Справа № 826/2102/17
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 грудня 2019 року

Київ

справа №826/2102/17

адміністративне провадження №К/9901/34828/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Кашпур О.В.,

суддів - Бевзенка В.М., Єресько Л.О.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції у м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Національної поліції України №43 від 17 січня 2017 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , заступника начальника управління поліції - начальника відділу кримінальної поліції Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві №52 о/с від 27 січня 2017 року в частині звільнення зі служби ОСОБА_1 , заступника начальника управління поліції - начальника відділу кримінальної поліції Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді заступника начальника управління поліції - начальника відділу кримінальної поліції Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції в м. Києві;

- стягнути з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу;

- допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 липня 2019 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано наказ Національної поліції України №43 від 17 січня 2017 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , заступника начальника управління поліції - начальника відділу кримінальної поліції Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції у м. Києві №52 о/с від 27 січня 2017 року в частині звільнення зі служби ОСОБА_1 , заступника начальника управління поліції - начальника відділу кримінальної поліції Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві.

Поновлено ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді заступника начальника управління поліції - начальника відділу кримінальної поліції Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві з 28 січня 2017 року.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 суму середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 28 січня 2017 року по 09 липня 2019 року у розмірі 377 541,86 гривень (триста сімдесят сім тисяч п`ятсот сорок одна грн. 86 коп.).

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді заступника начальника управління поліції - начальника відділу кримінальної поліції Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві та стягнення з Головного управління Національної поліції у м. Києві на користь ОСОБА_1 суми середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись із указаним судовим рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу до Суду.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за поданою касаційною скаргою, Верховний Суд виходить із такого.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і стаття 13 КАС України.

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

В свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

З оскаржуваних судових рішень та зі змісту касаційної скарги вбачається, що предметом спору у цій справі є визнання протиправним та скасування наказу Національної поліції України №43 від 17 січня 2017 року в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, скасування наказу Головного управління Національної поліції у м. Києві №52 о/с від 27 січня 2017 року в частині звільнення позивача зі служби, поновлення позивача на посаді та стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Наведені обставини свідчать, що спірні правовідносини у цій справі склались з приводу проходження позивачем публічної служби. При цьому позивач, який проходив службу на посаді заступника начальника управління поліції - начальника відділу кримінальної поліції Шевченківського управління поліції ГУ НП у м. Києві, не є особою, яка займає відповідальне або особливо відповідальне становище в розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

За таких обставин та правового врегулювання спірні правовідносини, що склались, відносяться до справ незначної складності.

Дослідивши встановлені судами першої й апеляційної інстанцій обставини справи, вивчивши викладені у касаційній скарзі доводи й обґрунтування, з`ясувавши характер спірних правовідносин, Верховний Суд прийшов до висновку про відсутність у цьому випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, крім того, судом не встановлено виключень щодо посади позивача у цій справі в аспекті пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України в поєднанні зі статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відтак, підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України, Головного управління Національної поліції у м. Києві про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О. В. Кашпур

Судді : В.М. Бевзенко

Л.О. Єресько