Справа № 160/8479/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2019 року Справа № 160/8479/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у місті Дніпро адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю РЕАЛ-СТРОЙ до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені, -
03 вересня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю РЕАЛ-СТРОЙ до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області, в якій позивач просить, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 28.10.2019 року:
Ухвалою суду від 21.10.2019 року було відкрито провадження у справі, та призначений розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши матеріали, справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що ТОВ «РЕАЛ-СТРОЙ» здійснено декларування суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а саме:
Згідно наступних платіжних доручень ТОВ «РЕАЛ-СТРОЙ» було сплачено ЄСВ:
№ 4357 від 29.01.2019 р. на суму 4250,00 грн. (з призначенням платежу за лютий 2019 року),
№ 4421 від 08.02.2019 р. на суму 1267,00 грн. (з призначенням платежу за лютий-березень 2019 року),
№ 4467 від 22.02.2019 р. на суму 152,05 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати лікарняних за лютий 2019 року),
№ 4518 від 05.03.2019 р. на суму 1261,00 грн. (з призначенням платежу за лютий, березень 2019 року),
№ 4522 від 07.03.2019 р. на суму 1063,68 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати лікарняних за лютий, березень 2019 року),
№ 4582 від 14.03.2019 р. на суму 1150,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за лютий 2019 року),
№ 4586 від 20.03.2019 р. на суму 2145,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за березень 2019 року),
№ 4626 від 27.03.2019 р. на суму 1804,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за березень 2019 року),
№ 4630 від 28.03.2019 р. на суму 2251,97 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за березень 2019 року),
№ 4638 від 01.04.2019 р. на суму 700,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за квітень 2019 року),
№ 4671 від 05.04.2019 р. на суму 78,93 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати лікарняних за березень 2019 року),
№ 4712 від 12.04.2019 р. на суму 644,90 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за квітень 2019 року),
№ 4725 від 17.04.2019 р. на суму 100,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за березень 2019 року),
№ 4735 від 19.04.2019 р. на суму 545,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за квітень 2019 року та лікарняних за березень-квітень 2019 року),
№ 4747 від 26.04.2019 р. на суму 450,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за квітень 2019 року та лікарняних за травень 2019 року),
№ 4772 від 02.05.2019 р. на суму 720,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за травень 2019 року),
№ 4818 від 07.05.2019 р. на суму 388,48 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати лікарняних за квітень 2019 року),
№ 4862 від 14.05.2019 р. на суму 1310,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за травень 2019 року),
№ 4867 від 15.05.2019 р. на суму 410,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за травень 2019 року),
№ 4884 від 22.05.2019 р. на суму 99,62 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати лікарняних за травень 2019 року),
№ 4938 від 28.05.2019 р. на суму 1550,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за травень, червень 2019 року),
№ 4951 від 31.05.2019 р. на суму 1020,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за травень 2019 року),
№ 4954 від 03.06.2019 р. на суму 835,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за червень 2019 року),
№ 4954 від 03.06.2019 р. на суму 835,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за червень 2019 року),
№ 4964 від 06.06.2019 р. на суму 904,91 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати лікарняних за травень 2019 року),
№ 5015 від 12.06.2019 р. на суму 1200,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за червень 2019 року),
№ 5043 від 18.06.2019 р. на суму 500,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за травень 2019 року),
№ 5080 від 27.06.2019 р. на суму 2850,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за липень 2019 року),
№ 5091 від 02.07.2019 р. на суму 3350,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за липень 2019 року),
№ 5107 від 05.07.2019 р. на суму 445,34 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати лікарняних за травень, червень 2019 року;
№ 5160 від 11.07.2019 р. на суму 2160,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за липень 2019 року),
№ 5167 від 12.07.2019 р. на суму 50,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за червень 2019 року),
№ 5170 від 15.07.2019 р. на суму 660,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за липень 2019 року),
№ 5192 від 17.07.2019 р. на суму 860,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за липень 2019 року),
№ 5200 від 22.07.2019 р. на суму 320,78 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за липень 2019 року),
№ 5225 від 26.07.2019 р. на суму 910,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за липень-серпень 2019 року),
№ 5238 від 30.07.2019 р. на суму 3360,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за серпень 2019 року),
№ 5244 від 01.08.2019 р. на суму 990,00 грн. (з призначенням платежу з фонду оплати праці за липень, серпень 2019 року),
Досліджуючи правомірність винесених рішень та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить із такого.
Згідно з пунктами 1, 4 частини 2 статті 6 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08 липня 2010 року № 2464-VI (далі Закон України № 2464-VI) платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Єдиний внесок відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VI нараховується на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України Про оплату праці, та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.
Відповідно до частини 8 та 11 статті 9 Закону № 2464-VI, платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань.
У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Пунктом 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VІ передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Згідно із частиною 10 статті 25 Закону України № 2464-VІ на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Отже, згідно даних облікової картки ТОВ «РЕАЛ-СТРОЙ» з ЄСВ, судом встановлено, що останнім була сплачена заборгованість по ЄСВ за лютий-червень та серпень 2019 року з порушенням встановленого терміну.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органу владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, які повинні дотримуватися при реалізації дискреційних повноважень владного суб`єкта, встановлюючи чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно із частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи відмову у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю РЕАЛ-СТРОЙ, суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 90, 139, 242-246, 250, 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю РЕАЛ-СТРОЙ до Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник