Справа № 540/1476/19
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 р.м. ОдесаСправа № 540/1476/19
Головуючий в І інстанції: Ковбій О.В.

Дата та місце ухвалення рішення: 11.10.2019 р.

Місце ухвалення: м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.
судді Стас Л.В.
судді Турецької І.О.
розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року по справі за позовом Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» про стягнення адміністративно-господарських санкцій в сумі 2 965 312,26 грн. та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 167 243,86 грн.

В обґрунтування позовних вимог Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів посилалось на те, що згідно ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" (в редакції від 06.10.2005 року Закон №2960І-V) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій, громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця. Позивач вважає, що згідно звіту форми 10-ПІ № 663 від 29.01.2019 року за 2018 рік, за 23 робочих місця, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайняті особами з інвалідністю в 2018 році, відповідач до 16.04.2019 року повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 2 965 312,26 грн., у відповідності до звіту за формою 10-ПІ № 663 від 29.01.2019 р. за 2018 рік та розрахунку заборгованості по сплаті вищезгаданих санкцій. Крім того, нарахована пеня у сумі 167243,86 грн.

Позивач зазначив, що у зв`язку із несплатою вказаних сум у товариства утворилась заборгованість у розмірі 3 132 556,12 грн., яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 11.10.2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не з`ясування усіх обставин, що мають суттєве значення для вирішення спору, просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, позивач посилався на те, що відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" підприємства самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць, виходячи з вимог ст. 18 цього Закону. Позивач зазначає, що законодавством чітко передбачено умови, які повинно виконувати кожне підприємство, а також закріплено стягнення адміністративно-господарських санкцій у разі невиконання даного нормативу, при цьому, жодних обмежень чи то будь-яких підстав звільнення від такої сплати законодавством не передбачено.

Апелянт вважає, що відповідачем не надано доказів того, що на підприємстві створено спеціальні робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю та що для працівників з інвалідністю створено умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації.

Також Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів зазначило, що не можна вважати звернення до органів влади, надання звітності про наявність вакансій для осіб з інвалідністю виконанням нормативу працевлаштування осіб з інвалідністю. Позивач вважає, що належним виконанням вимог чинного законодавства є саме працевлаштування підприємством, установою, організацією осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним. У разі невиконання передбаченого нормативу, незалежно від причин такого невиконання, підприємство повинно сплатити адміністративно-господарські санкції.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 29.01.2019 року публічним акціонерним товариством «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» подано до Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів Звіт форми № 10-ПІ про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2018 рік, за яким середньооблікова чисельність його штатних працівників складає 2585 осіб; середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 80 осіб; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, спеціально створених - 103 особи; фонд оплати праці штатних працівників - 333275,30 грн.; середньорічна заробітна плата штатного працівника 128926,62 грн.

Таким чином, у відповідача було в наявності 23 вакантних робочих місця для працевлаштування інвалідів.

На підставі наданого відповідачем звіту за 2018 рік позивачем здійснено розрахунок боргу, відповідно до якого сума адміністративно-господарських санкцій склала 2 965 312,26 грн.

14.03.2019 року Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів листом за вих. № 03-01-08/663 повідомило ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» про обов`язок сплати адміністративно-господарських санкцій до 15.04.2019 року у розмірі 2 965 312,26 грн. внаслідок невиконання нормативу працевлаштування інвалідів. Також повідомлено, що за порушення терміну сплати адміністративно-господарських санкцій з 16 квітня 2018 року нараховуватиметься пеня.

