Справа № 160/10308/19
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 22.10.2019 року надійшов позов ОСОБА_1 до Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови від 15.10.2019 року № 58654717.
В обґрунтування позову позивач посилався на протиправність оскарженої постанови, яка на його думку, прийнята відповідачем з порушенням вимог законодавством України.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у порядку, визначеному ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідач скористався наданим правом і надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки вважає, що оскаржена постанова прийнята ним у спосіб, передбачений законодавством України у зв`язку з повторним не виконанням позивачем (боржником у ВП № 58654717) рішення суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2019 року поновлено провадження у справі.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено та із матеріалів справи слідує, що на примусовому виконанні у Чечелівському ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області (відповідач у справі) знаходиться виконавче провадження №58654717 з приводу примусового виконання виконавчого листа №175/5360/13-ц, який видано 02.07.2018 р. Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області яке відкрито 18.03.2019р. і стягувачем у цьому виконавчому провадженні є ОСОБА_2 , боржником ОСОБА_1 , предметом виконання є : зобов`язання ОСОБА_1 не чинити ОСОБА_2 перешкоди брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з сином - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити наступний час та дні для зустрічей батька з сином:
- батько має право на спілкування та проживання з сином, включаючи нічний час, під час своєї відпустки та щорічних шкільних канікул без присутності матері дитини 60 днів щорічно, з можливістю розподілу цих днів протягом року;
- кожні парні тижні місяця з 09:00 години суботи до 20:00 години неділі, включаючи нічний час на території квартири ОСОБА_2 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 чи за іншим місцем його мешкання, без присутності матері дитини ОСОБА_1 ;
- спілкування з 09:00 години до 20:00 години на території власної квартири чи за іншим місцем мешкання ОСОБА_2 , без присутності матері дитини, в наступні святкові дні: Різдво, Пасха, Трійця, День Конституції, День Незалежності (за рік не менше 5 святкових днів, що дорівнюй половині всіх державних свят України) з можливістю змінити ці дні на інші святкові дні за обопільної згоди батьків;
- щоденне вільне спілкування з сином телефоном чи іншими телекомунікаційними мережами;
- день народження сина 08 листопада з 09:00 години до 20:00 години 09 листопада, кожний парний рік (2016, 2018...) за місцем мешкання ОСОБА_2 ;
- день народження ОСОБА_2 11 червня з 09:00 години до 20:00 години 12 червня за місцем мешкання позивача без присутності матері дитини;
- під час хвороби дитини з 09:00 години до 20:00 години за місцем знаходження сина з дотриманням його режиму та надавати вільний доступ лікарів для його огляду;
- вільне спілкування з сином в дошкільних, шкільних та інших навчальних закладах у час вільний від навчального процесу,
23.03.2019р. в межах виконавчого провадження №58654717 відповідачем прийнято постанову , якою на ОСОБА_1 за невиконання рішення боржником без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, відповідно ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», накладено штраф на користь держави у розмірі 1700,00 грн.
Вказані обставини підтверджені також судовим рішенням, зокрема: рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 року у справі № 160/3496/19 (залишеним без постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.12.2019 року).
Крім того судом встановлено, що державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу від 15.10.2019 року № 58654717, якою за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строку рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, на боржника - ОСОБА_1 накладено штраф на користь держави у розмірі 3400 грн., яка і є предметом розгляду у цій справі.
При вирішенні спору суд виходить з того, що відповідно до ст..1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії передбачена ст..75 Закону України «Про виконавче провадження».
Відповідно до цієї норми у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Аналіз наведеної норми вказує на те, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу у подвійному розмірі є встановлення державним виконавцем факту повторного не виконання ним (боржником) рішення суду без поважних причин.
Так, як вже встановлено судом, позивач є боржником у виконавчому провадженню № 58654717 та до останнього оскарженою постановою застосовано штраф за повторне невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує його виконати певні дії.
У той же час, оскарженій постанові передувала постанова про накладення штрафу від 23.03.2019 року № 58654717, яка скасована рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 року у справі № 160/3496/19 (залишеним без постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.12.2019 року).
У відповідності до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Тобто, вищевказаним судовим рішенням скасовано постанову про накладення штрафу, а тому у межах спірних правовідносин відсутній факт першочергового невиконання боржником рішення суду у встановлений судом строк без поважних причин, що у свою чергу виключає можливість для застосування до позивача штрафу за повторне не виконання рішення суду без поважних причин.
За таких обставин, враховуючи, що у межах спірних правовідносин відсутній факт першочергового невиконання боржником рішення суду, суд дійшов висновку, що накладаючи оскарженою постановою на позивача штраф за повторне невиконання боржником рішення суду, відповідач діяв не у спосіб, передбачений законодавством України, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню у повному обсязі.
Згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати у розмірі 1762 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Чечелівського ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Мазур Анастасії Сергіївни від 15.10.2019 року ВП № 58654717 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 3400,00 грн. (три тисячі чотириста гривень).
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна