Справа № 280/3043/19
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

16 грудня 2019 року Справа № 280/3043/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., при секретарі судового засідання Гопки Л.І.

за участю:

представника позивача Комарніцької Л.А.

представника відповідача Майстренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Високовольтні технології" (вул. Брянська, буд. 10, м. Запоріжжя, 69057, )

до Запорізької митниці ДФС (вул. Сергія Синенка, буд. 12, м. Запоріжжя, 69041, )

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Високовольтні технології» (надалі позивач, ТОВ «ГК «Високовольтні технології») звернулось до суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці ДФС (надалі відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA112080/2019/000052/2 від 31.05.2019.

У позові позивач зазначив, що 26.03.2019 між ТОВ «ГК «Високовольтні технології» (Україна) та компанією «ULUSOY ELEKTRIK IMALAT TAAHHUT ve TICARET AS» «Туреччина) укладений контракт № 2489_9516_QT-Rev QT,за умовами якого постачальник зобовязаний виготовити та передати у власність покупця товар, а покупець прийняти та оплатити його вартість відповідно до Проформ інвойсів до цього Договору. З метою митного оформлення ввезеного товару позивачем подано до митного органу електронну митну декларацію №UA112080/2019/016162 від 31.05.2019, в якій митна вартість товару визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються 832428,08 грн., тобто за основним методом визначення митної вартості товарів. На підтвердження митної вартості до Запорізької митниці ДФС було надано документи, які підтверджують митну вартість товару: контракт № 2489_9516_QT-Rev QT від 26.03.2019; комерційний інвойс № UEL 110 від 08.05.2019; CMR транспортна накладна від 18.05.2019 № 725659; експортна декларація від 10.05.2019 № 19341200EX156718; платіжне доручення від 04.04.2019; платіжне доручення від 07.05.2019; сертифікат про походження товару від 10.05.2019 № СО856262; довідка про транспортно експедиційні послуги від 20.05.2019 № 20/05-19ТР.

За наслідками опрацювання наданих документів митний орган через засоби електронного звязку надіслав декларанту повідомлення від 31.05.2019 про необхідність подати додаткові документи. На виконання вимог митниці позивач надав: договір про надання транспортноекспедиційних послуг від 22.11.2017 № 22/11/40086570-СОП; комерційну пропозицію від контрагента від 26.03.2019 № 2489_9516_QT(9507-REV1); лист з поясненнями від 31.05.2019 № 18.

Розглянувши подані декларантом документи відповідач відмовив ТОВ «ГК «Високовольтні технології» у митному оформленні (випуску) товарів, про що складено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів транспортних засобів комерційного призначення № UA112080/2019/00457 від 31.05.2019 та прийняла оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2019/000052/2 від 31.05.2019, яким митну вартість визначено за другорядним методом 2 б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів. Серед підстав для прийняття оскаржуваного рішення відповідач зазначає, що: у гр. 16, 23 товаротранспортного документу CMR від 18.05.2019 № 725659 перевізником зазначено ТОВ «Авангард транс», натомість довідка про транспортні витрати від 20.05.2019 № 20/05-19 ТР надана ТОВ «Сфера-2108»; п. 4 зовнішньоекономічного договору передбачена переплата за товар протягом трьох днів з моменту підписання контракту або видачі проформи-інвойсу, але переплата була здійснена 04.04.2019 та 07.05.2019.

Однак ТОВ «ГК «Високовольтні технології» вважає такі підстави необгрунтованими, оскільки ТОВ «Сфера-2108» за договором про надання транспортно-експедиційних послуг від 22.11.2017 № 22/11/40086570-СОП організовує доставку вантажу власним транспортом, або транспортом третіх осіб з якими у нього укладені договори на транспортні послуги. Перевізник ТОВ «Авангард транс» був залучений ТОВ «Сфера-2108» для перевезення вантажу позивача. Транспортні витрати на транспортно-експедиційні послуги розподілені до та після перетину кордону, що підтверджується довідкою ТОВ «Сфера-2108» від 20.05.2019, що підтверджує вартість наданих транспортних послуг, які були включені до митної вартості товару.

