Справа № 520/13660/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про забезпечення позову

"19" грудня 2019 р. № 520/13660/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Заічко О.В. розглянувши заяву позивача про забезпечення позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Злагода" до Головного управління Держпраці у Харківській області про скасування припису та постанови,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом про скасування припису та постанови.

Позивач звернувся також з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд: зупинити дію та зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Головного управління Держпраці у Харківській області №ХК6708/296/НП/АВ/П/ТД-ФС від 31.10.2019 р. про накладення на Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода» (ідентифікаційний код 31003834) штрафу у розмірі 2 754 180,00 грн. (два мільйони сімсот п`ятдесят чотири тисячі сто вісімдесят гривень 00 копійок) до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі №520/13660/19; зупинити дію припису Головного управління Держпраці у Харківській області №ХК6708/296/НП/АВ/П від 16.10.2019 р. про усунення виявлених порушень відносно Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» (ідентифікаційний код 31003834) до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі №520/13660/19.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, про початок примусового виконання постанови, яка наразі оскаржується у судовому порядку, що прямо свідчить про наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі №520/13660/19.

Як вказував позивач, оскаржуваної постанови призведе до неможливості вчасно та в повному обсязі сплачувати працівникам СТОВ «Злагода» заробітну плату та інші, пов`язані з нею обов`язкові виплати, в результаті чого будуть порушені законні права та інтереси працівників СТОВ «Злагода», а також норми законодавства про працю; виконання оскаржуваної постанови призведе до неможливості здійснювати сплату податків, інших загальнообов`язкових платежів згідно з вимогами чинного законодавства України; у разі дії оскаржуваної постанови та її виконання позивач буде притягнутий до адміністративної відповідальності , понесе збитки та інші негативні економічні наслідки для своєї діяльності, що призведе до неможливості ведення господарської діяльності (вирощування сільськогосподарської продукції) та виконання фінансових зобов`язань перед банківськими установами, іншими кредиторами, а також невиконання договірних зобов`язань перед підрядниками, покупцями; виконання оскаржуваної постанови може призвести до банкрутства та припинення підприємницької діяльності СТОВ «Злагода», що є порушенням права на зайняття підприємницькою діяльністю; примусове виконання такої постанови потягне за собою наслідки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», у вигляді стягнення не лише суми штрафної санкції 2 754 180,00 грн., яка є спірною, а й виконавчого збору у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню (275418,00 грн.), та витрат виконавчого провадження, а також може призвести до того, що буде арештоване все майно СТОВ «Злагода», а також всі його рахунки, з яких здійснюється виплата заробітної плати, винагороди підрядникам, кредитних зобов`язань та інших платежів, а це може суперечити в подальшому рішенню суду у разі задоволення позову.

Крім того, позивач відмічав, що у разі задоволення позову існує великий ризик та ймовірність його невиконання, а саме неповернення відповідачем коштів у розмірі 2754180,00 грн. та втрати цих коштів позивачем, що призведе до порушення майнових прав позивача, оскільки наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787 затверджено Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів. Цей Порядок визначає процедуру повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії. Однак, випадки повернення помилково чи передчасно стягнутих штрафів за правопорушення у сфері трудового законодавства вказаний порядок не регулює. Іншого механізму повернення з бюджету коштів платника у вигляді стягнутих за виконавчим провадженням штрафів за правопорушення у сфері трудового законодавства, які не є податками чи іншими обов`язковими платежами, законодавцем не передбачено, що унеможливить їх повернення за заявницьким принципом.

Крім того, як вказував позивач, спірний припис відповідача, який також є очевидно протиправним, зобов`язує позивача усунути порушення, виявлені в ході інспекційного відвідування, в термін до 15.11.2019 р. Зазначений документ оскаржується у судовому порядку, а відтак його виконання стосовно оформлення трудових відносин позивача з 22-ма громадянами до набрання законної сили рішенням у справі призведе до неможливості виконання рішення у разі задоволення позову, а також може призвести до заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача у вигляді притягнення позивача до адміністративної відповідальності, проведення інспекційного відвідування позивача та накладення на нього нового штрафу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суддя встановив наступні обставини.

