Справа № 487/4934/19
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 487/4934/19
Головуючий в 1 інстанції: Гаврасієнко В.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Управління Патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції на рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 03 вересня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області (далі УПП) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якій просив скасувати постанову серії ДП18 № 058275 від 17 червня 2019 року щодо притягнення його до адміністративної відповідальності.

Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 03 вересня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду УПП подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив його скасувати та відмовити в задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що 17 червня 2019 року інспектором УПП Григорян К.Ю. було винесено постанову серії ДП18 № 058275 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої 17.06.2019 року о 16.40 годин в м.Миколаєві Інгульський район вул.Кругова та Херсонське шосе здійснив проїзд на сигнал світлофора, проїзд на який заборонено, а саме жовтий, чим порушив п.п.8.7.3 ґ) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КпАП України та накладено штраф у розмірі 425,00 гривень.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що із наданого представником відповідача відеозапису вбачається, що проїзд світлофорного об`єкту позивачем було здійснено на зелений миготливий сигнал світлофору, перетин перехрестя здійснено не було, а самі дії водія не створили будь-якої небезпеки іншим учасникам дорожнього руху. Таким чином, на думку суду першої інстанції, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що позивач своїми діями вчинив порушення 8.7.3 «ґ» ПДР України.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції помилковими і такими, що не відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України, КУпАП та Правилам дорожнього руху, які затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила).

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п.8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила.

В пункті 1.3 Правил зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.8.7 Правил світлофори (додаток 3) призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

Згідно до п.8.7.3 Правил сигнали світлофора мають такі значення:

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло;

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів (п.8.10.Правил).

З матеріалів справи вбачається та сторонами не оскаржується, що в даних спірних правовідносинах на місці встановлення світлофора були відсутні дорожня розмітка 1.12 (стоп-лінія) та дорожній знак 5.62 "Місце зупинки", що свідчить про наявність обов`язку у позивача зупинитись перед світлофором у разі подання ним сигналу, що забороняє рух.

Одночасно, відповідачем, в обґрунтування власної правової позиції, було надано відеозапис (який також зазначено в п.8 спірної постанови та з яким позивача було ознайомлено безпосередньо під час притягнення до відповідальності), з якого вбачається, що ОСОБА_1 під час руху по вул.Кругова та Херсонське шосе здійснив проїзд на жовтий, тобто забороняючий, сигнал світлофора, що свідчить про обґрунтованість притягнення позивача до відповідальності.

Крім того, слід зазначити, що з наявних в матеріалах справи відеозаписів вбачається, що позивач в присутності працівників поліції погодився з фактом вчинення ним адміністративного правопорушення у вигляді проїзду на жовтий сигнал світлофору.

З вищезазначених підстав суд апеляційної інстанції не погоджується з посиланнями суду першої інстанції на ту обставину, що проїзд світлофорного об`єкту позивачем було здійснено на зелений миготливий сигнал світлофору, оскільки такі обставини спростовуються матеріалами справи.

Окремо колегія суддів наголошує, що так, дійсно, згідно до п.8.7.3 в) зелений миготливий дозволяє рух, водночас, вказаний зелений миготливий передбачено не з метою продовження звичайного руху транспортного засобу, а з метою вчинення водієм дій по зупиненню такого транспортного засобу (оскільки саме зупинення не може відбутись моментально, а потребує певного часу, можливо і нетривалого) та уникненню проїзду на жовтий сигнал світлофора, що забороняє рух.

Також, колегія суддів вважає безпідставним посилання позивача та суду першої інстанції на п.8.11 Правил, за яким водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху, оскільки в даних спірних правовідносинах жовтий сигнал світлофора увімкнувся завчасно та в момент, коли відстань між позивачем та світлофором була достатня для зупинення транспортного засобу (без врахування часу, на протязі якого був увімкнений зелений миготливий сигнал світлофора).

Відповідно до ч.2 ст.121 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи все вищевикладене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 статті 121 КпАП України, водночас, відповідач діяв у межах та у спосіб, які передбачені чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення відповідає вимогам КУпАП, тому не підлягає скасуванню, а позов задоволенню.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні справи неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а тому, керуючись пунктом 1 частини 1 статті 317 КАС України, постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення, яким адміністративний позов слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління Патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції - задовольнити, а рішення Заводського районного суду м.Миколаєва від 03 вересня 2019 року - скасувати.

Прийняти по справі постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.