Що стосується оплати, то позивач зазначає, що оплата дійсно була здійснена з порушенням строків, однак це не змінило вартість товару за договором.

Позивач вважає, що при здійсненні імпортування товарів на митну територію України на підтвердження заявленої ним вартості товару за ціною контракту було надано повний пакет документів, а відповідач, в свою чергу, не наводить доводів неможливості застосування методів коригування, що передує методу 2б). Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 01.07.2019 позовна заява була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 19.07.2019 було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 14.08.2019.

Відповідачем 06.08.2019 подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що 30.05.2019 митним брокером ТОВ «В-Бест» до митного контролю та митного оформлення було надіслано засобами електронного звязку митну декларацію в режимі ІМ 40, якій присвоєно № UA112080/2019/015921 на товар. До митного оформлення були надані документи: пакувальний лист від 08.05.2019; рахунок-проформа № PI-VT-01.19 від 26.03.2019; рахунок фактура (інвойс) № UEL 110 від 08.05.2019; CMR транспортна накладна від 18.05.2019 № 725659; сертифікат про походження товару від 10.05.2019 № СО856262; повідомлення SWIFT від 04.04.2019 та від 07.05.2019; довідка про транспортно експедиційні послуги від 20.05.2019 № 20/05-19ТР; контракт № 2489_9516_QT-Rev QT від 26.03.2019; технічний опис № 1028 від 07.02.2018; копія митної декларації країни відправлення № 19341200EX156718 від 10.05.2019.

При виконанні митних формальностей за МД № UA112080/2019/015921 від 30.05.2019 спрацювали форми контролю системи управління ризиками.

Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару, заявленого

Під час здійснення митного контролю митний орган дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять наступні розбіжності: 1) у гр. 16, 23 товаротранспортного документу CMR від 18.05.2019 № 725659 перевізником зазначено ТОВ «Авангард транс», натомість довідка про транспортні витрати від 20.05.2019 № 20/05-19 ТР надана ТОВ «Сфера-2108»; 2) п. 4 зовнішньоекономічного договору передбачена переплата за товар протягом трьох днів з моменту підписання контракту або видачі проформи-інвойсу, але переплата була здійснена 04.04.2019 та 07.05.2019.

31.05.2019 декларанту було повідомлено про необхідність протягом 10 календарних днів надати наступні документи для підтвердження заявленої митної вартості та обраний метод її визначення, а саме: виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На запит митниці брокером надіслано відповідь, в якій вказано про надання додаткових документів, а саме: листа № 18 від 31.05.2019; комерційної пропозиції від 26.03.2019 № 2489_9516_QT(9507-REV1); договору № 22/11/40086570-СОП від 22.11.2017 та зазначено «Інші документи надати неможливо».

Крім того, у митниці наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено.

31.05.2019 відповідачем було прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2019/000052/2. Оформлення товару було здійснено та випущено у вільний обіг за МД №UA112080/2019/016162 від 31.05.2019. На думку відповідача, оскаржуване Рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству.

Ухвалою суду від 14.08.2019 провадження у справі було зупинене для примирення до 26.09.2019.

26.09.2019 на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначає, що позивачем були надані всі необхідні документи, крім страховки (товар не страхувався) та ліцензії (на цей вид діяльності законодавством не передбачено ліцензування). В поданих документах немає ознак підробки та наявні всі дані для застосування обраного методу, тобто відомостей щодо складових митної вартості або ціни. Крім того, відповідач не навів жодних пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо або іншої докладної інформації і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням методу 2Б.

Ухвалою суду від 26.09.2019 провадження у справі було поновлено.

Ухвалою від 26.09.2019 строк підготовчого провадження було продовжено та відкладено підготовче засідання на 20.11.2019.

