Справа № 640/22335/18
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Степанюка А.Г.,

суддів - Епель О.В., Кобаля М.І.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на прийняту у порядку письмового провадження ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року у справі за позовом Головного управління ДФС у м. Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжгалузева торгівельна компанія» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2018 року Головне управління ДФС у м. Києві (далі - Позивач, ГУ ДФС у м. Києві) звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжгалузева торгівельна компанія» (далі - Відповідач, ТОВ «МТК») про стягнення податкового боргу в сумі 185 856 674,98 грн. з рахунків у банках, що обслуговують такого платника, та за рахунок готівки на суму податкового боргу.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.09.2019 року закрито провадження у справі у зв`язку з неналежністю її розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2019 року порушено провадження у справі №910/709/19 про банкрутство ТОВ «МТК».

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Свою позицію обґрунтовує тим, що на момент постановлення оскаржуваної ухвали суду провадження у справі №910/709/19 про банкрутство ТОВ «МТК» було закрито згідно ухвали Господарського суду міста Києва від 14.08.2019 року. Крім того, наголошує, що заява ліквідатора ТОВ «МКТ» до ГУ ДФС у м. Києві не надходила, що унеможливлювало її розгляд судом в силу положень ст. 47 КАС України.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.12.2019 року відкрито апеляційне провадження у справі, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 18.12.2019 року.

У межах встановлених судом строків відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули, а тому справа розглядалася у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а ухвалу суду першої інстанції - скасувати, виходячи з такого.

Як було встановлено судом першої інстанції, ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2019 року порушено провадження у справі №910/709/19 про банкрутство ТОВ «МТК». Отже, в силу ст. ст. 10, 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та з огляду на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 06.04.2018 року у справі №925/1874/13, розгляд кредиторських вимог про стягнення грошових коштів з рахунків платника податків у банках повинен здійснюватися у порядку господарського судочинства за місцем розгляду справи про банкрутство.

Разом з тим, з такими висновками суду першої інстанції не можна погодитися з огляду на таке.

Відповідно до п. ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Згідно п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Таким чином, позовні вимоги контролюючого органу про стягнення податкового боргу з платника податків розглядається за правилами адміністративного судочинства.

Приписи п. 1.3 ст. 1 ПК України визначають, що цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Разом з тим, положеннями ч. 4 ст. 10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який був чинним на момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов`язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Неможливість поширення юрисдикції господарських судів на спори про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України, закріплена також у п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про помилковість твердження Окружного адміністративного суду міста Києва про те, що із порушенням провадження у справі про банкрутство підприємства спір за зверненням контролюючого органу до такого підприємства про стягнення податкового боргу не може розглядатися у порядку адміністративного судочинства. Зміна правового статусу підприємства - відповідача у такій справі не може мати наслідком зміну юрисдикції.

Виключно у випадку, коли вимоги контролюючого органу включені до конкурсних вимог у справі про банкрутство підприємства, норми Податкового кодексу України не застосовуються, а такі позовні вимоги про стягнення суми податкового боргу повинні розглядатися у встановленому Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» порядку.

Наведена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 13.12.2018 року у справі №809/2101/14 та у постанові від 26.12.2018 року у справі №2а-0770/3601/11.

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів включення заявленої у межах даної справи суми податкового боргу до конкурсних вимог у справі про банкрутство ТОВ «МТК» №910/709/19.

Крім того, як вірно підкреслив Апелянт, на момент розгляду і вирішення судом першої інстанції 16.09.2019 року питання про закриття провадження у справі ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.08.2019 року, яка набрала законної сили, провадження у справі № 910/709/19 за заявою ТОВ «МТК» закрито. Вказана ухвала оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 19.08.2019 року, відомості якого є в силу ст. 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» є відкритими.

Отже, на момент постановлення оскаржуваної ухвали провадження у справі про банкрутство ТОВ «МТК» було закрито, що робить неспроможним висновок суду першої інстанції про необхідність закриття провадження у даній справі.

З урахуванням наведених обставин у сукупності, а також зважаючи на те, що за своїм змістом заявлені позовні вимоги підлягають розгляду і вирішенню у порядку адміністративного судочинства, а провадження у справі про банкрутство підприємства було закрито станом на 16.09.2019 року, судова колегія приходить до висновку про помилковість постановленої Окружним адміністративним судом міста Києва ухвали від 16.09.2019 року про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про закриття провадження у справі було неповно встановлено обставини справи та порушено норми процесуального права, що призвели до неправильного вирішення питання щодо непідвідомчості даного спору адміністративному суду, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 238, 242-244, 250, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 вересня 2019 року - скасувати.

Справу направити до Окружного адміністративного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.Г. Степанюк

Судді О.В. Епель

М.І. Кобаль

Повний текст постанови складено «18» грудня 2019 року.