Справа № 640/9671/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/9671/19 Суддя (судді) першої інстанції: Амельохін В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Кобаля І.М., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2019 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив зобов`язати Державну фіскальну службу України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку із інвалідністю, що настала у період проходження служби в податковій міліції, відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію», в редакції Закону від 13.02.2015 р. №208-VІІІ, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

На обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що відповідачем протиправно не застосовано Закон України «Про міліцію» під час розгляду питання щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2019 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо не прийняття рішення по заяві ОСОБА_1 щодо нарахування одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, як інваліда ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в податковій міліції. Зобов`язано Державну фіскальну службу України розглянути заяву ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності, як інваліда ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в податковій міліції та прийняти рішення за наслідком такого розгляду з урахуванням висновків, викладених у даному судовому рішенні. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі Державна фіскальна служба України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Зокрема скаржник зазначає, що II група інвалідності встановлена позивачу після втрати чинності Закону України «Про міліцію», проводити розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності колишнім працівникам податкової міліції після 07.11.2015 законні підстави відсутні.

Скаржник наголосив на застосування принципу дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень.

Перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, Шостий апеляційний адміністративний суд дійшов наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що наказом Державної фіскальної служби України від 27.04.2016р. №1600-о позивача було звільнено з посади завідувача сектору зовнішніх відносин Головного оперативного управління Державної фіскальної служби України та податкової міліції ДФС у запас за пунктом 64 підпунктом «б» (через хворобу).

За результатами огляду Спеціалізованої медико-соціальної експертної комісії №2 (МСЕК № 2) 02.06.2016 ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності, ступінь втрати - 60 %, причина інвалідності - захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС та датою чергового переогляду 26.05.2017р.

10.05.2017 р. за наслідками повторного огляду Спеціалізованої медико-соціальної експертної комісії №2 (МСЕК № 2) позивачу з 10.05.2017р. підтверджено II групу інвалідності про що видано довідку про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної непрацездатності серії АВ НОМЕР_1 , де ступінь втрати - 60 %, причина інвалідності - захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС.

В подальшому, 29.01.2019 позивач звернувся до Державної фіскальної служби України із заявою, в якій просив провести виплату одноразової грошової допомоги в зв`язку з установленням інвалідності у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

Листом від 19.02.2019р. №1200/Х/99-99-04-04-02-14 Державна фіскальна служба України відмовила позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги.

Підставою для відмови зазначено те, що оскільки II група інвалідності встановлена 02.06.2016р., тобто після втрати чинності Закону України «Про міліцію», проводити розрахунок та виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності та втратою працездатності колишнім працівникам податкової міліції після 07 листопада 2015 року законні підстави відсутні; розгляд матеріалів про виплату одноразової грошової допомоги працівникам податкової міліції буде відновлено після внесення відповідних змін до Податкового кодексу України або прийняття нового нормативно-правового акту.

Відповідно до статті 356 Податкового кодексу України держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону № 565-XII та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Згідно з частиною шостою статті 23 Закону України "Про міліцію" від 20 грудня 1990 року № 565-XII (далі - Закон № 565-XII) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Закон № 565-XII втратив чинність 07 листопада 2015 року у зв`язку з набранням чинності Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року. При цьому у пункті 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом № 565-XII, зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Правова позиція з цього питання викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 07 березня 2018 року у справі № 464/5571/16-а, від 21 червня 2018 року у справі № 822/31/18 та від 28 серпня 2018 року №804/6297/17.

Відповідно до статті 23 Закону № 565-XII постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок № 850).

Пунктом 2 зазначеної постанови установлено, що особам, які до набрання чинності (12 березня 2015 року) Законом України від 13 лютого 2015 року № 208-VIII «Про внесення змін до статті 23 Закону № 565-XII (далі - Закон № 208-VIII) мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 № 707 (далі - Порядок № 707);.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 707 одноразова грошова допомога (далі - грошова допомога) виплачується у разі: установлення інвалідності, яка настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ, органах державної податкової служби або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення такого строку внаслідок захворювання або нещасного випадку, що сталися: під час виконання службових обов`язків, пов`язаних з безпосередньою участю в охороні громадського порядку та боротьбі із злочинністю, у розмірі: п`ятирічного грошового забезпечення - інвалідам I групи; чотирирічного грошового забезпечення - інвалідам II групи; трирічного грошового забезпечення - інвалідам III групи; у період проходження служби, - у відсотках відповідного розміру грошового забезпечення згідно із ступенем втрати працездатності, який визначається медико-соціальною експертною комісією.

Отож, у період з 12 березня 2015 року (дата набрання чинності Закону № 280-VIII) до 31 жовтня 2015 року (дата набрання чинності Порядку № 850) механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону № 565-ХІІ визначав Порядок № 707.

У той же час, II групу інвалідності позивачу встановлено 02.06.2016 р., тобто право на отримання одноразової грошової допомоги у позивача виникло у 2016 році, відтак у даному випадку підлягають до застосування положення Порядку №850.

Таким чином, за колишніми працівниками міліції, в тому числі і податкової міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги на умовах, передбачених Законом України «Про міліцію» та Порядку № 850.

Правова позиція з цього питання викладена Верховним Судом в постанові від 20.05.2019 у справі № 405/704/17.

В свою чергу, як вбачається з листа ДФС України від 19.02.2019р. №1200/Х/99-99-04-04-02-14 позивачу було відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги з тих підстав, що станом на дату звернення позивача до Закону України «Про Національну поліцію» не внесені зміни щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги колишнім поліцейським, то слід констатувати, що заява позивача про виплату йому одноразової грошової допомоги не розглядалась по суті порушеного в ній питання, а відтак і не приймалось будь-яких рішень з цього питання.

Таким чином, в даному випадку наявна протиправна бездіяльність відповідача, яка призвела до порушення прав позивача.

З огляду на наведені правові норми та фактичні обставини справи слід погодитись з висновком суду попередньої інстанції, що належним способом відновлення порушеного права позивача є визнання протиправними дій відповідача щодо нерозгляду заяви стосовно виплати одноразової грошової допомоги та зобов`язання розглянути таку заяву відповідно до вимог законодавства.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на постанову суду може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Постанова складена в повному обсязі 19 грудня 2019 р.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя М.І.Кобаль

суддя В.П.Мельничук