30.09.2019 на адресу суду відповідачем були надані заперечення на відповідь на відзив, де зазначено, що в гр. 33 оскаржуваного рішення митницею досить повно та обгрунтовано зазначено обставини прийняття рішення, джерела інформації, що використовувалися для визначення митної вартості товарів, послідовність застосування методів визначення митної вартості після проведення процедури консультацій.

Протокольною ухвалою суду від 20.11.2019 підготовче провадження було закрито та призначено розгляд справи по суті на 16.12.2019.

В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримала повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечила.

Відповідно до статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 16.12.2019 сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Суд, заслухавши думку представника позивача та представника відповідача, розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, вивчивши додатково подані відповідь на відзив та заперечення на відповідь на відзив, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

26.03.2018 між ТОВ «ГК «Високовольтні технології» (Україна) Покупець та компанією «ULUSOY ELEKTRIK IMALAT TAAHHUT ve TICARET AS» (Туреччина) Постачальний укладений контракт № 2489_9516_QT-Rev QT, відповідно до якого Постачальник зобовязаний виготовити та передати у власність Покупця товар, а Покупець прийняти та оплатити його вартість відповідно до Проформ інвойсів до цього договору.

30.05.2019 до митного контролю та митного оформлення було надіслано засобами електронного звязку митну декларацію в режимі ІМ 40, якій присвоєно № UA112080/2019/015921 на товар: 35кВ 630А 20 кА НМН36-01 - комплектний розподільчий пристрій в металевій оболонці з вимикачем навантаження 2 шт.; 35кВ 630А 20 кА НМН36-03 комплектний розподільчий пристрій в металевій оболонці з трансформатором напруги 2 шт.; 35кВ 630А 20 кА НМН36-04 - комплектний розподільчий пристрій в металевій оболонці з автоматичним вимикачем навантаження 2 шт.; 35кВ 630А 20 кА НМН36-01 секційний комплектний розподільчий пристрій в металевій оболонці 1 шт.

Згідно з графою 43 МД № UA112080/2019/015921 від 30.05.2019 декларантом зазначено метод визначення митної вартості на рівні: за основним за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Умови поставки (графа 20 МД № UA112080/2019/015921 від 30.05.2019) FCA.

При поданні МД № UA112080/2019/015921 від 30.05.2019 декларантом надано Запорізькій митниці ДФС: пакувальний лист від 08.05.2019; рахунок-проформа № PI-VT-01.19 від 26.03.2019; рахунок фактура (інвойс) № UEL 110 від 08.05.2019; CMR транспортна накладна від 18.05.2019 № 725659; сертифікат про походження товару від 10.05.2019 № СО856262; повідомлення SWIFT від 04.04.2019 та від 07.05.2019; довідка про транспортно експедиційні послуги від 20.05.2019 № 20/05-19ТР; контракт № 2489_9516_QT-Rev QT від 26.03.2019; технічний опис № 1028 від 07.02.2018; копія митної декларації країни відправлення № 19341200EX156718 від 10.05.2019.

Запорізькою митницею ДФС декларанту направлено електронне повідомлення в якому зазначено: … Відповідно до положень частини 3 статті 53 Кодексу орган доходів і зборів дійшов висновку, що документи, які надані до митного оформлення товару (зазначені у частині 2 статті 53 Кодексу) не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та містять наступні розбіжності: 1) у гр. 16, 23 товаротранспортного документу CMR від 18.05.2019 № 725659 перевізником зазначено ТОВ «Авангард транс», м. Дніпро, натомість довідка про транспортні витрати від 20.05.2019 № 20/05-19 ТР надана ТОВ «Сфера-2108», м. Харків; 2) п. 4 зовнішньоекономічного договору передбачена переплата за товар протягом трьох днів з моменту підписання контракту або видачі проформи-інвойсу, але переплата була здійснена 04.04.2019 та 07.05.2019.

В зв`язку з цим, відповідно до положень частини 3 статті 53 Кодексу, декларант зобов`язаний протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: 1) виписку з бухгалтерської документації; 2) каталоги, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 3) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових про вартість товару або сировини. Відповідно до положень частини 6 статті 53 Кодексу декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару ….

На запит митниці декларантом було надано: лист № 18 від 31.05.2019; комерційну пропозицію від 26.03.2019 № 2489_9516_QT(9507-REV1); договір № 22/11/40086570-СОП від 22.11.2017 та зазначено «Інші документи надати неможливо».

Судом досліджено Рішення про коригування митної вартості товарів, прийняте Запорізькою митницею за №UA112080/2019/000052/2 від 31.05.2019.

В 33 графі Рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2019/000052/2 від 31.05.2019, серед іншого, зазначено, що митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням методу за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів згідно наявної у органу доходів і зборів інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ). Враховуючи вимоги ст. 60 МК України використана наявна інформація щодо аналогічних товарів за методом 2Б) з розрахунку: 35кВ 630А 20 кА НМН36-01 3803,82 дол. США з урахуванням транспортних витрат; 35кВ 630А 20 кА НМН36-03 4692,05 дол. США з урахуванням транспортних витрат; 35кВ 630А 20 кА НМН36-05 4692,05 дол. США з урахуванням транспортних витрат (МД від 10.04.2019 № UA 205090/2019/048234, МД від 22.04.2019 № UA 205090/2019/052998).

Оформлення товару здійснено позивачем та випущено у вільний обіг за МД № UA112080/2019/016162 від 31.05.2019 з урахуванням Рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2019/000052/2 від 31.05.2019 під гарантію відповідно до розділу X Митного кодексу України.

Позов підлягає задоволенню з урахуванням зазначеного вище та виходячи з наступного.

1. Відповідно до ч.1 ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Як зазначено у ч.2 ст.53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з ч.3 ст.53 Митного кодексу України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому, слід зауважити, що Законом України №227-V від 05.10.2006 Про приєднання України до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур у зміненій редакції згідно з Додатком I до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур Верховна Рада України постановила: Приєднатися до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, вчиненого 26 червня 1999 року в м.Брюсселі, в тому числі Додатку I та Додатку II до нього, прийнявши Спеціальні додатки (додаток III до Протоколу).

Відповідно до Стандартного правила 8 Розділу 1 Спеціального додатку А Додатку III до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (Спеціальні додатки) у випадках, коли митна служба вимагає документи в зв`язку з представленням їй товарів, інформація, що міститься у цих документах, обмежується лише даними, необхідними для ідентифікації товарів та транспортного засобу.

Рекомендації Європейської економічної комісії ООН №18 Заходи щодо спрощення процедур міжнародної торгівлі 26-29 березня 2001 року вимагають щоб документарні вимоги були зведені до мінімуму.

Відповідно до Стандартного правила 3.16. Розділу 3 Загального додатку Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (Кіотська конвенція) від 18.05.1973: На підтвердження декларації на товари митна служба вимагає тільки ті документи, які є необхідними для проведення контролю за даною операцією та забезпечення виконання усіх вимог щодо застосування митного законодавства.

Відповідачем не доведено додержання вимог Закону України №227-V від 05.10.2006 Про приєднання України до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур у зміненій редакції згідно з Додатком I до Протоколу про внесення змін до Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, ст.53 Митного кодексу України при вимаганні від декларанта додаткових документів, оскільки документів, доданих до МД №UА112080/2019/015921 від 30.05.2019 цілком достатньо для ідентифікації товару.

У ч.1 ст.57 Митного кодексу України зазначено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Відповідно до ч.10 ст.58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: […] в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; […] 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Надаючи правову оцінку доводам відповідача, викладених у Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA112080/2019/000052/2 від 31.05.2019 судом взято до уваги, що умови імпорту товару за МД від 10.04.2019 № UA 205090/2019/048234, МД від 22.04.2019 № UA 205090/2019/052998 (які взяті відповідачем як джерело для визначення митної вартості) суттєво відрізняються від умов заявлених позивачем у МД №UА112080/2019/015921 від 30.05.2019.

