Справа № 240/9532/19
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
21 грудня 2019 року м. Житомир справа № 240/9532/19
категорія 111030300
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лазуріт Компані" до Головного управління ДФС у Житомирській області та до Державної фіскальної служби України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
- зобов`язати Головне управління ДФС у Житомирській області направити рішення із копіями відповідних документів до Державної фіскальної служби України для внесення відповідних змін до Реєстру платників податку на додану вартість та запису про реєстрацію ТОВ "Лазуріт Компані", як платника податку на додану вартість з 01.05.2016;
- зобов`язати Державну фіскальну службу України внести до реєстру платників податку на додану вартість запис про реєстрацію ТОВ "Лазуріт Компані", як платник податку на додану вартість з 01.05.2016;
- визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо не відображення в системі електронного адміністрування податку на додану вартість збільшення суми податку, на яку ТОВ "Лазуріт Компані" маж право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у системі електронного адміністрування ПДВ на суму 5426779,00 грн.;
- зобов`язати Державну фіскальної служби України збільшити рахунок, відкритий ТОВ "Лазуріт Компані" в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на яку ТОВ "Лазуріт Комнані" має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у системі електронного адміністрування ПДВ на суму 5426779,00 грн.
В обгрунтування заявлених позовних вимог ТОВ "Лазуріт Компані" зазначає, що з 01.05.2016 воно було зареєстровано платником податку на додану вартість, однак рішенням Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 31.05.2017 реєстрацію ТОВ "Лазуріт Компані" як платника податку на додану вартість було анульовано. Зазначене рішення було оскаржене товариством в судовому порядку і постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.12.2017 у справі №806/2961/17, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2018, було скасовано рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 31.05.2017 про анулювання реєстрацію ТОВ "Лазуріт Компані" як платника податку на додану вартість. Разом з тим, позивач зазначає, що станом на 21.06.2019 в реєстрі платників ПДВ міститься запис від 31.05.2017 про анулювання свідоцтва ТОВ "Лазуріт Компані" про реєстрацію його платником ПДВ. Зазначені обставини, на думку позивача, свідчать про умисне невиконання Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 05.12.2017 у справі №806/2961/17 щодо відновлення реєстрації ТОВ "Лазуріт Компані" платником податку на додану вартість. Крім того, позивач вказує, що не відновлення реєстрації його платником податку на додану вартість фактично припиняє господарську діяльність товариства, оскільки воно позбавлено можливості оформлювати податкові накладні без яких купівля-продаж товарів стає неможливою. Враховуючи те, що з 31.11.2017 ТОВ "Лазуріт Компані" перебуває на податковому обліку в Житомирській ДПІ ГУ ДФС у Житомирській області, позивач просить в даній позовній заяві зобов`язати Головне управління ДФС у Житомирській області направити судове рішення із копіями відповідних документів до Державної фіскальної служби України для внесення відповідних змін до Реєстру платників податку на додану вартість та поновлення реєстрації ТОВ "Лазуріт Компані", як платника податку на додану вартість.
Крім того, позивач вказує, що до прийняття рішення про анулювання його реєстрації як платника податку на додану вартість залишок коштів на рахунку ТОВ "Лазуріт Компані" у системі електронного адміністрування ПДВ складав 5426779,00 гривень, проте після анулювання свідоцтва платника ПДВ вказані кошти були перераховані до бюджету України. При цьому, обов`язок забезпечення збільшення суми у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на яку платник податків має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних покладено на Державну фіскальну службу України. Разом з тим, ТОВ "Лазуріт Компані" зазначає, що жодних дій щодо збільшення рахунку товариства в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму 5426779,00 гривень Державною фіскальною службою України вчинено не було. Вказана бездіяльність Державної фіскальної служби України заподіює шкоду господарській діяльності позивача, оскільки повністю блокується виконання ним зобов`язань по укладеним контрактам через неможливість реєстрації податкових накладних, у зв`язку з чим ТОВ "Лазуріт Компані" звернулось з даним позовом до суду.
Ухвалою суду від 26 липня 2019 року відкрито провадження у справі №240/9532/19 за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 02 вересня 2019 року о 11:00.
19 серпня 2019 року до суду надійшов відзив Головного управління ДФС у Житомирській області на позовну заяву ТОВ "Лазуріт Компані", в якому відповідач зазначив, що не визнає позовних вимог. Свою позицію аргументував тим, що згідно з приписами п. 5.10 Положення про реєстрацію платників податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.11.2014 №1130, підставою для внесення до реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулася за самостійним рішенням контролюючого органу, є рішення суду, яке набрало законної сили. Таке рішення із копіями відповідних документів направляється до ДФС для внесення відповідних змін до Реєстру. Разом з тим відповідач наголошує, що процедура поновлення реєстрації платником ПДВ Положенням №1130 не передбачена. Оскільки на момент анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ "Лазуріт Компані" перебувало на обліку у ДПІ в Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві та відповідно рішення про анулювання реєстрації, яке в подальшому було скасовано в судовому порядку, приймалось зазначеним органом, то на переконання Головного управління ДФС у Житомирській області обов`язок щодо поновлення реєстрації платника ПДВ покладено саме на ДПІ в Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві. З огляду на що відповідач вказав, що у нього відсутні будь-які підстави для відновлення реєстрації ТОВ "Лазуріт Компані" платником ПДВ та направлення копій відповідних документів до Державної фіскальної служби України для внесення змін до Реєстру платників податку на додану вартість. Натомість з приводу позовних вимог в частині збільшення рахунку, відкритого ТОВ "Лазуріт Компані" в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на суму 5426779,00 грн., відповідач зазначив, що Система електронного адміністрування (СЕА) ПДВ працює виключно в автоматичному режимі та на підставі розроблених алгоритмів відповідно до ст. 200-1 ПК України та Постанови №569 від 16.10.2014 і не допускає ручного втручання. З огляду на зазначене, Головне управління ДФС у Житомирській області просило відмовити ТОВ "Лазуріт Компані" в задоволенні позову (а.с.37-41).
Підготовче судове засідання, що було призначено на 02 вересня 2019 року, у зв`язку з неявкою позивача було перенесено на 18 вересня 2019 року о 10:00.
У зв`язку з хворобою головуючого судді Черняхович І.Е. підготовче судове засідання, що було призначено на 18 вересня 2019 року, відкладено на 26 вересня 2019 року о 14:30.
Протокольною ухвалою суду, винесеною без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання від 26.09.2019, було продовжено підготовче засідання у справі терміном на 30 днів та призначено наступне судове засідання на 16 жовтня 2019 року о 12:00.
В судовому засіданні, яке відбулося 16 жовтня 2019 року, було оголошено перерву до 28 жовтня 2019 року для надання ТОВ "Лазуріт Компані" можливості уточнити заявлені позовні вимоги.
23 жовтня 2019 року до відділу документального забезпечення суду надійшла заява ТОВ "Лазуріт Компані" про уточнення позовних вимог (а.с.72-75).
У зв`язку з тим, що станом 28 жовтня 2019 року відповідач не отримав заяви ТОВ "Лазуріт Компані" про уточнення заявлених позовних вимог, судове засідання у справі було відкладено до 29 жовтня 2019 року о 14:30.
29 жовтня 2019 року до суду надійшов відзив Головного управління ДФС у Житомирській області та до Державної фіскальної служби України на уточнену позовну заяву ТОВ "Лазуріт Компані" (а.с.84-86).
Протокольною ухвалою суду, винесеною без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання від 29.10.2019, було закрито підготовче провадження у справі та розпочато розгляд справи по суті.
Під час судового засідання представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити. Натомість представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за їх безпідставністю, посилаючись при цьому на доводи викладені у відзиві на позовну заяву.
Після з`ясування позиції сторін та дослідження наявних у матеріалах справи доказів, судом без виходу до нарадчої кімнати було винесено протокольну ухвалу про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 31.03.2016 ТОВ "Лазуріт Компані" було зареєстроване як юридична особа та взяте на облік як платник податків в Державній податковій інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві.
Однак, 31.05.2017 Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві на підставі пп. "г" п. 184.1 ст.184 було прийнято рішення про анулювання реєстрації ТОВ "Лазуріт Компані" як платника податку на додану вартість. Підставою для анулювання реєстрації було неподання платником протягом 5 податкових місяців та подання протягом 7 податкових місяців до контролюючого органу звітності з податку на додану вартість з показниками, що свідчать про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкого зобов`язання чи податкового кредиту протягом періоду з травня 2016 року по травень 2017 року.
Зазначене рішення було оскаржене ТОВ "Лазуріт Компані" до суду.
