Справа № 420/3784/19
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3784/19
21 грудня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши в м. Одесі в порядку письмового провадження заяву позивача ОСОБА_1 про встановлення судового контролю, -
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходилась справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання протиправними дій Головного управління Держгеокадастру в Одеській області у ненаданні адміністративної послуги по заяві про надання дозволу на розробку проекту землеустрою ОСОБА_1 , учаснику АТО, від 02.05.2019 року, відповідно до п. 5 ст. 10 ЗУ Про адміністративні послуги; зобов`язання Головного управління Держгеокадастру в Одеській області надати ОСОБА_1 дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність загальною площею 0,1100 га для ведення садівництва, що розташована на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області (згідно графічного додатку); визнання протиправною та скасування відмови Головного управління Держгеокадастру в Одеській області викладену у листі від 31.05.2019 року № С-5310/0-3372/0/37-19.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено частково; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру в Одеській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 02.05.2019 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,11 га на території Таїровської селищної ради (у межах населеного пункту) Овідіопольського району Одеської області за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення; зобов`язано Головне управління Держгеокадастру в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.05.2019 року та вирішити питання про надання або відмову у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення індивідуального садівництва орієнтовною площею 0,11 га на території Таїровської селищної ради (у межах населеного пункту) Овідіопольського району Одеської області за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення, з урахуванням встановлених судом обставин; в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

16 грудня 2019 року від позивача засобами поштового зв`язку надійшла заява про встановлення судового контролю (вхід. № 47521/19). В обгрунтування заяви позивач вказує, що рішення набрало законної сили 25.11.2019 року, проте 11.12.2019 року, після спливу 2 тижнів, рішення не виконано. На думку позивача, що два тижні це більше ніж достатньо для повторного розгляду його заяви, яка вже 1 раз розглядалась та при наявності висновків в судовому рішенні. Позивач зазначає, що відповідач не повідомить його про виконання судового рішення, навіть якщо його виконає. Таким чином, позивач просить встановити контроль за виконанням судового рішення, з підстав наведених ним у заяві від 17.10.2019 року.

Згідно ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ч. 4 ст. 372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином, з вищевикладеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Виконання рішення суду забезпечується, зокрема, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

З матеріалів справи вбачається, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року набрало законної сили 25.11.2019 року.

05 грудня 2019 року Одеським окружним адміністративним судом по справі № 420/3784/19 видано виконавчий лист, строк пред`явлення до виконання 26.11.2022 року.

Згідно ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу приписів КАС України слідує, що встановлення судового контролю має на меті забезпечення належного виконання судового рішення, а підставами для його застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, пов`язані з невиконанням судового рішення в цій справі.

При цьому, встановлення судового контролю за виконання рішення суду та зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами, які можуть свідчити про ухилення відповідача від обов`язку виконати судове рішення.

Разом з тим, позивачем до заяви про встановлення судового контролю не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач ухиляється від виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на його заяву від 17.10.2019 року, оскільки викладені в ній обставини були враховані судом під час ухвалення рішення по справі та вирішення питання про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, в задоволенні якого було відмовлено.

За таких підстав, враховуючи, що позивачу видано виконавчий лист по даній справі, строк пред`явлення якого до 26.11.2022 року та враховуючи відсутність об`єктивних обставин та відсутність будь-яких доказів, які б свідчили про ухилення відповідача від виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, суд дійшов висновку, про відсутність правових підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, а тому заява позивача ОСОБА_1 про встановлення судового контролю, є необгрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 382 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про встановлення судового контролю по справі № 420/3784/19 (вхід. № 47521/19 від 16.12.2019 року) в повному обсязі.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст.ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 КАС України.

Суддя О.А. Левчук