Справа № 200/9016/19-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 р. Справа№200/9016/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бабаш Г.П.,

при секретарі Оголь В.К.

за участю

позивача - ОСОБА_1

представникавідповідача Діденко Т.А. (за довіреністювід 03.09.2019 року №116),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального судового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення про застосування фінансових санкцій ГУ ДФС У Донецькій області №000122/4000/ від 30.12.2016 року про застосування штрафу у розмірі 168 819,90 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що про існування податкового повідомлення-рішення №000122/4000/ від 30.12.2016 року йому стало відомо тільки після отримання ним 24.06.2019 року заяви ГУ ДФС у Донецькій області про зміну підстав та збільшення позовних вимог, а саме стягнення з позивача податкового боргу у розмірі 168 819,90 грн.

Позивач не згоден з податковим повідомленням-рішенням про застосування фінансових санкцій Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області №000122/4000/ від 30.12.2016 року та зазначає, що спірне податкове повідомлення-рішення було прийняте на підставі акту фактичної перевірки Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 15.11.2016 року.

В акті від 15.11.2016 року вказано, що перевірку проведено в магазині «Економ-маркет», розташованому за адресою: АДРЕСА_2 . Маріуполь, пр АДРЕСА_3 Будівельників, б. 58, в якому здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_1 .При цьому, на час проведення перевірки у приміщенні за вказаною адресою здійснювала підприємницьку діяльність ОСОБА_2 , якій безпосередньо було вручено направлення на перевірку і яка підписала вказаний акт перевірки.

Також, до матеріалів перевірки долучені товарні накладні виписані на ОСОБА_1 від 23.04.2016 року, тобто складені за півроку до перевірки, а також пояснення ОСОБА_2 , яка нібито працює у ФОП ОСОБА_1 .

Інші докази щодо здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_1 в магазині «Економ-маркет» у податкового органу відсутні, в тому числі інформація щодо власника приміщення або орендаря, документів підтверджуючих, що на час проведення перевірки саме позивач здійснював підприємницьку діяльність.

Тобто контролюючим органом здійснено безпідставний висновок про здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_1 в магазині «Економ-маркет», лише на показаннях ОСОБА_2 , яка здійснювала підприємницьку діяльність на момент перевірки.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22.07.2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07.08.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами загального судового провадження та призначено підготовче судове засідання у справі на 03.09.2019 року.

03.09.2019 року розгляд справи відкладено до 18.09.2019 року у зв`язку з неявкою сторін.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду 18.09.2019 року продовжено строк проведення підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 15.10.2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду 10.10.2019 року у задоволенні клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовлено.

15.10.2019 року оголошена перерва до 30.10.019 р. для надання відповідачем додаткових доказів по справі, про що повідомлені особи, які беруть участь у справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду 25.10.2019 року у задоволенні клопотання позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції відмовити.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30.10.2019 рокузакритопідготовчепровадження та призначено досудовогорозглядуна 12.11.2019 року.

12.11.2019 року розгляд справи відкладено на 28.11.2019 року на підставі клопотання позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.11.2019 року провадження у справі зупинено до 12.12.2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12.12.2019 року поновлено провадження в адміністративній справі.

Відповідач позовні вимоги не визнав. Надав до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, щоГоловним управлінням ДФС у Донецькій області проведено фактичну перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_1 у магазині за адресою: АДРЕСА_4 . Перевірку проведено в присутності продавця реалізатора ОСОБА_2 . За результатами перевірки складений акт, на підставі якого винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 30.12.2016 року №000122/4000/ у розмірі 168 819,90 грн. та поштовим листом з повідомленням спрямовано до ОСОБА_1 , яке повернуто без вручення з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

04.07.2017 року ГУ ДФС у Донецькій області сформовано та направлено ОСОБА_1 податкову вимогу №2913-17 від 04.07.2017 року.

Враховуючи вищевикладене, відповідач зазначив, що діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, надав додаткові пояснення, адміністративний позов просив задовольнити в повному обсязі. Зокрема позивач зазначив, що раніше проводив підприємницьку діяльність в приміщенні магазину, де проводилась перевірка. Проте на час проведення перевірки він вже півроку не здійснював там підприємницьку діяльність, товар та торгове обладнання передав ОСОБА_2 , яка була в нього продавцем, а потім самостійно провадила торгову діяльність. При цьому позивач не заперечував, що був обізнаний про проведення перевірки, оскільки ОСОБА_2 дзвонила йому під час перевірки. Також позивач зазначив, що він отримував конфіскований товар за постановою апеляційного суд.

Представник відповідача надав додаткові пояснення до адміністративного позову, у судовому засіданні проти задоволення адміністративного позову заперечував з підстав, викладених у відзиві та додаткових поясненнях.