За результатом оскарження вказаного рішення в судовому порядку постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.12.2017 у справі №806/2961/17, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2018, рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 31.05.2017 про анулювання реєстрацію ТОВ "Лазуріт Компані" як платника податку на додану вартість було скасовано (а.с.20-29).
Крім того, під час розгляду справи №806/2961/17 судом було встановлено, що протягом травня 2017 року ТОВ "Лазуріт Компані" ввозило товари на митну територію України. Згідно з Витягом щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні від 19.06.2017 року, загальна сума сплаченого ТОВ "Лазуріт Компані" 23.05.2017 податку під час ввезення вказаних товарів на митну територію України складала 5426124,44 грн.
Відповідно до вимог п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України таке ввезення ТОВ "Лазуріт Компані" товарів на митну територію України є підставою для нарахування податкового кредиту з податку на додану вартість в сумі 5426124,44 грн.
Так, позивач у своїй податковій декларації з податку на додану вартість за травень 2017 року і в Довідці про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду відобразив суму податку на додану вартість в розмірі 5426462,00 грн.
Оскільки зазначені обставини, встановлені рішенням суду по справі №806/2961/17, яке набрало законної сили, то відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, ці обставини не підлягають доказуються при даної справи. Вищезазначене зумовило те, що станом на 23.05.2017 на електонному рахунку ТОВ "Лазуріт Компані" обліковувалось сума від`ємного значення ПДВ (податковий кредит) у розмірі 5426462,00 грн. (а.с.15)
Однак після анулювання на підставі рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 31.05.2019 реєстрації ТОВ "Лазуріт Компані" як платника податку на додану вартість, кошти в розмір 5426462,00 грн., що містились на елекронному рахунку позивача в системі електронного адміністрування ПДВ були перераховані до державного бюджету (а.с.15).
Водночас станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду, запис про скасування анулювання реєстрації ТОВ "Лазуріт Компані" як платника податку на додану вартість до Реєстру платників ПДВ внесений не був. Таким чином на даний час свідоцтво ТОВ "Лазуріт Компані" про реєстрацію його платником ПДВ залишається анульованим. А в системі електронного адміністрування ПДВ на електронному рахунку ТОВ "Лазуріт Компані" не було поновлено суми податку на додану вартість, на яку позивач має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину суми від`ємного значення ПДВ у розмірі5426462,00 гривень.
Позивач вважає, що його протиправно не відновлено у статусі платника ПДВ та протиправно не забезпечено автоматичне збільшення суми ПДВ, на яку товариство має право реєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на величину сумивід`ємного значення ПДВ у розмірі5426462,00 гривень.
Вказані обставини зумовили звернення позивача з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.
Відповідно до абз. 1 пп. 180.1 ст. 180 ПК України для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є будь-яка особа, що провадить або планує провадити господарську діяльність і реєструється за своїм добровільним рішенням як платник податку у порядку, визначеному статтею 183 цього розділу.
Згідно з пп. "г" п. 184.1. ст. 184 ПК України реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає контролюючому органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів/послуг, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту;
При цьому, п. 184.2. ст. 184 ПК України передбачено, що анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах "б"-"з" пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного контролюючого органу.
Анулювання реєстрації здійснюється на дату прийняття рішення контролюючим органом про анулювання реєстрації;
Відповідно до п. 184.5. ст. 184.5 ПК України з моменту анулювання реєстрації особи як платника податку така особа позбавляється права на віднесення сум податку до податкового кредиту, складання податкових накладних.
Так, абзацом "г" п. 5.1. Положення №1130 реєстрація діє до дати анулювання, яке відбувається у випадках, визначених пунктом 184.1 статті 184 розділу V Кодексу, якщо особа, зареєстрована як платник ПДВ, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає до контролюючого органу декларації з податку на додану вартість та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.
Відповідно до п. 5.5. Положення №1130 анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу може бути здійснене на підставах, визначених у підпунктах "б" - "з" пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункти "б" - "з" пункту 5.1 цього розділу).
Контролюючі органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав.
Рішення про анулювання реєстрації за самостійним рішенням контролюючого органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей).

За наявності зазначених підтвердних документів (відомостей) контролюючий орган за місцем перебування на обліку платника податків приймає рішення про анулювання реєстрації особи - платника ПДВ незалежно від здійснення контролюючим органом документальних та камеральних перевірок такої особи і їх результатів, а також обов`язку такої особи бути зареєстрованою та/або нараховувати чи сплачувати податок на додану вартість відповідно до законодавства (п. 5.6. Положення №1130).

Анулювання реєстрації здійснюється шляхом виключення платника ПДВ з Реєстру.

Відповідно до п. 5.10. Положення №1130 рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ за самостійним рішенням контролюючого органу може бути оскаржене в адміністративному порядку відповідно до вимог статті 56 Кодексу або до суду.

Підставою для внесення до Реєстру змін щодо скасування анулювання реєстрації, що відбулось за самостійним рішенням контролюючого органу, є рішення суду, яке набрало законної сили, або рішення контролюючого органу про скасування рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ. Рішення із копіями відповідних документів направляється до Державної фіскальної служби України для внесення відповідних змін до Реєстру.

Як вже було встановлено судом, постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.12.2017 у справі №806/2961/17, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.06.2018, рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 31.05.2017 про анулювання реєстрацію ТОВ "Лазуріт Компані" як платника податку на додану вартість було скасовано (а.с.20-29).

Таким чином, зазначене судове рішення по справі №806/2961/17 є підставою для скасування анулювання реєстрації ТОВ "Лазуріт Компані" як платника податку на додану вартість.

Скасоване судом рішення від 31.05.2017 про анулювання реєстрації ТОВ "Лазуріт Компані" було прийнято Державною податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, оскільки на момент його прийняття позивач перебував на податковому обліку у вказаній інспекції.

Крім того, Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві була відповідачем у справі №806/2961/17, а тому їй надсилалась копія постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 05.12.2017 у справі №806/2961/17, якою було скасовано рішення від 31.05.2017 про анулювання реєстрації ТОВ "Лазуріт Компані" як платника податку на додану вартість.

З огляду на норми п. 5.10. Положення №1130 саме Державна податкова інспекція у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві зобов`язана була направити постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 05.12.2017 у справі №806/2961/17 із копіями відповідних документів до Державної фіскальної служби України для внесення відповідних змін до Реєстру.

Разом з тим, вказані дії Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві вчинені не були.

Однак, під час розгляду справи судом було встановлено, що починаючи з 31.11.2017 ТОВ "Лазуріт Компані" перейшло на податковий облік до Житомирської ДПІ ГУ ДФС у Житомирській області.

Таким чином, ще до прийняття рішення по справі №806/2961/17 ТОВ "Лазуріт Компані" перейшло на податковий облік до Житомирської ДПІ ГУ ДФС у Житомирській області.

Процедура переведення платника податків на обслуговування з одного контролюючого органу до іншого врегульована розділом Х Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 09.12.2011 №1588 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 22.04.2014 № 462), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за № 1562/20300 (далі - Порядок №1588).

Згідно з п. 10.1. Порядку №1588 у разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків (далі - адміністративний район), а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків.

Зняття з обліку (за основним місцем обліку) за попереднім місцезнаходженням (місцем проживання) здійснюється автоматично одночасно із взяттям на облік (за основним місцем обліку) за новим місцезнаходженням (місцем проживання). Інформація про зняття з обліку вноситься до Єдиного банку даних юридичних осіб або до Реєстру самозайнятих осіб (п.10.10. Порядку №1588).

