Справа № 160/12422/19
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 грудня 2019 року Справа № 160/12422/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Царікова О.В. перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Плюс» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

10 грудня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю Парк Плюс до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якому позивач просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №985422/30169090 від 12.11.2018р.;

2. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 255 від 11.11.2017 року подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Парк Плюс» (), датою її фактичного подання -30.11.2017р.;

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №993057/30169090 від 19.11.2018р.;

4. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 178 від 13.11.2017 року подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Парк Плюс» (), датою її фактичного подання - 30.11.2017р.;

5. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №993051/30169090 від 19.11.2018р.;

6. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №179 від 11.11.2017 року подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Парк Плюс» (), датою її фактичного подання - 30.11.2017р.;

7. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №993055/30169090 від 19.11.2018р.;

8. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №382 від 14.11.2017 року подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Парк Плюс» (), датою її фактичного подання - 30.11.2017р.;

9. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №985423/30169090 від 12.11.2018р.;

10. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №258 від 10.11.2017 року подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Парк Плюс» (), датою її фактичного подання - 30.11.2017р.;

11. Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №985421 /30169090 від 12.11.2018р.;

12. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №31 від 06.11.2017 року подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Парк Плюс» (), датою її фактичного подання - 29.11.2017р.;

13. Визнати протиправним та скасувати,, рішення Комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №633625/30169090 від 05.04.2018р.;

14. Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №552 від 21.11.2017 року подану Товариством з обмеженою відповідальністю «Парк Плюс» (), датою її фактичного подання - 06.12.2017р..

Вивчивши подані позовні матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява подана з порушенням вимог, встановлених статтею 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), і підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

З матеріалів адміністративного позову встановлено, що позивач на підставі договору від 27.01.2015 №705 мав взаємовідносини із ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», у зв`язку із чим виписав на адресу останнього податкові накладні: від 11.11.2017 №255, від 13.11.2017 №178, від 11.11.2017 №179, від 14.11.2017 №382, від 10.11.2017 №258, від 06.11.2017 №31.

На підставі договору від 14.01.2016 №16, укладеного між ТОВ «Парк Плюс» та ТОВ «Торговий дім «Діверс» позивачем виписано податкову накладну від 21.11.2017 №552, котрі були направлені на реєстрацію до ЄРПН, однак таку реєстрацію було зупинено. Позивачу запропоновано надати пояснення та документи.

Позивачем було направлено до податкового органу пакети документів, які були підставою для складання зазначених податкових накладних окремо для кожної податкової накладної, за результатами розгляду наданих документів Комісією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, яка приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних було прийняті оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Суд зазначає, що за своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог, є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

В даному випадку єдиною підставою для об`єднання позовних вимог є договір від 27.01.2015 №705 із ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», у зв`язку із чим позивач виписав на адресу останнього податкові накладні: від 11.11.2017 №255, від 13.11.2017 №178, від 11.11.2017 №179, від 14.11.2017 №382, від 10.11.2017 №258, від 06.11.2017 №31, у реєстрації яких оскаржуваними рішеннями було відмовлено.

Податкова накладна від 21.11.2017 №552 взагалі виписана позивачем на адресу ТОВ «Торговий дім «Діверс» на підставі договору від 14.01.2016 №16.

Аналізуючи зміст позовної заяви та додані до нього документи, суд наголошує, що підстави позову (обставини прийняття відповідачем спірних рішень) є різними, оскільки спірні рішення прийнято відповідачем на підставі різних пакетів документів, що надавались позивачем на підтвердження правомірності складання кожної із зупинених податкових накладних.

Також судом встановлено, що підстави винесення оскаржуваних рішень: №985422/30169090 від 12.11.2018р.; №993057/30169090 від 19.11.2018р.; №993051/30169090 від 19.11.2018р.; №993055/30169090 від 19.11.2018р.; №985423/30169090 від 12.11.2018р.; №985421 /30169090 від 12.11.2018р.; №633625/30169090 від 05.04.2018р.. є різними, та здійснені на підставі дослідження різного пакету документів, що подавався позивачем для кожної зупиненої податкової накладної окремо.

Тобто, предметом даної позовної заяви є об`єднані вимоги, які мають самостійні обсяги доказування та підтверджуються різними доказами. При цьому, для з`ясування правомірності кожного з оскаржуваних рішень є необхідним з`ясування значного обсягу обставин від укладання договору до власне прийняття оскаржуваних рішень, та пакету документів та кожного окремого документу, що направлявся для реєстрації кожної зупиненої податкової накладної, що вочевидь свідчить про індивідуальний предмет доказування у кожному конкретному випадку.

Згідно з частиною 1 статті 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Позивачем у поданому до суду позові об`єднано вимоги, які не пов`язані між собою поданими доказами, заявлені вимоги про скасування рішень Комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області не є основною або похідною відносно попередньої, у зв`язку із чим суд дійшов до висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачами вимог значно ускладнить та сприятиме затягуванню учасниками справи вирішення спору по суті.

Враховуючи наведене вище, позивачу слід уточнити позовні вимоги.

Разом із тим, суд зазначає, що відповідно до п. 2 та 5 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Судом встановлено, що позивач оскаржує рішення Комісії Головного управління ДФС у Дніпропетровській області: №985422/30169090 від 12.11.2018р.; №993057/30169090 від 19.11.2018р.; №993051/30169090 від 19.11.2018р.; №993055/30169090 від 19.11.2018р.; №985423/30169090 від 12.11.2018р.; №985421 /30169090 від 12.11.2018р., проте зазначені рішення прийняті Комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Отже, позивачу слід уточнити зміст позовних вимог.

Відповідно до ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

В поданому адміністративному позові позивач оскаржує рішення: №985422/30169090 від 12.11.2018р.; №993057/30169090 від 19.11.2018р.; №993051/30169090 від 19.11.2018р.; №993055/30169090 від 19.11.2018р.; №985423/30169090 від 12.11.2018р.; №985421/30169090 від 12.11.2018р., №633625/30169090 від 05.04.2018р., тобто позовну заяву подано із пропущенням шестимісячного строку звернення до суду та не надано суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду.

Згідно з ч.1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Отже, суд приходить до висновку про недотримання позивачем вимоги ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме не надання ним заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.

Згідно з ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122, 123, 161, 169, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Парк Плюс» до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

Встановити позивачу термін для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали шляхом надання до суду:

- адміністративного позову з уточненими позовними вимогами, з урахуванням правил об`єднання позовних вимог;

- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Копію даної ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Царікова