Справа № 520/673/19
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Панченко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 р. Справа № 520/673/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Бершова Г.Є.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2019, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/673/19

за позовом ОСОБА_1

до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просив визнати неправомірним рішення №288 від 13.08.2018р. Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку розміру пенсії на підставі довідки про заробітну плату станом на жовтень 2017р., яка видана прокуратурою Харківської області 06.07.2018р. за №19-2394 вих.18; зобов`язати Індустріальне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова провести ОСОБА_1 з 01.10.2017р. перерахунок пенсії за вислугу років згідно ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991р. (в редакції від 23.12.2010р.), на підставі додатково поданих документів, наданих прокуратурою Харківської області за супровідним листом №19-2394 вих.18 від 06.07.2018р. про заробітну плату за аналогічною посадою (начальник відділу прокуратури Харківської області), яка складає 36052,75 грн., в тому числі: оклад 7750,00 грн., надбавка за класний чин 2400,00 грн., надбавка за вислугу років 2325,00 грн., надбавка за особливо важливі завдання 8732,50 грн., щомісячна премія 14845,25 грн., в розмірі 90% від суми вказаної заробітної плати без обмеження максимального розміру та провести виплати з урахуванням отриманих сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про протиправність відмови відповідача у перерахунку йому пенсії, оскільки на момент призначення пенсії законодавством було чітко регламентовано право позивача на її перерахунок у зв`язку зі збільшенням розміру заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників, згідно зі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 №1789-ХІІ, а тому, реалізуючі своє законне право він звернувся до відповідача з вимогою здійснити перерахунок його пенсії у зв`язку із підвищенням заробітної плати працівника прокуратури, згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників органів прокуратури" від 31.05.2012 №505, зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657. Також, позивач зазначив, що призначення органами Пенсійного фонду України особі пенсії та проведення її перерахунку є різними формами реалізації права громадянина на пенсійне забезпечення, а тому при проведенні перерахунку пенсії особи застосуванню підлягає редакція статті Закону, яким визначався порядок та розмір відповідного пенсійного забезпечення такої особи саме на момент призначення їй пенсії.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2019 року адміністративний позов було задоволено.

Визнано неправомірним та скасовано рішення №288 від 13.08.2018р. Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку розміру пенсії на підставі довідки про заробітну плату станом на жовтень 2017р., яка видана прокуратурою Харківської області 06.07.2018р. за №19-2394 вих.18.

Зобов`язано Індустріальне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова (пр. Московський, буд.198/3, м.Харків, 61082, ) провести ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) з 01.10.2017р. перерахунок пенсії за вислугу років згідно ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05.11.1991р. (в редакції від 23.12.2010р.), на підставі додатково поданих документів наданих прокуратурою Харківської області за супровідним листом №19-2394 вих.18 від 06.07.2018р. про заробітну плату за аналогічною посадою (начальник відділу прокуратури Харківської області), яка складає 36052,75 грн., в тому числі: оклад 7750,00 грн., надбавка за класний чин 2400,00 грн., надбавка за вислугу років 2325,00 грн., надбавка за особливо важливі завдання 8732,50 грн., щомісячна премія 14845,25 грн., в розмірі 90% від суми вказаної заробітної плати без обмеження максимального розміру та провести виплати з урахуванням отриманих сум.

Відповідач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 працював в органах прокуратури та набув право на пенсію за вислугою років, у зв`язку з чим з 15.04.2004 отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції від 23.12.2010) у розмірі 90% розміру середнього заробітку посади начальника відділу прокуратури Харківської області району без обмеження її граничного розміру, згідно постанови Ленінського районного суду м. Харкова від 01.08.2016.

Як вбачається з матеріалів справи, прокуратурою Харківської області надано позивачу довідку про фактично нараховану заробітну плату за жовтень 2017 року на посаді начальника відділу прокуратури Харківської області, що відпрацював повний місяць з класним чином "старший радник юстиції" у розрізі складових: посадовий оклад - 7750,00 грн., надбавка за класний чин - 2400,00 грн., надбавка за вислугу років - 2325,00 грн., надбавка за виконання особливо-важливих завдань (ОВЗ) - 8732,50 грн., щомісячна премія - 14845,25 грн., разом - 36052,75 грн. (а.с.14-15).

Судом встановлено, що 07.08.2018 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки про фактично нараховану заробітну плату за жовтень 2017 року, виданої прокуратурою Харківської області.

Рішенням Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 13.08.2018 позивачу відмовлено в проведенні перерахунку пенсії з тих підстав, що Законом України від 28.12.2014 №1789-VІІІ визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівників прокуратури делеговано Кабінету Міністрів України, проте, на час звернення позивача за перерахунком Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно - правовий акт прийнято не було.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач, відмовляючи у перерахунку пенсії, діяв неправомірно, а тому позовні вимоги задовольнив.

Колегія суддів не погоджується з таким рішенням суду першої інстанції та зазначає, що воно підлягає скасуванню з таких підстав.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегією суддів встановлено, що позивач працював в органах прокуратури та набув право на пенсію за вислугою років, у зв`язку з чим з 15.04.2004 отримує пенсію за вислугу років, призначену на підставі ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції від 23.12.2010) у розмірі 90% розміру середнього заробітку посади начальника відділу прокуратури Харківської області району без обмеження її граничного розміру.

Згідно з ч.1 ст.50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80% від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90% від суми місячного (чинного) заробітку.

Відповідно до частини 13 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ держава взяла на себе обов`язок забезпечити не лише нарахування, але й перерахунок пенсії працівникам прокуратури, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за перерахунком.

Частиною 18 статті 50-1 Закону №1789-ХІІ визначено, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховувалися у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадився з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадився з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 року №76-VIII внесено зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та частину вісімнадцяту викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".

15 липня 2015 року набув чинності Закон України "Про прокуратуру", згідно з Розділом ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність з набранням чинності цим Законом положення:

Закону України "Про прокуратуру", крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.

Враховуючи викладене, на час звернення позивача до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, частини тринадцята та вісімнадцята статі 50-1 Закону України "Про прокуратуру" втратили чинність.

Відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" (чинної на час виникнення спірних відносин), умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, а тому вказані зміни до законодавства не позбавляють позивача права на перерахунок пенсії, який був йому гарантований статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" при призначені пенсії, проте визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури покладено на Кабінет Міністрів України.

На час звернення позивача за перерахунком пенсії, Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.

Норми законодавства щодо умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури на час розгляду даної адміністративної справи є чинними і не визнані неконституційними, а тому підлягають до застосування всіма юридичними та фізичними особами.

У рішенні Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року №1-рп/99 вказано, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Отже, з урахуванням норм діючого законодавства та обставин справи, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що при перерахунку пенсії позивачу відповідач повинен був керуватися статтею 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії).

Слід також зазначити, що Конституційний Суд України у пункті 2.1 рішення №20-рп/2011 від 26.12.2011 року вказав, що зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

У пункті 2.2 вказаного рішення встановлено, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту (пункти 2, 3 статті 116) (254к/96-ВР).

Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України.

Відповідно до Положення про Пенсійний фонд України (384/2011), бюджет Пенсійного фонду України затверджує Уряд України. Таким чином, Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, а Пенсійний фонд України - органом, який реалізує таку політику, в тому числі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Колегія суддів зазначає, що бездіяльність Кабінету Міністрів України, який протягом тривалого часу не визначає умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено у ч. 20 ст. 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII, не може вважатися доказом протиправності дій Пенсійного фонду України і покладати на нього обов`язки, не передбачені законодавством. При цьому, причини бездіяльності Кабінету Міністрів України та їх оцінка не є предметом спору у даній справі.

Вказана позиція узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 14.02.2018 року у справі №569/5531/16-а.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку про правомірність дій відповідача.

У спірних правовідносинах відповідач здійснював свої повноваження в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, а також враховуючи приписи чинного законодавства, яке регулює спірні відносини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м.Харкова - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.02.2019 по справі № 520/673/19 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов