Справа № 813/2241/17
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2019 року

Київ

справа №813/2241/17

адміністративне провадження №К/9901/48628/18, К/9901/47522/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.,

розглянув у попередньому судовому засіданні як суд касаційної інстанції адміністративну справу №813/2241/17

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, за участю третьої особи - Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області, про визнання протиправним та скасування висновку, провадження в якій відкрито

за касаційними скаргами Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби, Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Брильовського Р.М., суддів Гулика А.Г., Сакалоша В.М. та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Загороднюка А.Г., суддів Драчук Т.О., Полотнянка Ю.П..

УСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

1. У червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати висновок Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області №6116/10/13-01-13-09-13 від 01 червня 2017 року про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади".

2. На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідачем ігноруються вимоги чинного законодавства України, а саме, не взято до уваги мотивів, з яких суди неодноразово визнавали протиправними та скасовували попередні висновки податкового органу та повторно допущено ряд порушень при проведенні перевірки відповідності вартості майна (майнових прав) доходам, отриманим із законних джерел, а, відтак, висновок за її результатами не може вважатися правомірним і є помилковим, необґрунтованим та суперечить дійсним обставинам справи. Складаючи висновок №6116/10/13-01-13-09-13 від 01.06.2017, податковим органом знову допускаються ті самі порушення, що стали причиною скасування судами попередніх висновків, а саме: при здійсненні перевірки податковим органом не взято до уваги всю наявну в нього інформацію про доходи особи, стосовно якої проводиться перевірка, оцінивши її на предмет правомірності отримання таких доходів і підставності використання з метою набуття майна (майнових прав) та не проведено порівняльного аналізу на предмет відповідності вартості майна (майнових прав) особи, стосовно якої проводиться перевірка, її доходам; не враховано положень Сімейного кодексу України (в тому числі статті 60) у частині правомірності отримання і використання коштів від діяльності дружини позивача - ОСОБА_2 ; не взято до уваги та жодним чином не досліджено обставини щодо отримання коштів від батьків позивача. Враховуючи, що законодавство передбачає лише одноразове звернення із запитом до органів перевірки, яке й було разово використано щодо першого висновку ДПІ №3993/13-04-17-01/10/348 від 13.03.2015, вважає, що проведення усіх наступних перевірок (повторних) не передбачено чинним законодавством

ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

3. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року, залишеною без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року, позов задоволено повністю: визнано протиправним та скасовано висновок Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області №6116/10/13-01-13-09-13 від 01.06.2017 про результати перевірки відомостей, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади".

Задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, всі обставини, на які посилається відповідач у спірному висновку при перевірці позивача, уже були предметом судового розгляду, про що прийняті відповідні рішення, які набрали законної сили.

У висновку зазначено, яка інформація використовувалась при підготовці висновку стосовно позивача. Серед перелічених джерел інформація стосовно членів сім`ї позивача відсутня.

Наведене свідчить про те, що аналіз доходів сім`ї позивача при підготовці висновку не враховувався, а тому і не може бути врахований судом при вирішенні даного спору.

ІІІ. Короткий зміст вимог касаційних скарг

4. Не погоджуючись із постановою Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року та постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, Галицька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби, Головне управління Державної фіскальної служби у Львівській області подали касаційні скарги.

5. Відповідачі у касаційних скаргах просять скасувати зазначені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Касаційні скарги обґрунтовані тим, що для проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" ОСОБА_1 направлялися запити до Державного агентства земельних ресурсів України, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, МРЕВ ДАІ у Львівській області, Державної авіаційної служби України, Департаменту регулювання депозитарної та розрахунково-клірингової діяльності Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, Державного реєстру фізичних осіб України про суми виплачених доходів. Відповідно, з цією метою податковим органом отримувалася та перевірялася відповідна інформація, що стосується позивача. З наявної зібраної інформації встановлено, що суми доходів ОСОБА_1 не відповідають (є меншими) сумі витрат на придбання майна, яке належить ОСОБА_1 . Вважають, що висновок Головного управління ДФС у Львівській області від 01.06.2017 №6116/10/13-01-13-09-13 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» про недостовірність відомостей, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону, вказаних ОСОБА_1 у декларації, є правомірним.

IV. Позиція інших учасників справи

6. Позивач надав до суду відзив на касаційну скаргу Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

V. Рух справи у суді касаційної інстанції

7. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 20 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року.

8. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 27 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року

9. За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано 06 червня 2019 року для розгляду колегії суддів у складі: Кашпур О.В. (головуючого судді), Радишевській О.Р., Уханенку С.А на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду Н.Богданюк від 05 червня 2019 року №637/0/78-19.

10. Ухвалами Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 12 червня 2019 року касаційні скарги Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби та Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області прийнято до провадження.

11. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 18 грудня 2019 року справу призначено до розгляду в попередньому судовому засіданні на 19 грудня 2019 року.

VI. Стислий виклад обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій

12. Як установлено судами першої та апеляційної інстанцій та вбачається з матеріалів справи, позивач з 1990 року є суддею, з 2007 року і по цей час займає посаду судді Львівського апеляційного адміністративного суду.

13. 15.12.2014 суддею Львівського апеляційного адміністративного суду ОСОБА_1 було подано голові Львівського апеляційного адміністративного суду заяву про незастосування щодо нього заборон, встановлених частинами третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", копію декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру вказаної особи за 2013 рік та було надано згоду на проведення перевірки, відповідно до норм цього ж Закону.

14. За результатами перевірки достовірностей відомостей, передбачених Законом України «Про очищення влади», щодо позивача Галицькою об`єднаною ДПІ ГУ ДФС у Львівській області складались висновки №3993/13-04-17-01/10/348 від 13.03.2015, №6009/13-04-17-01/10/621 від 29.04.2015 та №2343/13-04-17-03/10/329 від 02.03.2016 про те, що вартість майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за минулий рік, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1- 10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади», не відповідає наявній податковій інформації про доходи позивача, що отримані із законних джерел.

15. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року в справі №813/2515/15, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2015 року, визнано протиправним та скасовано висновок Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 29 квітня 2015 року №6099/13-04-17-01/10/621 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» в частині встановлення невідповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2013 рік, набутого (набутих) ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади» наявній податковій інформації про майно (майнові права), отримані ОСОБА_1 із законних джерел; зобов`язано Державну податкову інспекцію у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області провести перевірку щодо відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) ОСОБА_1 у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2013 рік, набутого (набутих) ним за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади» доходам, отриманих ОСОБА_1 із законних джерел.

16. Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року №563 та Порядку проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03 листопада 2014 року № 1100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06 листопада 2014 року за № 14-17/1602, та на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року у справі № 813/2515/15 Державною податковою інспекцією у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області проведено перевірку відомостей, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» щодо ОСОБА_1 .

17. За результатом вказаної перевірки 02 березня 2016 року Галицькою об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області стосовно позивача складено висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» №2343/13-04-17-03/10/329.

18. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року в справі №813/946/16, залишеною без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2016 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08 червня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено; визнано протиправним та скасовано висновок Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області від 02 березня 2016 року №2343/13-04-17-03/10/329 про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади».

19. 10.04.2017 Галицька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області зверталася з запитами про надання інформації стосовно позивача лише до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області; Державного агентства земельних ресурсів України; Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області.

20. ГУ ДФС у Львівській області 21.04.2017 звернулась із запитом до декларанта - ОСОБА_1 з проханням повідомити період, в якому було придбано нерухоме та рухоме майно, відображене у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2013 рік та у разі перебування в даний період часу на посаді держслужбовця повідомити про джерело походження коштів, витрачених на таке придбання, з наданням відповідних підтверджуючих документів з метою з`ясування відповідності вартості майна вказаного у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2013 рік, набутого за час перебування на посаді держслужбовця, доходам отриманим із законних джерел, відповідно до пункту 3.3 Порядку.

1. 08.05.2017 ОСОБА_1 надав Галицькій об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Львівській області відповідь на запит, в якому зазначив, що відповідно до пункту 35 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №563, якщо відповідь/висновок/копія судового рішення, що надійшли від органів перевірки за результатами перевірки, є неповними або суперечать іншим матеріалам перевірки, орган, в якому проводиться перевірка, з метою проведення додаткової перевірки чи уточнення отриманої інформації одноразово звертається із запитом до органів перевірки, які зобов`язані розглянути його та надати відповідь протягом десяти робочих днів. Указав, що проведення повторної перевірки чинним законодавством не передбачено. Щодо надання затребуваної інформації зазначив, що відповідь та вичерпний перелік надавався податковому органу неодноразово, тому податковий орган вправі використати раніше подані ним матеріали.

2. Для проведення перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" ОСОБА_1 у 2015 році направлялися запити до Державного агентства земельних ресурсів України, Державної інспекції України з безпеки на морському та річковому транспорті, МРЕВ ДАІ у Львівській області, Державної авіаційної служби України, Департаменту регулювання депозитарної та розрахунково-клірингової діяльності Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, Державного реєстру фізичних осіб України про суми виплачених доходів.

3. Відповідно, з цією метою податковим органом у 2015 році отримувалася та перевірялася відповідна інформація що стосується позивача.

4. Для проведення перевірки отримувалися запит про перевірку, копії декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за 2013 рік, а також інші документи (копії документів), копія паспорта, копія трудової книжки.

5. За результатом вказаної перевірки 01 червня 2017 року Головним управлінням ДФС у Львівській області стосовно позивача складено висновок про результати перевірки достовірності відомостей, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону України «Про очищення влади» за №6116/10/13-01-13-09-13.

6. Вважаючи такий висновок протиправним, позивач оскаржив його до суду.

VIІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ

7. Конституція України від 28 червня1996 року №254к/96-ВР

Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

8. Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції, чинній до 15.12.2017)

Частина друга статті 2. До адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження.

Частина третя статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

9. Закон України "Про очищення влади" визначає правові та організаційні засади проведення очищення влади (люстрації) для захисту та утвердження демократичних цінностей, верховенства права та прав людини в Україні.

Визначення очищення влади (люстрація) міститься у частині першій статті1 Закону України "Про очищення влади" та означає встановлену цим Законом або рішенням суду заборону окремим фізичним особам обіймати певні посади (перебувати на службі) (далі - посади) (крім виборних посад) в органах державної влади та органах місцевого самоврядування. Протягом десяти років з дня набрання чинності цим Законом посади, щодо яких здійснюється очищення влади (люстрація), не можуть обіймати особи, зазначені у частинах першій, другій, четвертій та восьмій статті 3 цього Закону, а також особи, які не подали у строк, визначений цим Законом, заяви, передбачені частиною першою статті 4 цього Закону.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 2 Закону України «Про очищення влади» заходи з очищення влади (люстрації) здійснюються, в тому числі, й щодо професійних суддів.

Заборона, передбачена частиною третьою статті 1 цього Закону, застосовується до осіб, перевірка стосовно яких встановила недостовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав), зазначених у поданих ними за попередній рік деклараціях про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, складених за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", та/або невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) в їх деклараціях, набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених пунктами 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел (частина восьма статті 3 Закону).

Згідно з частиною п`ятою статті 5 Закону України "Про очищення влади" перевірці підлягають: 1) достовірність вказаних у заяві відомостей щодо незастосування заборон, передбачених частинами третьою та четвертою статті 1 цього Закону; 2) достовірність відомостей щодо наявності майна (майнових прав) та відповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру, поданій особою за минулий рік за формою, що встановлена Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", набутого (набутих) за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 цього Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

10. Процедуру проведення органами Державної фіскальної служби України перевірки достовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 5 Закону про очищення влади, зазначених особами, перелік яких наведено у пунктах 1-11 частини першої статті 2 Закону України "Про очищення влади", у деклараціях, за формою, встановленою Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції", визначено Порядком №1100, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 3 листопада 2014 року (далі - Порядок №1100).

В силу підпункту 3 пункту 3 цього Порядку проведення перевірки фактично полягає в:

аналізі наявної в контролюючого органу податкової інформації щодо доходів, отриманих особою, стосовно якої проводиться перевірка, з метою з`ясування джерел їх отримання, в тому числі щодо повноти їх відображення в декларації;

порівнянні відомостей про вказане в декларації майно (майнові права), набуте (набуті) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, з наявною в контролюючого органу податковою інформацією про майно (майнові права) такої особи з метою з`ясування достовірності відомостей щодо його (їх) наявності;

порівняльному аналізі наявної інформації з метою з`ясування відповідності вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) особою, стосовно якої проводиться перевірка, за час перебування на посадах, визначених у пунктах 1-10 частини першої статті 2 Закону, доходам, отриманим із законних джерел.

За правилами частини десятої статті 5 Закону України "Про очищення влади" у разі встановлення за результатами перевірки недостовірності відомостей, визначених пунктом 2 частини п`ятої цієї статті, орган, який проводив перевірку, протягом трьох робочих днів з дня виявлення всіх недостовірностей та/або невідповідностей, але не пізніше ніж на тридцятий день з дня отримання запиту та копії декларації особи, повідомляє про них особу, стосовно якої проводиться перевірка. Особа, стосовно якої проводиться перевірка, не пізніше ніж на п`ятнадцятий робочий день з дня отримання нею відповідного повідомлення надає письмове пояснення за такими фактами та підтверджуючі документи, які є обов`язковими для розгляду та врахування відповідним органом при підготовці висновку про перевірку.

11. Пункт 35 Порядку проведення перевірки достовірності відомостей щодо застосування заборон, передбачених частинами третьою і четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №563 якщо відповідь/висновок/копія судового рішення, що надійшли від органів перевірки за результатами перевірки, є неповними або суперечать іншим матеріалам перевірки, орган, в якому проводиться перевірка, з метою проведення додаткової перевірки чи уточнення отриманої інформації одноразово звертається із запитом до органів перевірки, які зобов`язані розглянути його та надати відповідь протягом десяти робочих днів.