Заслухавши пояснення сторін, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та якими доказами вони підтверджуються, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

Відповідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 )був зареєстрований 06.07.2006 року №2 201176 за адресою: АДРЕСА_5 .

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 перебував на податковому обліку в Маріупольській об`єднаній державній інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (Центральне відділення) з 07.07.2006 року за №1437. Стан платника податків:11-припинено 27.01.2017 року, але не знято з обліку (КОР не пусті).

Відповідно до постанови КМУ від 28.03.2018 року № 296 «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» Маріупольську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДФС у Донецькій області.

З метою реалізації вказаної постанови КМУ, Державною фіскальною службою України прийнято наказ від 10.05.2018 року № 281, Маріупольську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області реорганізовано шляхом приєднання до Головного управління ДФС у Донецькій області.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу Маріупольської об`єднаної державної інспекції ГУ ДФС у Донецькій області від 11.11.2016 року №1177 «Про проведення фактичної перевірки», направлень від 11.11.2016 року за №0824/824, №0825/825 керуючись п. 19.1 ст.19, п. 20.1, ст.. 20, пп.75.1.3 п.75 си.75, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI представниками ГУ ДФС у Донецькій області проведено фактичну перевірку фізичної особи підприємця ОСОБА_1 у магазині за адресою: АДРЕСА_4 .

Копію Наказу ГУ ДФС у Донецькій області від 11.11.2016 року №1177 вручено ОСОБА_3 (реалізатору) та пред`явлено направлення на проведення фактичної перевірки від 11.11.2016 року за №0824/824, №0825/825 під розписку.

15.11.2016 року ГУ ДФС у Донецькій області складено акт про результати фактичної перевірки платників податків в частині дотримання ними норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обігу підакцизних товарів №790/05-19-40/.

Відповідно зазначеного акту перевірку розпочато 11.11.2016 року, закінчено 14.11.2016 року, перевірку проведено в присутності продавця реалізатора ОСОБА_2

Перевіркоювстановлено порушення ст. 11, ст. 15 Закону України «Про державне регулювання, виробництво і обіг спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19.12.1995 року №481/95-ВР.

15.11.2016 року ГУ ДФС у Донецькій області складено акт про не явку посадової особи для підписання акту фактичної перевірки №546/05-19-4/ та №547/05-19-40/.

Акт перевірки від 15.11.2016 № 790/05-19-40/ направлений ФОП ОСОБА_1 . супровідним листом Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області від 16.11.2016 № 46835/10/05-19-40, який повернуто поштовим відділенням у зв`язку з закінченням строку зберігання (поштове відправлення № 879).

30.12.2016 року Маріупольською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області винесено рішення про застосування фінансових санкцій №000122/4000/ у розмірі 168819,90 грн. та направлено ФОП ОСОБА_1 супровідним листом Маріупольської ОДПІГУ ДФС у Донецькій області, яке повернутопоштовим відділенням у зв`язку з закінченням строку зберігання (поштове відправлення № 87 4).

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до приписівп.п.20.1.4 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

У пункті 61.1 статті 61 Податкового кодексу України визначено, що податковий контроль - це система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Способом здійснення такого контролю є, зокрема, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів відповідно до підпункту 62.1.2 пункту 62.2 статті 62 кодексу.

Умови, порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичних перевірок, строки проведення перевірок та оформлення їх результатів визначені ст.ст.75, 80, 81 Податкового кодексу України.

Так, згідно п. п. 75.1.3 п.75.1 ст. 75 Кодексу контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Відповідно до приписів п.80.1, п.80.2 Кодексу фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: п.п.80.2.5. у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Згідно п.81.1 ст.81 Кодексу посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу; копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Відмова платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) від допуску до перевірки на інших підставах, ніж визначені в абзаці п`ятому цього пункту, не дозволяється.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення фактичної перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення (п.81.1 ст.81 Кодексу).

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Строки проведення фактичної перевірки встановлені статтею 82 цього Кодексу.

Порядок оформлення результатів фактичної перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Посадові особи контролюючого органу були допущені до проведення фактичних перевірок відповідно до порядку, передбаченого п.81.1 ст.81 Кодексу, що підтверджується отриманням під розписку реалізатором ОСОБА_2 копії наказу, пред`явленням службових посвідчень та направлень на перевірку.

Результати перевірки оформлено відповідним актом, який направлено Маріупольською ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області на адресу позивача. Відповідно поштового конверту зазначений акт позивачем не отримано, лист повернуто у зв`язку з закінченням строку зберігання.

Позивачем зазначено, що контролюючим органом здійснено безпідставний висновок про здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_1 у магазині «Економ-маркет», розташованому за адресою: АДРЕСА_4 лише на показаннях ОСОБА_2 .

