Справа № 175/2483/19
Суддя: Новік Л. М.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/2483/19
Провадження № 2-а/175/45/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Новік Л.М.

за участі секретаря судового засідання Сапай О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Слобожанське справу за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського роти УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Кравченка Володимира Івановича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до Поліцейського роти УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Кравченка Володимира Івановича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та просить суд Постанову серії БР № 499559 від 16 червня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення, постановлену Поліцейським роти УПП в Запорізькій області ДПП старший лейтенант поліції Кравченко Володимиром Івановичем про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КУпАП скасувати. Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП - закрити

Посилаючись на те, що 16 червня 2019 року поліцейським роти УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Кравченко Володимиром Івановичем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР № 49.9559 у відношенні - ОСОБА_1 згідно якої на нього, за порушення вимог п.31.1 Правил дорожнього руху України та ДСТУ 3649:2010, було накладено штраф у розмірі 680 грн. У постанові міститься посилання на те, що 16 червня 2019 року о 07.10 год. в Запорізькій області Запорізького району 475 км а/д Н-08 водій керував транспортним засобом Mercedes - Benz 313 DI, номерний знак НОМЕР_1 , надаючи послуги нерегулярних перевезень пасажирів якого був заблокований задній аварійний вихід, чим порушив вимоги п 31.1. ПДР та ДСТУ 3649:2010, було накладено штраф у розмірі 680 грн.

Вищезазначена постанова ним була отримана 16 червня 2019 року з якою не погоджується, оскільки вважає, що вона винесена з порушенням чинного законодавства.

При складанні оскаржуваної постанови, він надавав Відповідачу пояснення, що розташування аварійних виходів та розміщення сидінь у автобусі відповідають діючому законодавству, аварійний вихід у транспортному засобі не є заблокованим. На момент зупинки даного транспортного засобу, аварійний (запасний вихід) - вікно у боковій стінці транспортного засобу заблокованим не було, а кількість пасажирських сидінь відповідають свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу в результаті чого оскаржувана постанова не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, а також вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, а тому підлягає скасуванню. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу кількість місць для сидіння - 21 місць, стоячих - 5 місць.

30 березня 2019 року ним було пройдено перевірку технічного стану вищезазначеного транспортного засобу, що підтверджується протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу № 00732-01355-19 від 30 березня 2019 року, згідно якого вбачається, що транспортний засіб Merccdes - Benz 313 Dl, номерний знак НОМЕР_1 , визнано технічно справним та відсутні жодні переобладнання.

Таким чином, кількість пасажирських сидінь відповідають свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу і розташування цих місць відповідає елементам конструкції автобуса.

Відповідно до п. 31.1 ПДР, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, шо стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств- виробииків та іншої нормативно-технічної документації.

Слід зазначити, що п. 31.1 ПДР не містить заборони експлуатації транспортного засобу у якого заблокований задній аварійний вихід, оскільки Відповідачем не вказано підпункт, тому посилатись на загальну норму в блакитному правопорушенні недоречно, оскільки не конкретизується обвинувачення.

Тому, постанова серії БР № 499559 від 16 червня 2019 року є необґрунтована, а саме вчинення ним правопорушення тт.31.1. ПДР, оскільки посадова особа при винесенні даної постанови має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, тобто встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності. Отже постанова серії БР N 499559 від 16 червня 2019 року винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в його діях ознак правопорушення, за яке законом передбачено адміністративну відповідальність. Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР № 499559 від 16 червня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

До початку відкритого судового засідання позивач надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі просив справу розглянути без його участі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У частині 2ст.2 КАС України зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно дост.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Рішення відповідача - постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є правовим актом індивідуальної дії (п.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року №2).

16 червня 2019 року поліцейським УПП Кравченком В.І. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою притягнено ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 680 грн.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 16 червня 2019 року о 07:10 год. на автошляху 475 км Н-08 в м. Запорізькій області керував транспортним засобом, який використовується для надання послуг нерегулярних перевезень пасажирів, та у якому був заблокований задній аварійний вихід, чим порушив п.31.1ПДР України.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч.2 ст. 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має, зокрема, інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів,правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Згідно п.31.4.7 "г" Постанови Кабінету Міністрів про затвердження Правил дорожнього руху від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - ПДР України) забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо не працюють передбачені конструкцією аварійні виходи.