Водночас, згідно з 10.14. Порядку №1588 після зняття платника податків з основного місця обліку в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням платник податків продовжує перебувати на обліку в такому органі з ознакою обліку за неосновним місцем обліку, а контролюючий орган стосовно платника податків продовжує адмініструвати податки, збори у частині завершення процедур такого адміністрування до закінчення процедур судового оскарження сум грошових зобов`язань та інших справ адміністративного судочинства, крім випадків заміни такого контролюючого органу (як сторони або третьої особи в адміністративній справі) іншим контролюючим органом.

Відповідно до п. 10.15. Порядку №1588 контролюючий орган за попереднім місцезнаходженням (неосновне місце обліку) передає облікову справу платника податків та інші документи щодо адміністрування податків, зборів контролюючому органу за основним місцем обліку разом з одним примірником повідомлення за формою № 11-ОПП (із заповненим IV розділом) у такі строки: після закінчення бюджетного періоду стосовно платників податків, визначених у пункті 10.13 цього розділу або ж протягом двох робочих днів після зняття з обліку в інших випадках.

Вищезазначений пакет документів включає: реєстраційну частину облікової справи платника податків (з описом) за весь період існування платника податків; звітну частину облікової справи платника податків (з описом), укомплектовану податковими деклараціями (звітами, розрахунками), та іншими документами справи, строк зберігання яких не сплив; довідку про стан розрахунків платника податків з бюджетом; дані про контрольно-перевірочну роботу (в тому числі реєстр складених контролюючим органом актів (довідок) перевірок із зазначенням в реєстрі дати та номера акта перевірки, виду перевірки, перевіреного періоду, структурного підрозділу, що здійснював перевірку, місця та строку зберігання матеріалів перевірки); документи щодо заходів із забезпечення погашення податкового боргу, якщо платник податків має податковий борг; інформацію щодо адміністративного або судового оскарження сум грошових зобов`язань та судових справ між контролюючими органами і платником податків за останні три роки (п.10.16 Порядку №1588)

При цьому, п. 10.20. Порядку №1588 встановлено, що якщо в контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням (місцем проживання) продовжується адміністрування податків, зборів у випадках, визначених у пункті 10.14 цього розділу, то такий контролюючий орган може залишити у себе оригінали документів, необхідних для відповідних процедур адміністрування, а до контролюючого органу за новим місцезнаходженням (місцем проживання) передати їх засвідчені копії.

В подальшому, після завершення відповідних процедур адміністрування до контролюючого органу за новим місцезнаходженням (місцем проживання) передаються оригінали документів, що залишались у контролюючому органі за попереднім місцезнаходженням (місцем проживання), інформація та документи за результатами таких процедур.

З огляду на вказані положення п. 10.20. Порядку №1588 копії судових рішень по справі №806/2961/17, які надсилались судами Державній податковій інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві, як відповідачу по справі, повинні були передаватися останньою до Житомирської ДПІ ГУ ДФС у Житомирській області, як до контролюючого органу на обліку в якому перебуває позивач, для долучення їх до матеріалів облікової справи.

В ході розгляду справи з пояснень наданих представником відповідача, судом було встановлено, що у зв`язку з переведення позивача на обслуговування до іншого контролюючого органу, облікова справа платника податків - ТОВ "Лазуріт Компані" з усіма необхідними документами була передана Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві до Житомирської ДПІ ГУ ДФС у Житомирській області.

З огляду на зазначене, та враховуючи ту обставину, що на момент винесення судових рішень по справі №806/2961/17 ТОВ "Лазуріт Компані" перебувало на податковому обліку в Житомирській ДПІ ГУ ДФС у Житомирській області, суд з метою забезпечення ефективного захисту прав позивача, приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання Головне управління ДФС у Житомирській області направити рішення із копіями відповідних документів до Державної фіскальної служби України для внесення відповідних змін до Реєстру платників податку на додану вартість про скасування анулювання реєстрації ТОВ "Лазуріт Компані", як платника податку на додану вартість, є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Державну фіскальну службу України внести до реєстру платників податку на додану вартість запис про реєстрацію ТОВ "Лазуріт Компані", як платника податку на додану вартість, суд зазначає що вони є передчасними та не підлягають задоволенню, оскільки можуть мати місце лише у випадку, коли після отримання судового рішення по справі №806/2961/17 Державна фіскальна служба України не здійснить дій щодо внесення до реєстру відомостей про поновлення реєстрації ТОВ "Лазуріт Компані" платником податку на додану вартість.