Позивач в судовому засіданні наполягав на тому, що саме ОСОБА_2 здійснювала підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_4 , посилаючись на постанови Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05.08.2016 року №266/2695/16-п, від 02.12.2016 року №266/4456/16-п, від 30.11.2017 року №266/2666/17.

З постанови Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02.12.2016 року №266/4456/16-п вбачається, що ОСОБА_2 є продавцем в магазині «Економмаркет».

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа-підприємець лише 29.05.2017 року, тобто після здійснення фактичної перевірки контролюючим органом.

При цьому суд зауважує, що факт здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 підтверджується постановою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.02.2017 року по справі №266/71/17,якою визначено, що 11.11.2016 року при перевірці магазину «Економ-маркет» за адресою: АДРЕСА_4 , де свою діяльність здійснює ФОП ОСОБА_1 , встановлено факт порушення порядку господарської діяльності, що виявилося у провадженні господарської діяльності без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню та порушення зберігання алкогольних напоїв, на яких немає належним чином розміщених марок акцизного збору. Провадження в даній справі було закрито у зв`язку зі спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Проте в постанові встановлено у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164, 164-5 ч.1 КУпАП.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 12.04.2017 року по справі №266/71/17 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.Постанову Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 23.02.2017 року щодо ОСОБА_1 змінено.

Конфісковані у ОСОБА_1 алкогольні напої в кількості 718 пляшок на загальну суму 44926,6 грн., слабоалкогольні напої в кількості 873 пляшок на загальну суму 18328 грн., тютюнові вироби в кількості 623 пачки на загальну суму 12655,35 грн., згідно акту опису від 11.11.2016 року, повернуто власнику, а саме ОСОБА_1 , що додатково підтверджує факт здійснення позивачем підприємницької діяльності за адресою АДРЕСА_4 в період проведення фактичної перевірки, про що податковим органом винесено рішення про застосування фінансових санкцій від 30.12.2016 №000122/4000/.

За приписами частини 6 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства Українивирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин, суд вважає доведеними викладені в акті перевірки порушення, за які на позивача накладені фінансові санкціїрішенням №000122/4000/ від 30.12.2016 року.

Щодо спірного рішення, суд зазначає наступне.

Рішення Маріупольської ОДПІ ГУ ДФС у Донецькій області № 000122/4000/ від 30.12.2016 на суму 168 819,90 грн. прийняте на підставі акту про результати фактичної перевірки платників податків в частині дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів від 15.11.2016 року №790/05-19-40/.

Податковим органом було встановлено:

1.виробництво, зберігання, транспортування, реалізація фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, в порушення ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

2.роздрібну торгівлю алкогольними напоями здійснено без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, в порушення ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

3.роздрібну торгівлю тютюновими виробами здійснено без наявності ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, в порушення ст. 15 ЗаконуУкраїни «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».

Відповідальність передбачена абз. 5 та 15 ч. 2 ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», та була застосована фінансова санкція у вигляді штрафу в розмірі:

1.за оптову (включаючи імпорт та експорт) і роздрібну торгівлю спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17 000 грн. - застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу в розмірі 151 819,9 грн.

2. за виробництво, зберігання, транспортування, реалізацію фальсифікованих тютюнових виробів; тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку 200 відсотків вартості товару, але не менше 17 000 грн. застосовано фінансову санкцію у вигляді штрафу - 17 000 грн.

Статтею першою Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено, що роздрібна торгівля - це діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

Місце торгівлі - це місце реалізації товарів, у тому числі на розлив, в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування, для тютюнових виробів та пива - без обмеження площі, для алкогольних напоїв, крім пива, - торговельною площею не менше 20 кв. метрів, обладнане реєстраторами розрахункових операцій (незалежно від їх кількості) або де є книги обліку розрахункових операцій (незалежно від їх кількості), в яких фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів незалежно від того, чи оформляється через них продаж інших товарів.

Ліцензія (спеціальний дозвіл) - це документ державного зразка, який засвідчує право суб`єкта господарювання на провадження одного із зазначених у цьому Законі видів діяльності протягом визначеного строку.

Законодавчими приписами ст.15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" передбачено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

Таким чином, ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та на роздрібну торгівлю тютюновими виробами видаються з урахуванням здійснення такої торгівлі на визначених реєстраторах розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій) та у визначеному місці торгівлі, як місці реалізації товарів в одному торговому приміщенні (будівлі) за місцем його фактичного розташування.

Згідно ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що податковим органом рішення прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені законом, відтак викладені в позовній заяві вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 2, ст. 7 - 15, ст. 17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 94, ст. 122 - 154, ст. 158 - 163, ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Донецькій області (, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, буд. 114) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 12.12.2019 року.

Повний текст рішення складено 20.12.2019 року .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Бабаш