс18) та у справі №127/9870/16-ц (провадження №14-166цс18), від 28 листопада 2018 року у справі №2-01575/11 (провадження №14-425цс18), від 21 серпня 2019 року у справі №826/14706/17 (провадження №11-601апп19).

А відтак, даний спір належить розглядати у порядку адміністративного судочинства України, підстави для закриття провадження у справі відсутні.

При цьому, оскільки приватним виконавцем Райдою О.С. окреме клопотання (відповідно до вимог статті 167 КАС України) про закриття провадження не подане, суд обмежується вказівкою на відсутність підстав для закриття провадження у цій справі у рішенні по суті спору.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи, з огляду на відсутність у матеріалах справи та виконавчого провадження доказів повідомлення боржником приватного виконавця та стягувача про наявність поважних причин невиконання судового рішення, суд, беручи до уваги вищенаведені норми чинного законодавства, якими урегульовано спірні відносини, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ "НДІ Колан".

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 1921,00 грн, що підтверджено платіжним дорученням від 6.12.19 №5352 /а.с. 5/. Вказану суму судового збору зараховано до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджено випискою /а.с. 6/.

Однак, з огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ "НДІ КОЛАН", понесені позивачем судові витрати суд не розподіляє.

Відповідач та третя особа доказів понесення судових витрат до суду не надали.

Відтак, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262, 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства "НДІ КОЛАН" до приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райди Олександра Сергійовича, за участі третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Спільного підприємства "Полтавська газонафтова компанія" про визнання протиправною та скасування постанови відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя О.О. Кукоба