Справа № 360/4963/19
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

19 грудня 2019 року СєвєродонецькСправа № 360/4963/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Смішливої Т.В.,

за участю:

секретаря судового засідання - Чепурової К.В.,

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Хворостян К.Ю., дов. № 3206/14/28/01-19 від 17.05.2019

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа № 360/4963/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про стягнення винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції.

Ухвалою суду від 25.11.2019 відкрито провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.

Ухвалу суду від 25.11.2019 позивач отримав 28.11.2019.

10.12.2019 позивач до Луганського окружного адміністративного суду через відділ діловодства та обліку звернень громадян (канцелярію) надав клопотання про витребування відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В зазначеному клопотанні позивач просить витребувати відомості з Єдиного реєстру досудових розслідувань за статтями 146, 258, 263, 260 КК України.

Розглянувши заявлене клопотання, суд зазначає таке.

Частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено обов`язок суду вжити визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з частинами першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Наказом Генеральної прокуратури від 06.04.2016 № 139 затверджено Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - Положення № 139).

Відповідно до пункту 1 розділу «Загальні положення» Положення № 139, це Положення визначає порядок формування та ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі Реєстр), а також надання відомостей з нього.

Пунктом 4 Положення № 139 розділу «Загальні положення» держателем Реєстру є Генеральна прокуратура України (далі Держатель).

Відповідно до пункту 1 Положення № 139 розділу «Надання відомостей з Реєстру» відомості з Реєстру надаються у вигляді витягу в порядку, встановленому КПК України, за формою, наведеною у додатку 6 до цього Положення.

Пунктом 3 Положення № 139 розділу «Надання відомостей з Реєстру» до витягу з Реєстру включається інформація про: номер та дату реєстрації кримінального провадження (виділення матеріалів досудового розслідування); дату надходження заяви, повідомлення та дату і час внесення відомостей про заяву, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Реєстру, правову кваліфікацію кримінального правопорушення, наслідок розслідування кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові потерпілого, заявника (найменування юридичної особи та ідентифікаційний код Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань (далі ЄДР)); короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; прізвище, ім`я, по батькові та дату народження особи, яку повідомлено про підозру, наслідки розслідування щодо особи та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування щодо неї; найменування, код ЄДР, юридичну адресу, розрахунковий рахунок, місце та дату державної реєстрації юридичної особи, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, а також анкетні дані її представника; орган досудового розслідування; прізвище, ім`я, по батькові слідчого (слідчих) органів досудового розслідування, працівника (працівників) підрозділів детективів та внутрішнього контролю Національного бюро, які здійснюють досудове розслідування, та прокурора (прокурорів), який (які) здійснює(ють) процесуальне керівництво.

Згідно пункту 5 Положення № 139 розділу «Надання відомостей з Реєстру» надання витягу з Реєстру на всіх стадіях кримінального провадження, а також копії інформації, яка міститься у Реєстрі, у конкретному кримінальному провадженні до закінчення досудового розслідування здійснюється Реєстраторами, уповноваженими на здійснення досудового розслідування та нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва у ньому.

Відповідно пункту 6 Положення № 139 розділу «Надання відомостей з Реєстру» держатель надає відомості з Реєстру з додержанням вимог КПК України та Закону України «Про захист персональних даних».

Відповідно розділу ІІІ «Доступ до відомостей, внесених до Реєстру» Положення № 139, право доступу до відомостей, внесених до Реєстру, мають:

Держатель у повному обсязі з урахуванням повноважень, якими наділені прокурори та керівники підрозділів Генеральної прокуратури України;

Директор Національного бюро, перший заступник Директора Національного бюро, керівник Підрозділу детективів Національного бюро, керівник Управління внутрішнього контролю Національного бюро у межах, визначених статтею 17 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України»;

прокурори та керівники регіональних, місцевих та військових прокуратур у межах кримінальних правопорушень, щодо яких слідчими прокуратури та слідчими піднаглядних їм органів проводиться досудове розслідування;