Відповідачем відносно позивача складені припис №ХК6708/296/НП/АВ/П від 16.10.2019 р. про усунення виявлених порушень та постанова №ХК6708/296/НП/АВ/П/ТД-ФС від 31.10.2019 р. про накладення на Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода» (ідентифікаційний код 31003834) штрафу у розмірі 2 754 180,00 грн.

13.12.2019 року державним виконавцем МВДВС по Барвінківському, Борівському, Ізюмському районах та місту Ізюм Головного територіального управління юстиції в Харківській області Шестопал Т.А. відкрито виконавче провадження № 60876036 з примусового виконання постанови №ХК6708/296/НП/АВ/П/ТД-ФС від 31.10.2019 р., в рамках якого, 13.12.2019 року також прийнято постанови про стягнення виконавчого збору 275418 грн., про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження та про арешт майна божника.

Згідно ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю. Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції. Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч.1-2 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Слід зазначити, що інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні бути співмірними та адекватними заявленим позовним вимогам.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Системно аналізуючи встановлені обставини та наведені нормативні положення, суддя зазначає, що ключовими аспектами заяви позивача маються на меті дотримання принципу верховенства права, недопущення істотних перешкод у виконанні судового рішення, порушення його прав та прав працівників підприємства, співмірність із предметом позову.

Відтак, слід погодитись з позицією заявника про обґрунтованість, доцільність та можливість застосування обраних заявником видів забезпечення , оскільки заявником доведено, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Крім того, слід зазначити, що обрані заходи забезпечення позову за змістом не є тотожними задоволенню позовних вимог, які заявлені позивачем, оскільки безперешкодність виконання спірних припису та постанови матиме місце у разі ухвалення рішення про відмову у задоволенні позову.

За правовою позицією, викладеною у Рішенні Конституційного Суду України від 31 травня 2011 року № 4-рп/2011 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_1 щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 376 у взаємозв`язку зі статтями 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, „з метою гарантування виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог у процесуальних законах України передбачено інститут забезпечення позову".

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення постанови в адміністративній справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Застосування інституту забезпечення позову є дискреційним правом суду та елементом судового захисту.

Згідно з Рекомендацією N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

У справі «Байсаков та інші проти України» (2010 рік) ЄСПЛ у п.75 - 78, зробив висновок щодо ефективності юридичного засобу захисту прав у суді шляхом пред`явлення позову та клопотання про забезпечення позову у порядку КАС України.

Відтак, заява позивача підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 248, 256, 294, 295, 297 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про забезпечення позову Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Злагода" ( , 64371, Харківська обл., Ізюмський район, село Довгеньке, вул. Борисова, будинок 51) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40,м. Харків,61002, ) про скасування припису та постанови - задовольнити.

Зупинити дію та зупинити стягнення на підставі виконавчого документа - постанови Головного управління Держпраці у Харківській області №ХК6708/296/НП/АВ/П/ТД-ФС від 31.10.2019 р. про накладення на Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Злагода» (ідентифікаційний код 31003834) штрафу у розмірі 2 754 180,00 грн. (два мільйони сімсот п`ятдесят чотири тисячі сто вісімдесят гривень 00 копійок) до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі №520/13660/19.

Зупинити дію припису Головного управління Держпраці у Харківській області №ХК6708/296/НП/АВ/П від 16.10.2019 р. про усунення виявлених порушень відносно Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» (ідентифікаційний код 31003834) до набрання законної сили рішенням в адміністративній справі №520/13660/19.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та підлягає негайному виконанню, проте, може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд

Ухвалу складено та підписано 19 грудня 2019 року.

Суддя Заічко О.В.