Відповідно п.31.1 ПДР України технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Як визначено ч.1 ст. 35 Закону України "Про дорожній рух", транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, підлягають обов`язковому технічному контролю відповідно до цієї статті.

Частиною 3 ст. 35 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світлопропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

При цьому, вимогами ч.7 ст. 35 Закону України "Про дорожній рух" встановлено періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для автобусів двічі на рік.

Процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, встановлено Порядком проведення обов`язкового технічного контролю та обсягів перевірки технічного стану транспортних засобів, технічного опису та зразка протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30 січня 2012 року № 137 (далі - Порядок №137).

Так, п.п.11 п.2 Порядку №137 визначено, що перевірка технічного стану транспортного засобу це процес визначення відповідності транспортного засобу встановленим до конструкції і технічного стану вимогам.

Протоколом перевірки технічного стану є документ, що засвідчує позитивні результати проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу і містить інформацію, необхідну для його ідентифікації (п.п.11-1 п.2 Порядку №137).

Згідно п.п.4 п.2 Порядку №137, ідентифікацією транспортного засобу є процес визначення категорії, типу, моделі, марки, призначення, виробника та особливостей конструкції транспортного засобу станом на дату першої реєстрації в Україні згідно з маркуванням, реєстраційними документами, експлуатаційною документацією та інформаційними матеріалами виробника.

Перевірка конструкцій і технічного стану транспортних засобів проводиться згідно з Вимогами до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методи такої перевірки, затвердженими Наказом Міністерства інфраструктури України від 26 жовтня 2012 року № 710 (далі - Наказ №710).

Відповідно п.1.4 Наказу №710, технічний стан колісного транспортного засобу це відповідність колісного транспортного засобу його конструкції на дату першої реєстрації та сукупність фактичних експлуатаційних характеристик колісного транспортного засобу на дату перевірки.

У разі позитивного результату після проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу замовникові видається протокол перевірки технічного стану, в якому виконавець зазначає дату проведення наступного обов`язкового технічного контролю транспортного засобу (п. 18 Порядку №137). Вказане положення узгоджується також з ч. 8 ст. 35 Закону України "Про дорожній рух".

Технічний опис та зразок протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу затверджено Порядком проведення обов`язкового технічного контролю.

При цьому, положення ч.1 ст. 29 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

З системного аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що при позитивному результаті після проведення обов`язкового технічного контролю транспортного засобу, такий транспортний засіб допускається до участі у дорожньому русі.

Крім того, ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Також ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В той же час, з урахуванням положень ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 3 ст. 77 КАС України передбачено, що докази суду надають учасники справи. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч.5 ст. 77 КАС України).

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У контексті даної справи це означає, що умовою притягнення позивача до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, а саме умисне чи з необережності порушення ОСОБА_1 ПДР України.

Вищезазначена постанова адміністративне правопорушення повинна бути перевірена судом на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме, чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд зазначає, що сама по собі постанова про притягнення особи до відповідальності не може без підтвердження іншими доказами свідчити про встановлення факту порушення позивачем ПДР України.

Відповідач відзиву на позов, а також будь-яких доказів на підтвердження правомірності постанови про накладення адміністративного правопорушення суду не надав.

Крім того, вказаний в постанові довід відповідача про заблокованість заднього аварійного виходу, спростований наданим позивачем суду чинним на момент складення постанови, протоколом перевірки технічного стану транспортного засобу № 00732-01355-19 від 03 березня 2019 року, що підтверджує відповідність технічних характеристик вказаного транспортного засобу марки Mersedes-Benz, модель 313 СDІ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , нормам технічного стану транспортного засобу та відсутність в ньому переобладнань як такого, що пройшов обов`язковий технічний контроль в порядку, передбаченому ст. 35 Закону України "Про дорожній рух", відтак, є таким, що допускається до участі в дорожньому русі на підставі ч.1 ст. 29 вказаного Закону.

За таких обставин справи суд вважає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2, 5,6,9,20,72,77,90,242,244-246,257-263,286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського роти УПП в Запорізькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Кравченка Володимира Івановича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серія БР № 499559 від 16 червня 2019 року винесену поліцейським роти УПП в Запорізькій області ДПП старшим лейтенантом поліції Кравченко Володимиром Івановичем, до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП та накладення штрафу 680 грн., а провадження по цій справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Л.М. Новік