Враховуючи те, що вказане рішення до Державної фіскальної служби України не надсилалось, то відповідно й права позивача Державною фіскальною службою України щодо внесення до реєстру платників податку на додану вартість запису про реєстрацію ТОВ "Лазуріт Компані" платником ПДВ, порушені не були.

Вирішуючи спірні правовідносини в частині позовних вимог щодо збільшення рахунку, відкритого ТОВ "Лазуріт Компані" в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму 5426779,00 грн., на яку ТОВ "Лазуріт Комнані" має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у системі електронного адміністрування ПДВ, суд зазначає наступне.

З 01.01.2015 року набрав чинності Закон України від 28.12.2014 року №71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким запроваджено систему електронного адміністрування податку на додану вартість.

Згідно з пунктом 200 1.1 статті 200-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку:

суми податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних;

суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України;

суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;

суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних;

інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 200-1.2 статті 200-1 ПК України передбачено, що платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для відкриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника.

Як визначено пунктами 200 1.4 та 200 1.5 статті 200 1 ПК України, на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти:

а) з власного поточного рахунку платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу;

б) з власного поточного рахунку платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку;

в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, а рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України;

г) з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

З рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у виданих податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Відповідно до пункту 200-1.7 статті 200-1 ПК України кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 200 1.5 статті 200 1 цього Кодексу та погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

Після анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається. Перерахування коштів до бюджету здійснюється на підставі реєстру, який центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника і сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру такий орган перераховує суми податку до бюджету (пункт 200-1.8 статті 200-1 ПК України).

Аналізуючи вищенаведені норми статті 200-1 ПК України, слід дійти висновку, що на електронному рахунку платника ПДВ обліковуються суми податку, що містяться у виданих чи отриманих податкових накладних, які зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, суми податку, сплачені при ввезенні товарів на митну територію України, а також суми податку у вигляді зарахованих платником чи з бюджету коштів.

При цьому ж, в разі анулювання реєстрації платника ПДВ в силу приписів пункту 200-1.8 статті 200-1 ПК України до бюджету з електронного рахунку списуються кошти, а рахунок закривається.

Таким чином, рішення Державної податкової інспекцієї у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 31.05.2017 про анулювання реєстрації ТОВ "Лазуріт Компані" як платника податку на додану вартість стало підставою для того, щоб кошти в розмір 5426462,00 грн., що містились на електронному рахунку позивача в системі електронного адміністрування ПДВ були перераховані до державного бюджету, а рахунок позивача у системі електронного адміністрування податку на додану вартість був закритий.

Механізм відкриття та закриття рахунків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, особливості складення податкових накладних та розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних у такій системі, а також механізм проведення розрахунків з бюджетом з використанням зазначених рахунків визначає Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 року №569 "Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість" (далі - Порядок №569).

Згідно з пунктом 2 Порядку №569 рахунок у системі електронного адміністрування податку (далі - електронний рахунок) - рахунок, відкритий платнику податку в Казначействі, на який таким платником перераховуються кошти у сумі, необхідній для досягнення розміру суми податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), а також у сумі, необхідній для сплати узгоджених податкових зобов`язань з податку.

Отже, електронний рахунок відкривається саме з метою перерахування платником ПДВ коштів для досягнення необхідної суми податку, на яку він має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування, чи суми податку для сплати узгоджених податкових зобов`язань.

Відповідно до п. 7 Порядку №569 у разі анулювання реєстрації платника податку залишок коштів на його електронному рахунку перераховується до бюджету, а такий рахунок закривається.

Для закриття електронного рахунка ДФС надсилає Казначейству реєстр платників податку, в якому зазначаються найменування або прізвище, ім`я та по батькові платника податку, податковий номер або серія (за наявності) та номер паспорта (для фізичних осіб - підприємців, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати будь-які платежі за серією (за наявності) та номером паспорта), індивідуальний податковий номер платника податку та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету.

На підставі такого реєстру Казначейство перераховує суми податку до бюджету.