керівники органів прокуратури та досудового розслідування, слідчі органів прокуратури, поліції, безпеки, органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства, Державного бюро розслідувань, Національного бюро (за винятком посадових осіб, зазначених в абзаці третьому цього пункту) у межах кримінальних правопорушень, щодо яких цими органами проводиться досудове розслідування та здійснюється контроль за додержанням вимог кримінального процесуального законодавства;

Користувачі у межах наданих адміністратором прав доступу для отримання інформації про розпочаті досудові розслідування та прийняті під час досудового розслідування рішення, забезпечення ведення спеціальних обліків, проведення аналізу результатів діяльності правоохоронних органів.

Статтею 222 КПК України передбачено, що відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

З матеріалів справи, судом встановлено, що позивач у період з 06.11.2015 по 04.02.2016 перебував на посаді заступника начальника слідчого відділення Станично Луганського ВП ГУНП в Луганській області.

Органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство) є: слідчі підрозділи: органів Національної поліції (п.п. «а» пункту 1 частини першої статті 38 КПК України).

Згідно пункту 8 статті 3 КПК України керівник органу досудового розслідування - начальник Головного слідчого управління, слідчого управління, відділу, відділення органу Національної поліції, органу безпеки, органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства, органу Державного бюро розслідувань, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України та його заступники, які діють у межах своїх повноважень.

Керівник органу досудового розслідування уповноважений: здійснювати досудове розслідування, користуючись при цьому повноваженнями слідчого (пункт 6 частини другої статті 39 КПК України).

Тобто, у розумінні статей 38 та 39 КПК України позивач мав повноваження здійснювати досудове розслідування по кримінальним правопорушенням, передбаченим статтями 146, 260, 263 КК України (окрім статті 258 КК України відповідно до частини другої статті 216 КПК України).

Статтею 40 КПК України встановлено, що слідчий уповноважений: починати досудове розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, встановлених цим Кодексом; доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам; звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій; повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру; за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до пункту 5 статті 3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Досудове слідство - форма досудового розслідування, в якій здійснюється розслідування злочинів (пункт 6 статті 3 КПК України).

Кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (пункт 10 статті 3 КПК України).

Притягнення до кримінальної відповідальності - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (пункт 14 статті 3 КПК України).

Слід зазначити, що відповідно статті першої Закону України «Про боротьбу з тероризмом» (далі - Закон № 638-ІV) антитерористична операція - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності.

З системного аналізу зазначених норм, суд приходить до висновку, що проведення досудового розслідування, в тому числі внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, були функціональними обов`язками позивача пов`язаними з проходженням служби в органах Національної поліції, тобто не віднесені до комплексу скоординованих спеціальних заходів.

Крім того, позивач просить суд витребувати докази в Луганській обласній прокуратурі, не зазначавши її місцезнаходження, засоби зв`язку та код ЄДРПОУ.

Відповідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису щодо Луганської обласної прокуратури відсутні.

Разом з тим в ЄДРПОУ зареєстрована прокуратура Луганської області.

Згідно з частинами першою, третьою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (частина перша).

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Частинами першою, другою та четвертою статті 79 КАС України визначено, що учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Частиною першою статті 80 КАС України визначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до частини другої статті 80 КАС України у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Всупереч вищевикладених вимог КАС України позивачем у заяві не зазначено які саме обставини підтверджують відомості, про витребування яких просить позивач.

З урахуванням викладеного та з огляду на недотримання позивачем вищевказаних вимог КАС України, суд вважає заяву про витребування доказів необґрунтованою.

Керуючись статтями 9, 49, 77, 79, 80, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання ОСОБА_1 щодо витребування доказів у справі № 360/4963/19 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення проти такої ухвали може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Ухвалу в повному обсязі складено та підписано судом 19 грудня 2019 року.

Суддя Т.В. Смішлива