Так, поставка товарів за вищезгаданими МД здійснена на умовах поставки EXW, в окремих МД не співпадають характеристики товару, відсутній прямий зв`язок між отримувачем товару та виробником.

Митниця не врахувала, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, вона повинна також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням методу 2Б.

Параграфом 2 Статті VII Оцінка товару для митних цілей Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ від 30.10.1947) передбачено: 2. (a) Оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.(*) (b) Під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи аналогічний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи аналогічного товару впливає кількість окремої трансакції, ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або (i) з порівнюваними кількостями, або (ii) з кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.(*) ….

Відповідно до підпункту а пункту 1 статті 5 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року: 1. (a) Якщо імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари продаються в країні імпорту в якості імпортних, митна вартість імпортних товарів згідно з положеннями цієї Статті базується на ціні одиниці товарів, за якою імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари таким чином продаються у найбільшій сукупній кількості в той час або приблизно в той час, коли відбувається імпорт товарів, що оцінюється, особам, які не пов`язані з особами, у яких вони купують такі товари, при дотриманні вимог відрахування нижченаведеного: (…) (b) Якщо ні імпортні товари, ні ідентичні або подібні імпортні товари не продаються в час ввезення або приблизно в час ввезення товарів, що оцінюються, то митна вартість, яка в інших випадках підпадає під положення параграфа 1(а), ґрунтується на одиниці товару, за якою імпортні товари або ідентичні чи подібні імпортні товари продаються в країні імпорту в якості імпортних на найбільш ранню дату після імпорту товарів, що оцінюються, але до закінчення 90 днів після такого імпорту.

У пп.с п.3 Примітки до статті 7 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, зокрема, зазначено: 3.Деякі приклади розумної гнучкості: (…) с) дедуктивний метод вимога про те, що товари продаватимуся в тому стані, як вони імпортуються, що містить в підпункті а пункту 1 статті 5, може тлумачитися гнучко; вимога про 90 днів може застосовуватись гнучко.

Документально відповідачем не доведено, що ціна вищевказаного товару з моменту митного оформлення за МД від 10.04.2019 № UA 205090/2019/048234, МД від 22.04.2019 № UA 205090/2019/052998, взяте відповідачем як джерело цінової інформації, до 30.05.2019 (митне оформлення позивачем за МД №UА112080/2019/015921) залишалась незмінною на світовому ринку.

Отже, відповідач не обґрунтував, чому ним взяті як джерело для визначення митної вартості товару саме МД від 10.04.2019 № UA 205090/2019/048234, МД від 22.04.2019 № UA 205090/2019/052998 та не взяті до уваги інші джерела цінової інформації.

У п.3 розділу 3 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених 11.09.2015 наказом ДФС України №689, зазначено: 3.Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює аналіз, виявлення та оцінку ризиків, повинна враховувати особливості формування вартості товарів, які реалізуються в порядку біржової торгівлі. При здійсненні аналізу, виявлення та оцінки ризиків товарів, які є об`єктом біржової торгівлі, ціну договору щодо товару, який імпортується (вартість операції), без урахування витрат на доставку, комісійних витрат, премії або знижки за фактичну якість товару і премії продавцю необхідно порівнювати зі значенням біржових котирувань за період 10 днів, що передує даті складання рахунка-фактури (інвойсу) або додатку (специфікації) до зовнішньоекономічного договору (контракту). При здійсненні аналізу, виявлення та оцінки ризиків на підставі сировинних складових ураховуються дані про вміст сировини, що використовується для виготовлення цього товару. За відсутності даних про щоденні біржові котирування для аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовується інформація про середні значення біржових котирувань за календарний місяць, в якому здійснювалось відвантаження товару.

Відповідачем, який заперечував проти позову, не надано до суду доказів вивчення всіх можливих джерел інформації, передбачених Методичними рекомендаціями щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України при прийнятті Рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2019/000052/2 від 31.05.2019 та визначенні ціни імпортованого ТОВ «ГК «Високовольтні технології» товару.

Звідси, Запорізькою митницею ДФС не доведено причини надання переваг одним джерелам цінової інформації перед іншими.

Як зазначено у ч.1 ст.55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч.2 ст.57 Митного кодексу України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні (ч.2 ст.58 Митного кодексу України).

Згідно з ч.3 ст.58 Митного кодексу України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; 2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів; 3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті. Зазначені платежі можуть включати платежі, які стосуються прав на літературні та художні твори, винаходи, корисні моделі, промислові зразки, торговельні марки та інші об`єкти права інтелектуальної власності. Витрати на право відтворення (тиражування) оцінюваних товарів в Україні не повинні додаватися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. Порядок включення до ціни розрахунку роялті та ліцензійних платежів визначається Кабінетом Міністрів України; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця; 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за методом за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у ст.53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Суд звертає увагу на те, що позивачем при здійсненні імпортування товару на митну територію України на підтвердження заявленої ним митної вартості товару за ціною контракту було надано повний пакет документів, у відповідності до переліку, закріпленого частиною 2 статті 53 МК України.

При цьому, слід враховувати, що ст. 53 МК України, якою врегульовано порядок підтвердження декларантом заявленої митної вартості та її перевірки митницею, не містить жодних вимог щодо необхідності додаткового підтвердження ціни, вказаної у документах, які підтверджують митну вартість.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20.02.2018 р. по справі № 809/1884/16.

Посилання відповідача на те, що надання додаткових документів на вимогу митного органу є обов`язком декларанта і що митний орган не зобов`язаний зазначати, що саме стало підставою для витребування в декларанта додаткових документів, є необґрунтованими, оскільки митні органи дійсно мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але такі повноваження повинні ними здійснюватися у спосіб, установлений законом, тобто в даному випадку витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що так чи інакше впливають на визначення безпосередньо митної вартості.

Водночас, навіть у разі витребування додаткових документів, митний орган має враховувати, що ненадання їх повного пакету може бути підставою для коригування митної вартості лише тоді, коли подані документи є недостатніми або такими, що в сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації про заявлену митну вартість.

Аналогічний правовий висновок викладений в постановах Верховного Суду від 20.02.2018 р. по справі № 809/1884/16, від 03.04.2018 р. по справі № 826/8797/16.

Посилання відповідача на те, що у гр. 16, 23 товаротранспортного документу CMR від 18.05.2019 № 725659 перевізником зазначено ТОВ «Авангард транс», м. Дніпро, натомість довідка про транспортні витрати від 20.05.2019 № 20/05-19 ТР надана ТОВ «Сфера-2108», м. Харків, є необгрунтованими у звязку із наступним.

Відповідно до матеріалів справи між позивачем (Замовник) та ТОВ «Сфера-2108» (Виконавець) було укладено договір № 22/11/40086570-СОП від 22.11.2017 про надання транспортно-експедиційних послуг при організації перевезень вантажів автомобільним транспортом на митній території України та іноземних держав.

За умовами п. 1.3 даного Договору Виконавець вправі залучати третіх осіб на власний розсуд для виконання своїх зобовязань перед Замовником, а також вправі самостійно обирати або змінювати вид транспорту, маршрут перевезення, порядок перевезення, тощо.

08.05.2019 між ТОВ «Сфера-2108» та ТОВ «Авангард Транс» було укладено договір № 08/05/38676226 про надання транспортно-експедиційних послуг при організації перевезень вантажів автомобільним транспортом на митній території України та іноземних держав.

Крім того, суд зазначає, що у довідці про транспортно-експедиційні витрати від 20.05.2019 № 20/05-19ТР ТОВ «Сфера-2108» посилається на перевезення вантажу автомобільним транспортом з держномером АІ9099НК/АІ0750ХН по маршруту м. Анкара м. Кременчуг. Той самий автомобіль і маршрут зазначений в CMR транспортної накладної від 18.05.2019 № 725659.