Листом від 15.04.2019 року за вих. № 2120/04/1427/19 Херсонського міського центру зайнятості, направленого на запит позивача від 26.03.2019 року, до відома останнього доведено, що ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» протягом 2018 року подавалась до Херсонського міського центру зайнятості звітність за формою 3-ПН "Звіт інформація про попит на робочу силу (вакансії)" (затверджено Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 31.05.2013 р. № 316), із зазначенням у ІІ розділі звітності "коментарі до даних про вакансії" за можливості працевлаштування осіб з інвалідністю, за наступними посадами: - станом на 02.01.2018 р. за посадами "контролер енергонагляду" (19 вакансій) та "доглядач" (2 вакансії); - станом на 20.02.2018 р. за посадами "контролер енергонагляду" (20 вакансій) та "доглядач" (2 вакансії); - станом на 22.03.2018 р. за посадами "контролер енергонагляду" (20 вакансій) та "доглядач" (2 вакансії); - станом на 26.04.2018 р. за посадами "контролер енергонагляду" (20 вакансій) та "доглядач" (2 вакансії); - станом на 22.05.2018 р. за посадами "контролер енергонагляду" (23 вакансії) та "доглядач" (2 вакансії); - станом на 26.06.2018 р. за посадами "контролер енергонагляду" (24 вакансії) та "доглядач" (2 вакансії); - станом на 23.07.2018 р. за посадами "контролер енергонагляду" (23 вакансії) та "доглядач" (2 вакансії); - станом на 23.08.2018 р. за посадами "контролер енергонагляду" (23 вакансії) та "доглядач" (1 вакансія); - станом на 27.09.2018 р. за посадами "контролер енергонагляду" (24 вакансії) та "доглядач" (1 вакансія); - станом на 24.10.2018 р. за посадами "контролер енергонагляду" (22 вакансії) та "доглядач" (1 вакансія); - станом на 23.11.2018 р. за посадами "контролер енергонагляду" (22 вакансії) та "доглядач" (1 вакансія); - станом на 20.12.2017 р. за посадами "контролер енергонагляду" (23 вакансії) та "доглядач" (1 вакансія);

Херсонський міський центр зайнятості також повідомив, що у 2018 році особи з інвалідністю, які знаходилися на обліку в службі зайнятості до ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» направлялися, але безробітні відмовились від запропонованої роботи.

Також зазначено, що одночасно з метою пошуку для подальшого працевлаштування інвалідів АТ "ЕК "Херсонобленерго" 30.01.2018 р., 22.03.2018 р., 22.05.2018 р., 31.07.2018 р., 18.09.2018 р., 29.11.2018 р. приймало участь у міні-ярмарках вакансій, на які запрошувалися зареєстровані у Херсонському міському центрі зайнятості особи з інвалідністю.

Вважаючи, що відповідачем у 2018 році не виконано нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування інвалідів, Херсонське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з позовом про стягнення з ПАТ «Енергопостачальна компанія «Херсонобленерго» адміністративно-господарських санкцій за незайняті робочі місця, призначені для працевлаштування інвалідів в сумі 2 965 312,26 грн. та пені за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 167 243,86 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно відсутності підстав для задоволення позовних вимог Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, з огляду на наступне.

Згідно ст. 19 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" (далі - Закон № 875-ХІІ) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті, і забезпечують працевлаштування осіб з інвалідністю. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.

Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативів робочих місць виходячи з вимог статті 18 цього Закону.

Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Порядок реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, строки подання йому звітів про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, зарахування кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, контролю за виконанням нормативу робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо їх реєстрації у Фонді соціального захисту інвалідів, його відділеннях, подачі щорічного звіту, а також надання державній службі зайнятості інформації, необхідної для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

Згідно статті 20 Закону № 875-ХІІ підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

В свою чергу, відповідно до частини першої статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною другою наведеної статті передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Зі змісту частини другої статті 218 Господарського кодексу України вбачається, що вказана норма встановлює підстави для звільнення від відповідальності, як за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання (за що встановлено відповідальність у вигляді відшкодування збитків, штрафні санкції, або оперативно-господарські санкції), так і за порушення правил здійснення господарської діяльності (за що встановлено відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій).

Відповідно до ст. 50 Закону України "Про зайнятість населення" роботодавці беруть участь у здійсненні заходів щодо забезпечення зайнятості населення шляхом, зокрема, створення умов для реалізації громадянами права на працю.

Частиною 3 цієї статті визначено, що роботодавці зобов`язані, зокрема: забезпечувати гідні умови праці, які відповідають вимогам законодавства в сфері оплати праці, охорони і гігієни праці; своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про: попит на робочу силу (вакансії).

Системний аналіз вищезазначених вище норм законодавства дає підстави для висновку, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані:

- виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;

- надавати державній службі зайнятості необхідну для організації працевлаштування інвалідів інформацію у порядку, передбаченому Законом № 5067 та Наказом Міністерства соціальної політики України № 316 «Про затвердження форми звітності № 3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії) та Порядку її подання»;

- звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість і працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Законом № 875 та Порядком подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування осіб з інвалідністю та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування, затвердженим постановою КМУ від 31 січня 2007 р. № 70.

- у разі невиконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції.

В свою чергу, закон не покладає обов`язок на підприємство здійснювати самостійний пошук працівників - інвалідів.

З приписів частини третьої статті 18 Закону № 875 слідує, що саме до обов`язків органів державної служби зайнятості законодавцем віднесена організація працевлаштування інвалідів, бо саме з цією метою роботодавці зобов`язані надавати державній службі зайнятості відповідну інформацію.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 лютого 2018 року у справі П/811/693/17, від 02 травня 2018 року у справі № 804/8007/16, від 13 червня у справі № 819/639/17.

Таким чином, передбачена частиною першою статті 20 Закону № 875 міра юридичної відповідальності у вигляді виникнення обов`язку сплатити адміністративно-господарської санкції на користь Фонду соціального захисту інвалідів має наставати або у разі порушення роботодавцем вимог частини третьої статті 18 Закону № 875, а саме: не виділення та не створення робочих місць, не надання державній службі зайнятості інформації, не звітування перед Фондом соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів, так як саме ця бездіяльність має своїм фактичним наслідком позбавлення державної служби зайнятості можливості організувати працевлаштування інвалідів, або у разі порушення роботодавцем вимог частини третьої статті 17, частини першої статті 18, частин другої, третьої та п`ятої статті 19 Закону № 875, що полягає у безпідставній відмові у працевлаштуванні інваліда, який звернувся до роботодавця самостійно чи був направлений до нього державною службою зайнятості.

Отже, суб`єкт звільняється від відповідальності, зокрема, за порушення правил здійснення господарської діяльності (тобто від адміністративно-господарських санкцій), якщо доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення.

В ході розгляду справи встановлено, що відповідач у 2018 році подавав у встановленому наказом Міністерства соціальної політики України від 31.05.2013 року № 316 порядку звіти за формою 3-ПН (Інформація про попит на робочу силу (вакансії)), які містили інформацію про вільні робочі місця для інвалідів.

Також підприємство приймало участь у ярмарку вакансій з метою працевлаштування осіб з інвалідністю, що підтверджено листом Херсонського міського центру зайнятості від 15.04.2019 року за вих. № 2120/04/1427/19.

Докази відмови відповідача у прийнятті на роботу осіб з інвалідністю відсутні.

Додатковими доказами належного виконання роботодавцем своїх обов`язків може бути розміщення на телебаченні, у друкованих чи електронних засобах масової інформації, або у іншій формі оголошень, які містять інформацію про пошук відповідних працівників та підтверджують реальність намірів стосовно здійснення такого працевлаштування, а також підписання договорів співпраці з Державною службою зайнятості стосовно оперативного підбору претендентів на заявлені роботодавцем вакансії.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, посилався також на те, що ним вчинялись додаткові дії, направлені на пошук та працевлаштування осіб з інвалідністю, а саме, розміщувались оголошення у газетах щодо вакантних посад для осіб з інвалідністю, у підтвердження чого надано копії газет з вказаними оголошеннями (а.с. 88-94).

З огляду на встановлені в ході розгляду справи обставини, колегія суддів приходить до висновку, що відповідач вжив всіх залежних від нього заходів для недопущення порушення правил здійснення господарської діяльності, яке полягає у необхідності забезпечення середньооблікової чисельності працюючих інвалідів відповідно до установленого нормативу.

Колегія суддів зазначає, що оскільки в діях відповідача відсутній склад правопорушення, на нього не може бути покладена адміністративно-господарська відповідальність за недотримання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.

Зазначений висновок узгоджується з правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постанові від 20 червня 2011 року у справі № 21-60а11, Верховного Суду, викладеними у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 820/2124/16, від 28 лютого 2018 року у справі № 807/612/16, від 10 липня 2018 року у справі № 818/565/17.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Херсонського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів - залишити без задоволення.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 19.12.2019 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька