Справа № 2а-19248/11/2670
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 грудня 2019 року

Київ

справа №2а-19248/11/2670

адміністративне провадження №К/9901/34529/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Васильєвої І.А.,

суддів - Пасічник С.С., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року у справі № 2а-19248/11/2670 за позовом Спеціліалізованої державної податкової інспекції у м. Києві по роботі з великими платниками податків до Закритого акціонерного товариства «АТ Каргілл», Приватного підприємства «Колос Кіровоградщини - 2009», Приватного підприємства «Електропроммаш» про стягнення в дохід держави коштів, одержаних за договорами поставки сільгосппродуктів вчинених з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, у зв`язку з їх нікчемністю у розмірі 14505461,40 грн.,-

В С Т А Н О В И В:

11 грудня 2019 року Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (безпосередньо через канцелярію суду) повторно звернувся до Верховного Суду з касаційної скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року у справі № 2а-19248/11/2670 (повний текст постанови суду складено від 01 березня 2019 року).

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України судом встановлено таке.

Відповідно до частини 1 статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Згідно з частиною 2 статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України, учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнанні неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші поважні підстави для поновлення строку.

Звертаючись до суду Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження у справі № 2а-19248/11/2670 з приводу поважності підстав пропуску строку вказує на те, що він є бюджетною установою, а тому в повній мірі фінансується з Державного бюджету України, та з огляду на це, розблокування рахунків, виділення відповідних коштів потребує певного часу.

Також скаржник зазначає, що він, з метою отримання коштів для забезпечення оскарження судових рішень звертався до Державної фіскальної служби України з відповідними пропозиціями, а саме лист від 05.03.2019 № 1534/8/28-10-05-00-40. Державна фіскальна служба України в свою чергу зверталась до Міністерства фінансів України з проханням про наближення кошторисних призначень за КЕКВ 5000 «Інші видатки». Після чого Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби додатково направляв листи до Державної фіскальної служби України від 11.04.2019 № 2410/8/28-10-05-01-40, від 07.06.2019 № 3680/8/28-10-10-02.

Верховний Суд, проаналізувавши клопотання про поновлення строків на касаційне оскарження та надавши відповідну правову оцінку підставам наведеним скаржником, щодо пропуску строку на касаційне оскарження прийшов до наступного висновку.

Частина друга статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

ДФС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

З урахуванням наведеного та беручи до уваги, що особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, суд вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважною причиною при вирішенні питання про поновлення чи продовження строку, встановленого законом або судом.

Посилання суб`єкта владних повноважень на те, що він є бюджетною установою, яка фінансується за рахунок коштів держави, ніяким чином не означає неможливість сплати судового збору за подання касаційної скарги у справі № 2а-19248/11/2670.

Одже, суд приходить до висновку щодо неповажності наведених підстав для поновлення строку на касаційне оскарження.

Таким чином, скаржнику необхідно додати до касаційної скарги обґрунтоване клопотання про поновлення строку та вказати інші поважні підстави пропуску строку на касаційне оскарження у справі № 2а-19248/11/2670.

Відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

При поданні позовної заяви до суду першої інстанції (позов майнового характеру) (грудень 2011 року) ставка судового збору складала 1 відсоток розміру майнових вимог, але не менше 0,1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 2 розмірів мінімальних заробітних плат.

Станом на 01.01.2011 рік розмір мінімальної заробітної плати складає 941,00 грн

Ціна позову складає 14505461,40 грн Судовий збір за подання позову мав би складати 1882,00 грн, а за подання касаційної скарги складає - 3764,00 грн (1882,00 х 200%).

Верховний суд, проаналізувавши наявне в матеріалах касаційної скарги платіжне доручення № 286 від 27 листопада 2019 року на суму 7684,00 грн сплачене Офісом великих платників податків Державної податкової служби зазначає наступне.

Скаржником у справі № 2а-19248/11/2670 є Офіс великих платників податків ДФС.

В доданому до касаційної скарги платіжному дорученню № 286 від 27 листопада 2019 року у графі «платник» зазначено Офіс великих платників податків ДПС.

Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань Офіс великих платників податків ДФС () станом на час винесення цієї ухвали не ліквідовано, а перебуває у стані припинення.

Крім того, до канцелярії Верховного суду не надходило будь-яких клопотань, щодо заміни сторони та/або правонаступництва Офісом великих платників податків ДПС так само це не знаходить свого відображення у касаційній скарзі.

Таким чином, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби слід усунути недоліки касаційної скарги, шляхом надання до суду платіжного доручення про сплату судового збору у справі № 2а-19248/11/2670 у розмірі 3764,00 грн сплаченого саме скаржником.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів: УДКСУ у Печерському районі. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Код банку отримувача (МФО): 899998. Номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA7026007. Код класифікації доходів бюджету: 22030102. Призначення платежу: « 101: судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), номер справи(чи номер касаційного провадження), Верховний Суд».

Згідно з частиною 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 листопада 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року у справі № 2а-19248/11/2670 залишити без руху.

Встановити скаржнику строк для усунення вищевказаного недоліку касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: підписІ.А. Васильєва
підписС.С. Пасічник
підписВ.П. Юрченко