Справа № 640/15445/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

19 грудня 2019 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Мельничук В.П., перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 жовтня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ДОНБАСЕНЕРГО" до Державної фіскальної служби України, третя особа: Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Державна податкова служба України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України в редакції згідно з Законом від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи 07 жовтня 2019 року судом першої інстанції ухвалено зазначене вище рішення у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін.

Копію зазначеного судового рішення відповідач отримав 11 жовтня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи.

Апеляційну скаргу Державна податкова служба України подала до суду першої інстанції 09 грудня 2019 року, тобто після закінчення строку на апеляційне оскарження.

При цьому вказана особа звертається з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 жовтня 2019 року в якому зазначає, що апеляційну скаргу подана з пропуском строку на апеляційне оскарження у зв`язку з відсутністю коштів для сплати судового збору.

Державна податкова служба України вказує, що є неприбутковою організацією, що фінансуються з Державного бюджету України, кошторис якої складається один раз на рік, де повинні бути передбачені усі необхідні видатки органу, необхідні для його належного функціонування та виконання покладених на нього завдань.

Однак, фінансування на сплату судового збору на час граничного терміну звернення з апеляційною скаргою фактично не здійснювалося, а ті кошти, які були профінансовані за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», підлягали списанню органами Державного казначейства України у безспірному порядку шляхом накладення постійних арештів, пов`язаних з виконанням рішень про стягнення коштів.

Отже, неможливість сплати судового збору не залежало від Державної фіскальної служби України, оскільки пов`язана з ненадходженням коштів, зокрема на сплату судового збору.

Таким чином, саме незадовільне фінансове становище Державної фіскальної служби України, позбавило можливості належним чином виконати вимоги суду щодо сплати судового збору.

Також звертає увагу, що Постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2018 року № 1200 утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши ДФС шляхом поділу та Постановою Кабінету Міністрів України від 06 березня 2019 року № 227 затверджено Положення про Державну податкову службу України.

З огляду на повноцінне, починаючи з кінця серпня 2019 року, функціонування Державної податкової служби України як самостійного органу державної влади, проведення повної інвентаризації справ, в тому числі й судових, переданих Державною фіскальною службою України, Державною податковою службою України вжито заходи щодо сплати судового збору у даній справі, у зв`язку з чим у жовтні 2019 року реалізовано право на апеляційне оскарження судового рішення по даній справі.

Тобто, Державною податковою службою України усунуто ті недоліки апеляційної скарги, що стали підставою для її повернення в серпні 2019 року.

Враховуючи викладене, з метою недопущення втрат до бюджету України Державна податкова служба України просить суд визнати поважними причини пропуску строку на поновити процесуальний строк на апеляційне оскарженні рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 жовтня 2019 року.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Стаття 44 КАС України передбачає, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, у тому числі й органів державної влади.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

Таким чином, у ситуації з державними органами, поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів, тощо. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Враховуючи викладене та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Відсутність відповідного бюджетного фінансування щодо видатків на оплату судового збору не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

При цьому, слід зазначити, що встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій.

Як зазначено в листі Вищого адміністративного суду України від 19.05.2010 708/11/13-10 з посиланням на практику Верховного Суду України, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у клопотанні доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

У зв`язку з цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, відповідач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційний перегляд справи, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону і суду, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, її форми та змісту, в тому числі щодо надання документа про сплату судового збору, для чого, як особа, зацікавлена у її поданні, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і суб`єктів владних повноважень, які фінансуються з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору, а тому держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ.

Також, пунктом 25 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року передбачено, що безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

На час здійснення безспірного списання коштів проводяться платежі боржника, зокрема, із сплати податків і зборів, у тому числі судового збору.

Обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Таким чином, клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованими, а причини пропуску такого строки - неповажними.

Також, звертаю увагу на те, що відповідно до матеріалів справи та програми «Діловодство спеціалізованого суду» в адміністративній справі № 640/15445/19 не було зареєстровано жодної апеляційної скарги Державної фіскальної служби України, а зареєстровано лише апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, яка надійшла до Шостого апеляційного адміністративного суду 19 листопада 2019 року за Вх.№20885 та дану апеляційну скаргу Державної податкової служби України, яка надійшла до Шостого апеляційного адміністративного суду 16 грудня 2019 року за Вх.№45574.

Отже, зазначені Державною податковою службою України підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження суперечать матеріалам справи, відповідно до яких 09 грудня 2019 року відповідачем вперше подано апеляційну скаргу на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 липня 2019 року.

Жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість вчасного звернення з апеляційною скаргою суду не надано.

Крім того, згідно ч. 3 ст. 55 КАС України юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Зі змісту ч. ч. 3, 6, 8 ст. 59 КАС України убачається, що довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. При цьому оригінал такої довіреності, її копія, засвідчена суддею, або її копія, засвідчена у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи. У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що право на подання і підписання апеляційної скарги має особисто керівник або представник на підставі довіреності. При цьому копія довіреності може засвідчуватись лише суддею, або у визначеному законом порядку.

Відповідно до пп. 1 п. 1 Розділу ІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 1000/5 від 18 червня 2015 року та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22 червня 2015 року за № 736/27181, право на створення, підписання, погодження, затвердження документів визначається актами законодавства, положеннями (статутами) установ, положеннями про структурні підрозділи і посадовими інструкціями.

Згідно пп.7 п. 3 Розділу ІІ цих Правил у посадових інструкціях визначаються повноваження щодо засвідчення документів та їх копій.

Пунктом 10 Розділу ІІ названих Правил передбачено, що порядок виготовлення, засвідчення та видавання копій документів визначається інструкцією з діловодства установи. Установа має право засвідчувати копії документів, що створюються в ній, за винятком копій документів, які відповідно до законодавства потребують засвідчення в нотаріальному порядку. Копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку. Напис про засвідчення копії складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки "Для копій". У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка "Копія".

Як убачається з матеріалів справи, апеляційна скарга подана представником Державної податкової служби Єременко Віталієм Віталійовичем.

До апеляційної скарги додано копію довіреність від 07 жовтня 2019 року № 99-00-08/28/544, яка підписана Головою Сергієм Варлановим.

Копія вказаної довіреності засвідчена Начальником відділу правового забезпечення Запорізького управління Офісу великих платників податків Державної податкової служби України Єременко Віталієм Віталійовичем, якому відповідно до довіреність від 07 жовтня 2019 року № 99-00-08/28/544 надано право, крім іншого, засвідчувати копії вказаної довіреності.

Однак, копію вказаної довіреності не містить дати засвідчення копії та відбитку печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки "Для копій".

Частиною 3 ст. 298 КАС України передбачено, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 Кодексу, застосовуються положення статті 169 Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху і апелянту надається строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Керуючись ст.ст. 169, 298, 328 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 07 жовтня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "ДОНБАСЕНЕРГО" до Державної фіскальної служби України, третя особа: Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати Державній податковій службі України строк тривалістю десять днів з моменту отримання копії даної ухвали протягом якого має право звернутися до Шостого апеляційного адміністративного суду з заявою про поновлення строків та вказати інші поважні причини його пропуску, надавши відповідні докази та надати оригінал або належним чином завірені копії документів, які підтверджують повноваження Єременка В.В. на подання та підписання апеляційної скарги від імені Державної податкової служби України станом на 09 грудня 2019 року.

У разі невиконання зазначених вище вимог у вище вказаний строк апеляційна скарга буде повернута особі, що її подала/судом буде вирішено питання про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Суддя В.П. Мельничук