Справа № 361/6786/19
Суддя: Радзівіл А. Г.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/6786/19
Провадження № 2-а/361/386/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Радзівіл А.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Броварах справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Броварського відділу поліції головного управління Національної поліції в Київській області старшого сержанта поліції Василенка Вячеслава Григоровича, третя особа Броварський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2019 року до суду надійшов позов ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Броварського відділу поліції головного управління Національної поліції в Київській області старшого сержанта поліції Василенка Вячеслава Григоровича, третя особа Броварський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 069770.

Свій позов обґрунтовує тим, що 11 вересня 2019 року приблизно о 21:30 поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 3 батальйону Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшим сержантом поліції Василенком В.Г. складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 № 068770 та притягнуто позивача до відповідальності у розмірі 425 гривень. В постанові зазначено, що водій, керуючи автомобілем Мазда 3 з н. з. НОМЕР_1 не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії чим порушив п. 2.4а ПДР України.

Позивач вважає, що постанова винесена з грубими порушеннями процесуального законодавства, вимоги працівника поліції були не законні, та за дії в яких не містяться склад правопорушення, зазначеного в ч. 1 ст. 126 з наступних підстав.

Позивач зазначає, що він 11 вересня 2019 року рухаючись на транспортному засобі МА20Л 3 в місті Бровари, здійснив зупинку на вимогу працівника патрульної поліції. В процесі спілкування з відповідачем, останній заявив, що у зв`язку з викраденням схожого транспортного засобу має бажання перевірити реєстраційний талон на транспортний засіб. Після того, як позивач показав реєстраційний талон транспортний засіб відповідач захотів перевірити водійське посвідчення на право керування транспортним засобом.

Позивач посилається, на те, що згідно частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В статті 32 Закону України Про національну поліцію законодавець зазначив вичерпний перелік підстав у разі настання яких поліцейський має право в особи пред`явлення документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи на керування транспортним засобом.

Згідно ч. 2 ст. 31 Закону під час проведення превентивних заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причти застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Позивач вказує , що він неодноразово просив повідомити поліцейського, на підставі якого пункту статті 32 Закону поліцейський вимагає в документ, що підтверджує відповідне право особи на керування транспортним засобом, але так і не отримав відповідь, тому позивач розцінив дану вимогу як незаконну.

Крім того позивач зазначає, що він не був належним чином сповіщений про місце дату та час розгляду справи, що вимагає стаття 278 КУпАП, в зв`язку з чим, він не зміг належним чином підготуватися до розгляду справи, а також не мав змоги прийняти участь у розгляді справи, скористатись своїми правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності взагалі, оскільки не знав де і коли буде проводитись.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 01 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відзив на позов та у разі наявності заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надав.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 5, 8 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 11 вересня 2019 року приблизно о 22 год. 05 хв. поліцейським сектору реагування патрульної поліції № 3 батальйону Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшим сержантом поліції Василенком В.Г. складена постанова накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП018 № 068770, постановлено застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у розмірі 425 грн.

В постанові зазначено, що водій, керуючи автомобілем Мазда 3 з н. з. НОМЕР_1 у м.Бровари по вул. Симоненка, не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії чим порушив п. 2.4а ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення. (а.с. 6)

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ст. 23 Закону України Про Національну поліціюосновними повноваженнями патрульної поліції є, зокрема, виявлення та припинення адміністративних правопорушень, а також регулювання дорожнього руху та контроль за дотриманням Правил дорожньою руху його учасниками.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_1 . притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП, яка передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього руху.

Частина 1 ст. 126 КУпАП передбачає, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частиною 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (із змінами і доповненнями) відповідно до Закону України Про дорожній рух, встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із чинним законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України Про дорожній рух учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувались вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Абзацом другим ч. 2 ст. 16 Закону України Про дорожній рухвизначено, що водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно пп. а п. 2.1 ПДР України - водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України - на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи зазначені в пункті 2.1 цих Правил, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (пп. а п. 2.1 ПДР); чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (пп. г п. 2.1 ПДР).

Як вбачається з матеріалів справи всупереч вимогам п. 2.4 ПДР України ОСОБА_1 не надано для перевірки, що проводилась відповідачем, документи визначені пп. а п. 2.4 ПДР України.

Позивач вказані обставини не спростовує, однак зазначає, що у зв`язку з відсутністю підстав для зупинки транспортного засобу керування яким він здійснював, вимоги поліцейських про надання документів для перевірки є неправомірними.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України Про дорожній рух від 30 червня 1993 року №3353-XII.

А саме, водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (стаття 16 Закону України Про дорожній рух).

Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката Зелена картка) у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб.

Разом з тим, як вбачається із змісту наведених позивачем обставин, він відмовився пред`явити посвідчення водія на вимогу працівника поліції, що вказує на правомірність притягнення його до відповідальності та накладення адміністративного стягнення на підставі частини першої статті 126 КУпАП.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року за № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року, № 1408/27853 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Верховний Суд у своїй постанові від 25 вересня 2019 року у справі № 127/19283/17 наголошує, право органів Національної поліції перевіряти наявність посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи.

Таким чином, доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення правопорушення за яке передбачена відповідальність за частиною першою статті 126 КУпАП, спростовуються матеріалами справи.

Також доводи скаржника, що він мав право не пред`являти посвідчення водія та на транспортний засіб на вимогу поліцейського для перевірки, доки останній не доведе, що зупинка його транспортного засобу була законною, не ґрунтуються на вимогах законодавчих актів та не мають відношення до обов`язку водія транспортного засобу мати при собі та пред`явити на вимогу поліцейського для перевірки зазначені вище документи.

Будь-яких інших аргументованих доказів щодо незаконності дій відповідача та скасування постанови від 11 вересня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Окрім іншого не підлягає задоволенню і клопотання про прийняття окремої ухвали щодо неналежного виконання професійних обов`язків поліцейським сектору реагування патрульної поліції Броварського відділу поліції Головного Управління Національної поліції старшого сержанта поліції Василенко В`ячеслава Григоровича, оскільки зважаючи на встановлені обставини та подані докази у задоволенні позову відмовлено, то виходячи із наведеного, клопотання є необґрунтованим і спростовується вищенаведеними обґрунтуваннями.

На підставі викладеного та керуючись cт. ст.ст. 72, 73, 77, 245, 246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову адміністративного позову ОСОБА_1 до Поліцейського сектору реагування патрульної поліції № 3 Броварського відділу поліції головного управління Національної поліції в Київській області старшого сержанта поліції Василенка Вячеслава Григоровича, третя особа Броварський відділ поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Радзівіл А.Г.