Посилання відповідача на те, що п. 4 зовнішньоекономічного договору передбачена переплата за товар протягом трьох днів з моменту підписання контракту або видачі проформи-інвойсу, але переплата була здійснена 04.04.2019 та 07.05.2019, також є необґрунтованими, оскільки оплата товару визначається сторонами контрактом і незначне порушення строків оплати жодним чином не впливає на заявлену митну вартість, а лише визначає межі відповідальності сторін.

Таким чином, документами, наданими позивачем контролюючому митному органу при здійсненні митного оформлення товару, у їх сукупності підтверджуються всі складові заявленої ним митної вартості товару за ціною договору і наявні в них відомості надають можливість перевірити її правильність.

Крім того, відповідачем не доведено, тим більше з урахуванням його ж доводів, неможливість застосування жодного методу «за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів».

Що стосується посилання відповідача на те, що разом з МД №UA112080/2019/015921 від 30.05.2019 під час митного контролю та митного оформлення були надіслані повідомлення SWIFT від 04.04.2019 та від 07.05.2019, які відрізняються від платіжних доручень від 04.04.2019 та від 07.05.2019, то суд зазначає, що SWIFT представляє собою міжнародну міжбанківська системи передачі інформації та здійснення платежів та у розумінні Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є міжнародною платіжною системою, яка здійснює свою діяльність на території двох і більше країн та забезпечує проведення переказу коштів у межах цієї платіжної системи, у тому числі з однієї країни в іншу. Разом з тим, у відповідності до положень ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача. При цьому Положення «Про порядок виконання банками документів на переказ, примусове списання і арешт коштів в іноземних валютах та банківських металів», не містить жодних застережень щодо неможливості застосування SWIFT документів зокрема для визначення вартості товару, при наявності у такому документі реквізитів, які дозволяють ідентифікувати такий платіж.

Водночас, постулатом адміністративного процесуального законодавства є презумпція винуватості відповідача у справі - суб`єкта владних повноважень (ч.2 ст.77 КАС України), що обумовлює покладення обов`язку доказування в митних спорах на контролюючий орган, який у відповідності до принципу офіційного з`ясування обставин справи повинен доводити в суді обставини, що стали підставою для коригування заявленої декларантом митної вартості, та правомірність прийняття свого рішення, зокрема з дотриманням процедурних вимог.

Перевіряючи всі доводи відповідача суд також приймає до уваги правову позицію ЄСПЛ, викладену в рішенні від 21.01.1999 р. по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», відповідно до якої «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що відповідачем не доведено наявність обґрунтованого сумніву щодо правильності задекларованої позивачем митної вартості товару після отримання від позивача документів.

Отримавши від декларанта документи, які, на думку суду, підтверджують правильність задекларованої митної вартості товару за основним методом, відповідач з порушенням норм права здійснив застосування другорядних методів.

На думку суду позивачем доведено обґрунтованість визначення митної вартості товару за основним методом (за ціною договору (контракту) щодо товару, який імпортується (вартість операції)) та безпідставність застосування відповідачем методу «за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів».

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Рішення про коригування митної вартості товарів № UA112080/2019/000052/2 від 31.05.2019, прийняте Запорізькою митницею ДФС не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірними і підлягають скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки належним суб`єктом владних повноважень у справі була Запорізька митниця ДФС, то з бюджетних асигнувань цього органу повинні бути присуджені позивачу судові витрати, документально підтверджені у сумі 1921 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 2241, 243-246, 250 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Високовольтні технології" (вул. Брянська, буд. 10, м. Запоріжжя, 69057, ) до Запорізька митниця ДФС (вул. Сергія Синенка, буд. 12, м. Запоріжжя, 69041, ) про визнання протиправним та скасування рішення, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Запорізької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів № UA112080/2019/000052/2 від 31.05.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Запорізької митниці ДФС (вул. Сергія Синенка, буд. 12, м. Запоріжжя, 69041, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній "Високовольтні технології" (вул. Брянська, буд. 10, м. Запоріжжя, 69057, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено та підписано 21.12.2019.

Суддя А.В. Сіпака