VІІІ.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

12. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

13. Аналізуючи наведені положення законодавства та обставини справи, колегія суддів Верховного Суду погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовних вимог.

14. Як правильно встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, всі обставини, на які посилаються касатори у спірному висновку при перевірці позивача, уже були предметом судового розгляду, про що прийняті відповідні рішення, які набрали законної сили.

15. Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 22 червня 2015 року у справі №813/2515/15, яке набрало законної сили, встановлені наступні обставини:

- відповідачем при здійсненні перевірки не було дотримано вимог положень абзаців 2 і 4 підпункту 3 пункту 3 Порядку №1100 та не взято до уваги всю наявну в нього інформацію про доходи особи, стосовно якої проводиться перевірка, оцінивши її на предмет правомірності отримання таких доходів і підставності використання з метою набуття майна (майнових прав) та не проведено порівняльного аналізу на предмет відповідності вартості майна (майнових прав) особи, стосовно якої проводиться перевірка, її доходам;

- відповідачем не було враховано положень Сімейного кодексу України (в тому числі статті 60) в частині правомірності отримання і використання позивачем коштів від діяльності члена його сім`ї - дружини;

- також, відповідачем не було взято до уваги та не досліджено обставини щодо отримання позивачем коштів від своїх батьків, про що позивач неодноразово повідомляв податковий орган;

- з матеріалів спірної перевірки вбачається, що контролюючим органом було взято до уваги доходи позивача починаючи від 2003 року, незважаючи на те, що відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 , трудову діяльність він розпочав ще у 1975 році та безперервно перебуває в трудових відносинах (з 1990 року виключно на посаді судді). При цьому чинне законодавство України не встановлює яких-небудь часових меж у контексті дослідження доходів особи, стосовно якої проводиться перевірка;

- крім того, відповідачем не було надано жодних доказів на підтвердження здійснення ним порівняльного аналізу інформації щодо доходів позивача, отриманих із законних джерел, з вартістю належного йому майна (майнових прав), що Порядком №1100 визначається як обов`язковий етап перевірки, у ході якого й з`ясовується відповідність чи невідповідність вартості майна доходам.

16. На підставі встановлених обставин суд дійшов висновку про те, що зазначення у висновку №6009/13-04-17-01/10/621 від 29 квітня 2015 року про невідповідність вартості майна (майнових прав), вказаного (вказаних) у декларації, набутого (набутих) ОСОБА_1 , за час перебування на посаді судді, доходам, отриманим ним із законних джерел, яка полягає у перевищенні вартості такого майна (майнових прав) понад сумою доходів, є необґрунтованим і протиправним, а відтак підлягає скасуванню.

17. На вказані обставини було наголошено в постанові Львівського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2016 року у справі № 813/946/16, залишеній без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2016 року та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08 червня 2017 року.

18. Таким чином, викладені обставини стали підставою для задоволення заявлених ОСОБА_1 позовів та скасування висновків Державної податкової інспекції у Галицькому районі м. Львова Головного управління ДФС у Львівській області від 29 квітня 2015 року №6099/13-04-17-01/10/621 та від 02 березня 2016 року №2343/13-04-17-03/10/329, складених за результатом первісної перевірки відомостей, визначених пунктом 2 частини 5 статті 5 Закону України "Про очищення влади" щодо позивача.

19. Частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

20. Колегія суддів Верховного Суду звертає увагу на те, що аналіз доходів членів сім`ї позивача, вказаний касаторами у касаційних скаргах, не вливає на правильне вирішення цієї справи по суті судами попередніх інстанцій, оскільки в оскаржуваному висновку такий аналіз відсутній.

21. Крім того, у самому висновку, відповідач з посиланням на пункт 1 Порядку №1100 зазначає, що перевірка відомостей стосовно членів сім`ї особи, стосовно якої проводиться перевірка, вказаних у декларації, не проводиться.

22. Також у висновку зазначено, яка інформація використовувалась при підготовці висновку стосовно позивача. Серед перелічених джерел інформація стосовно членів сім`ї позивача відсутня.

23. Наведене свідчить про те, що аналіз доходів сім`ї позивача при підготовці висновку не враховувався, а тому і не може бути врахований судами при вирішенні цього спору.

24. Згідно зі статтею 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

25. З урахуванням викладеного, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій винесені законні та обґрунтовані рішення, постановлені з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

IХ. Судові витрати

26. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційні скарги Галицької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби, Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області залишити без задоволення.

2. Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2017 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2018 року в справі №813/2241/17 залишити без змін.

3. Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : О. В. Кашпур

Судді: О. Р. Радишевська

С.А. Уханенко