Однак, в силу приписів п. 8 Порядку №569 у разі повторної реєстрації особи платником податку йому відкривається новий електронний рахунок.

Таким чином, в разі закриття електронного рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ у зв`язку з анулюванням реєстрації платника ПДВ, після отримання судового рішення про скасування в судовому порядку рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ, ДФС України повинно було б відкрити в органах Казначейства новий рахунок для такого платника, з іншим номером, на якому б обліковувались наявна на закритому у зв`язку з анулюванням реєстрації рахунку суму від`ємного значення ПДВ звітного періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до листа ДФС України від 19.01.2015 року №1403/7/99-99-19-03-01-17 «Про систему електронного адміністрування ПДВ» система електронного адміністрування ПДВ, що організована на центральному рівні ДФС, забезпечує автоматичний облік у розрізі платників податку:

сум податку, що містяться у виданих та отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), та розрахунках коригування до них;

сум податку, сплачених платниками при ввезенні товарів на митну територію України;

сум поповнення та залишку коштів на рахунках у системі електронного адміністрування ПДВ;

суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН.

Оскільки адміністратором системи електронного адміністрування ПДВ є ДФС України, тому остання має забезпечити автоматичний облік суми податку, на яку відповідача має право зареєструвати податкові накладні в ЄРПН.

Разом з тим, такий обов`язок щодо автоматичного обліку суми податку, в тому числі відкриття нового рахунку в органах Казначейства та збільшення такого рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість на суму ПДВ, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у системі електронного адміністрування ПДВ, виникає у ДФС України після отримання ним судового рішення про скасування рішення контролюючого органу про анулювання реєстрації платника ПДВ та внесення на підставі вказаного рішення запису до реєстру про поновлення реєстрації особи платником ПДВ.

Водночас під час розгляду справи судом було безспірно встановлено, що постанова Житомирського окружного адміністративного суду від 05.12.2017 у справі №806/2961/17, якою було скасовано рішення Державної податкової інспекції у Шевченківському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 31.05.2017 про анулювання реєстрації ТОВ "Лазуріт Компані" як платника податку на додану вартість, до ДФС України для поновлення реєстрації ТОВ "Лазуріт Компані" платником ПДВ не надходило, то відповідно і обов`язку в ДФС України щодо відкриття нового рахунку ТОВ "Лазуріт Компані" в органах Казначейства та збільшення такого рахунку на суму ПДВ, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у системі електронного адміністрування ПДВ, не виникло.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача щодо відновлення Державною фіскальною службою України показників ТОВ "Лазуріт Комнані" на його рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість є передчасними та задоволенню не підлягають.

Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

При цьому суд відмічає, що "на підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним; "у межах повноважень" означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх; "у спосіб" означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби; "з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано", тобто використання наданих суб`єкту владних повноважень повинно відповідати меті та завданням діяльності суб`єкта, які визначені нормативним актом, на підставі якого він діє; "обґрунтовано", тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Рішення повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення.

Згідно з частиною 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, суд повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ "Лазуріт Компані" підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З наявної у матеріалах справи квитанції від 18.07.2019 №856/з3 вбачається, що позивачем під час звернення до суду з вказаними позовом було сплачено судовий збір у розмірі 8028,00 грн.

Враховуючи положення ч. 1 та 3 ст. 139 КАС України, а також беручи до уваги часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області підлягає судовий збір в розмірі 1921,00 гривень.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лазуріт Компані" (вул. Святослава Ріхтера, 33, кв. 1, м.Житомир, 10008; ) до Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир, 10003; ) та до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, 04655; ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Житомирській області направити до Державної фіскальної служби України судове рішення по справі №806/2961/17 із необхідними документами для внесення змін до Реєстру платників податку на додану вартість про скасування анулювання реєстрації Товариства з обмеженою відповідальністю "Лазуріт Компані" як платника податку на додану вартість.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир, 10003; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лазуріт Компані" (вул.Святослава Ріхтера, 33, кв. 1, м. Житомир, 10008; ) судові витрати у вигляді судового збору у сумі 1921,00 грн. (тисячі дев`ятсот двадцять одна гривня).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович