Справа № 160/7736/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

19 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 160/7736/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року (суддя Боженко Н.В.) у справі №160/7736/19 за позовом ОСОБА_1 до Директора департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації Стрілець Руслана Олександровича, Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Директора департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації Коломоєць Андрія Вікторовича, Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Директора департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації Полторацького Олексія Володимировича, Директора департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації Будяк Наталії Юріївни, Директора департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації Кришень Олени Вікторівни про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, їх посадових та службових осіб, відшкодування моральної та матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Директора департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації Стрілець Руслана Олександровича, Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Директора департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації Коломоєць Андрія Вікторовича, Департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Директора департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації Полторацького Олексія Володимировича, Директора департаменту охорони здоров`я Дніпропетровської обласної державної адміністрації Будяк Наталії Юріївни, Директора департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації Кришень Олени Вікторівни про оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу державної влади, їх посадових та службових осіб, відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019

року позовну заяву залишено без руху з підстав її не відповідності вимогам статей 160, 161 КАС України.

03.09.2019 ОСОБА_1 подано до суду першої інстанції додаткові пояснення по справі та додатки на підтвердження позовних вимог. Також позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, позовну заяву, у зв`язку з не усуненням недоліків, повернуто позивачу.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати як таку, що порушує статтю 8,55,24 Конституції України та підставі рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 у справі №1-17/2001 №6-рп/2001 повернути позовну заяву на повторний розгляд до суду першої інстанції. За позицією скаржника суд першої інстанції, повернувши поданий позивачем позовом, фактично відмовив у захисті порушених прав позивача.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення її недоліків шляхом надання до суду: уточненого адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст. ст. 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України із викладенням обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та наданням доказів, що підтверджують вказані обставини; копії позовної заяви для направлення відповідачам та додатки до позовної заяви, з наданням також їх копій для направлення відповідачам; оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 15 752,20 грн. або документи, які підтверджують підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону.

Підставами для залишення позовної заяви без руху стало наступне. Так, суд встановив, що позовна заява подана ОСОБА_1 в електронній формі та засвідчена електронно-цифровим підписом. Втім, оскільки на час звернення позивача із такою заявою до суду Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не функціонує, то суд вказав на те, що позовна заява має бути подана до суду в письмовій (паперовій) формі за власним підписом позивача. Крім цього, суд зазначив про те, що позивачем в позовній заяві не викладено обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги та не надано будь-яких доказів, що підтверджують такі обставини, а також не надано копії позовної заяви та копії доданих до неї документів для направлення відповідачам. Крім цього суд вказав на те, що позивачем не сплачено судовий збір за подання позову.

03 вересня 2019 року на виконання вимог ухвали суду від 14 серпня 2019 року, позивачем через систему "Електронний суд" подано до суду першої інстанції додаткові пояснення по справі та додатки на підтвердження позовних вимог. Також позивачем заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору у зв`язку з незадовільним матеріальним станом, на підтвердження якого надав довідку органу ПФУ від 31.01.2019, яка містить інформацію про розмір отриманого позивачем доходу (пенсії) за 2018 рік; та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору; позовну заяву, у зв`язку з не усуненням недоліків, повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що у встановлений строк позивачем недоліки позовної заяви не усунені, у зв`язку з чим наявні правові підстави для її повернення на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України. Вирішуючи заявлене позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення, оскільки ОСОБА_1 не відноситься до жодної із категорій осіб, які користуються пільгами щодо сплати судового збору, перелік яких наведено у статті 5 Закону України «Про судовий збір». При цьому, судом не прийнято як докази надані позивачем документи на підтвердження складного майнового стану, так як останні незавірені у встановленому законом порядку. Зважаючи на викладене, вказавши на те, що позивачем не надано належних і достатніх доказів того, що належна до сплати сума судового збору за подання позовної заяви перевищує 5% річного доходу позивача за попередній рік, суд відмовив у задоволенні заявленого клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Такі висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для повернення позовної заяви позивачеві суд апеляційної інстанції вважає передчасними, з огляду на таке.

Так, в ухвалах про залишення позовної заяви без руху та повернення позовної заяви суд першої інстанції вказує на неможливість прийняття поданої ОСОБА_1 позовної заяви, оскільки така подана в електронній формі до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися та вважає за необхідне зазначити таке.

Як свідчать матеріали справи позовну заяву до Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 подано в електронній формі через підсистему "Електронний суд".

Згідно з частинами сьомою, восьмою статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Відповідно до частини 8 статті 18 КАС України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не визначено цим Кодексом.

За змістом підпункту 15.16 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" КАС України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті "Голос України" та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

В газеті "Голос України" (№ 42 (7048) від 01.03.2019) опубліковано повідомлення Державної судової адміністрації України, згідно якого відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28.02.2019 № 624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), Державна судова адміністрація України повідомила про відкликання оголошення, опублікованого в газеті "Голос України" (№ 229 (6984) від 01.12.2018).

Отже, на час звернення позивача з позовною заявою до суду (09.08.2019 року), функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи не було розпочато.

В той же час, Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням РСУ від 26.11.2019 р. №30 (в ред. рішення РСУ від 02.03.2018 №17 із змінами), далі - Положення про АСДС, передбачає можливість до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи використання судами в тестовому режимі окремих інструментів електронного правосуддя, серед яких і підсистема "Електронний суд".

Зокрема, пунктом 2.3 рішення Ради суддів України від 12.04.2018 №16 визначено, що окремі норми Положення про АСДС, які в тому числі стосуються використання підсистеми "Електронний суд".

Наказом ДСА України від 22.12.2018 №628 "Про проведення тестування підсистеми "Електронний суд" запроваджено тестовий режим експлуатації підсистеми "Електронний суд" у всіх місцевих та апеляційних судах України (пілотних судах).

Отже, починаючи з 22.12.2018р. існує можливість прийняття місцевими та апеляційними судами заяв та інших процесуальних документів, поданих особами через підсистему "Електронний суд".

При цьому, слід зазначити, що можливість використання електронних документів та організаційно-правові засади електронного документообігу також передбачені Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг".

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" порядок електронного документообігу визначається державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями всіх форм власності згідно з законодавством.

Таким порядком електронного документообігу, визначеним для судів у розумінні статті 9 вищезгаданого Закону, є Положення про АСДС.

Відповідно до статті 8 цього Закону юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 18 Закону України "Про електронні довірчі послуги" електронний підпис чи печатка не можуть бути визнані недійсними та позбавлені можливості розглядатися як доказ у судових справах виключно на тій підставі, що вони мають електронний вигляд або не відповідають вимогам до кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Кваліфікований електронний підпис має таку саму юридичну силу, як і власноручний підпис, та має презумпцію його відповідності власноручному підпису. Тобто згадані норми Закону також передбачають визнання юридичної сили електронних документів, підписаних електронним підписом.

Пунктом 2 розділу XI Положення про АСДС передбачено, що учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи.

Згідно пунктів 3-5 вказаного розділу особи, за допомогою зареєстрованого електронного кабінету формують проекти (створюють шляхом заповнення відповідних форм, редагують, долучають), підписують та подають до суду і ОСП електронні запити, скарги, пропозиції та інші непроцесуальні звернення, що стосуються діяльності таких органів, а також отримують відповідь на них.

Для формування проектів електронних документів особи використовують загальні форми, створені адміністратором або створюють власні форми засобами електронного кабінету з можливістю їх збереження в підсистемі електронного суду та повторного використання. Адміністратор може встановлювати додаткові технічні обмеження щодо форм та змісту електронних документів (щодо розміру, формату тощо).

Для проекту будь-якого електронного документу, створеного в підсистемі електронного суду на всіх стадіях його формування забезпечується конфіденційність його змісту за допомогою шифрування із використанням ЕЦП автора проекту. Осіб, допущених до інформації, що захищається, визначає автор документу. З моменту переведення документу у стан "Оригінал" такий документ втрачає статус конфіденційного і перелік осіб, допущених до його змісту визначає адміністратор відповідно до вимог законодавства.

Отже, надсилання процесуальних документів в електронному вигляді передбачає використання сервісу "Електронний суд", відповідно з попередньою реєстрацією офіційної електронної адреси (Електронного кабінету) та з обов`язковим використанням власного електронного підпису.

Таким чином, альтернативою звернення учасників справи до суду із позовними заявами, скаргами та іншими визначеними законом процесуальними документами, оформленими в паперовій формі та підписаними безпосередньо учасником справи або його представником, безумовно є звернення з процесуальними документами в електронній формі з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через Електронний кабінет.

В даному випадку позивач скористався можливістю подати позовну заяву до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд", реєстрація в якій та автентифікація користувачів здійснюється для громадян за допомогою електронного цифрового підпису користувача.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає висновок суду першої інстанції щодо неможливості прийняття поданої ОСОБА_1 через підсистему "Електронний суд" в електронній формі позовної заяви, помилковим.

Що стосується заявленого позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору та звільнення від його сплати, врегульовані положеннями Закону України "Про судовий збір" та Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" згідно якої, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України "Про судовий збір").

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

В ухвалі про повернення позовної заяви, при вирішенні заявленого позивачем клопотання про звільнення від сплати судового збору, судом першої інстанції не прийнято в якості доказів, подані позивачем в електронному вигляді документи (довідка органу ПФУ про доходи та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків), оскільки такі, за позицією суду, не засвідчені належним чином.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується з огляду на таке.

За змістом частин 3,5 статті 94 КАС України учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу. Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.

Таким чином, учасник справи має право подати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, який прирівнюється до власноручного підпису відповідно до закону. При цьому, такий доказ не приймається судом до уваги лише у разі наявності сумнівів (у учасника справи або суду) у відповідності поданої копії (електронної копії) оригіналу, якщо такий оригінал не поданий.

Матеріали справи свідчать, що довідка органу ПФУ про доходи та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків надіслані ОСОБА_1 03.09.2019 в електронному вигляді через підсистему "Електронний суд". Як зазначено вище подання документів через вказану підсистему здійснюється з обов`язковим їх скріпленням власним електронним підписом учасника справи через Електронний кабінет.

Таким чином, колегія суддів вважає, що вищевказані документи є належними та допустимими доказами в розумінні положень КАС України, які засвідчені у визначеному законом порядку, та мали бути враховані судом першої інстанції під час вирішення питання про звільнення позивача від сплати судового збору.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору передчасними, оскільки зроблені судом без правової оцінки майнового стану позивача, з огляду на надані на його підтвердження докази.

Зважаючи на наведене, оскаржену ухвалу суду першої інстанції не можливо визнати законною та обґрунтованою, як того вимагає ст..242 КАС України, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статями 320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року по справі №160/7736/19 - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повний текст постанови складено 19.12.2019 року.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк