Справа № 300/1728/19
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" грудня 2019 р. справа № 300/1728/19
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій неправомірними та зобов`язання до їх вчинення, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі-відповідач) з позовними вимогами: - визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з втратою професійної працездатності 100%, а саме наявністю першої групи інвалідності, причиною якої являється захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків по ЛНА на ЧАЕС, в період проходженням служби в органах внутрішніх справ; зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з втратою професійної працездатності 100%, а саме наявністю першої групи інвалідності, причиною якої являється захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків по ЛНА на ЧАЕС, в період проходженням служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 421000,00 грн.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу десятиденний строк для усунення її недоліків з дня отримання ухвали.
Позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.1-2).
Позовні вимоги мотивовані тим, що ОСОБА_1 , є пенсіонером МВС та інвалідом 1 групи. Інвалідність отримав у зв`язку з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. В 2017 році під час повторного медичного огляду позивачу встановлено вперше 1 групу інвалідності та 100% втрати професійної працездатності. У зв`язку з встановленням позивачу інвалідності, він звернувся до Ліквідаційної комісії УМВС в Івано-Франківській області із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 №850.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 у справі №0940/2003/18, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019, визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не прийняття рішення за матеріалами на призначення одноразової грошової допомоги позивачу згідно поданої заяви (рапорта) від 23.01.2018. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги позивачу згідно поданої заяви (рапорта) від 23.01.2018 та прийняти за результатами розгляду рішення відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

05.06.2019 висновком УМВС України в Івано-франківській області, поданого про призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 справа №0940/2003/18, Міністерством внутрішніх справ України відмовлено позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, мотивуючи тим, що після первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, згідно з п.4 Порядку МВС не має правових підстав для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 1 групи інвалідності.

На переконання позивача, право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням працівникові міліції інвалідності не обмежено у часі, вирішальним є лише наявність причинно-наслідкового зв`язку між інвалідністю та службою в органах внутрішніх справ. Подія, що відбулася поза межами встановленого часового проміжку не може визнаватися пов`язаною з первинною подією, від якої розпочато відлік цього проміжку. На думку позивача, у його випадку, має місце окрема подія встановлення за результатами обстеження МСЕК в червні 2017, 1 групи інвалідності з 29.05.2017, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС з втратою професійної працездатності на 100%, в період служби в ОВС. Зазначив, що вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції№850, і підстави з якої виходив відповідач, вказана норма не містить. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач скористався своїм правом і подав до суду відзив, що міститься в матеріалах справи (а.с.37-40). У відзиві, відповідач не погоджується із доводами, наведеними у позовній заяві та на обґрунтування своїх заперечень зазначив, що позивач перебував в трудових (службових) відносинах з УМВС України в Івано-Франківській області, а тому саме цей орган і проводить виплату одноразової грошової допомоги, у разі задоволення позовних вимог, як то передбачено Порядком №850, оскільки на МВС України покладено обов`язок щодо прийняття рішення, а не виплати грошової допомоги.

30.09.2019 від позивача на адресу суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву (а.с.47-50), в якій позивач виклав свої пояснення та обґрунтування, щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень.

Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги, судом встановлено таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, є пенсіонером Міністерства внутрішніх справ України, що підтверджується пенсійним посвідченням від 29.10.2002 №7223, посвідченням від 22.01.2003 №089527 (а.с.23), є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується пенсійним посвідченням від 20.12.2001 (а.с.22).

15.11.2002 за результатами первинного обстеження МСЕК позивачу встановлено 60% втрати працездатності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та виплачено 28.02.2003 страхову суму в розмірі 18721,44 грн. згідно довідки ПАТ «НАСК «Оранта» від 10.01.2018 за №03-01/19 (а.с.30).

Згідно Експертного висновку Центральної міжвідомчої експертної комісії МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, що привели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС №5146-5642 від 17.07.2013 щодо ОСОБА_1 встановлено, що основний діагноз: аутоімунний тиреоїдит, гіпертрофічна форма, субклінічний гіпотиреоз. Цукровий діабет, II тип, середнього ступіню тяжкості, ст.субкомпенсації пов`язане з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.25).

26.06.2017 за результатами повторного обстеження МСЕК позивачу встановлено I групу інвалідності з 29.05.2017, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією Серії АВ №0790220 від 26.06.2017(а.с.26).

Згідно довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках Серія АГ №0023812 від 26.06.2017 позивачу встановлено 100% втрати працездатності (а.с.27).

23.01.2018 ОСОБА_1 звернувся до голови Ліквідаційної комісії УМВС в Івано-Франківській області із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з вперше отриманою першою групою інвалідності та встановленням 100% втрати працездатності. Листом № Г-72/05/108/29-2017 від 12.02.2018 ЛК УМВС в Івано-Франківській області відмовила ОСОБА_1 , у виплаті одноразової грошової допомоги.

Не погодившись із даною відмовою, ОСОБА_1 , звернувся з позовом до суду.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.04.2018 у справі №809/299/18, залишеного без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 21.08.2018, визнано протиправними дії Ліквідаційної комісії УМВС в Івано-Франківській області щодо прийняття рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, оформленої листом №Г-72/105/108/29-2017 від 12.02.2018. Визнано протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії УМВС в Івано-Франківській області щодо неподання до Міністерства внутрішніх справ України документів, передбачених пунктом 8 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» №850 від 21 жовтня 2015 та висновку щодо виплати грошової допомоги стосовно ОСОБА_1 . Зобов`язано Ліквідаційну комісію УМВС в Івано-Франківській області направити до Міністерства внутрішніх справ України документи позивача з висновком щодо виплати грошової допомоги для вирішення питання про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» №850 від 21 жовтня 2015 року.

На виконання вищевказаного рішення від 16.04.2018 Ліквідаційною комісією УМВС України в Івано-Франківській області листом від 03.09.2018 №850/108/01/29-2018 направлено Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України матеріали для призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , на 22 аркушах, в тому числі й висновок ЛК УМВС України в Івано-Франківській області.

Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України листом від 12.09.2018 № 15/2-3371 повернув ліквідаційній комісії УМВС України в Івано-Франківській області без прийняття рішення матеріали на призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 . В зазначеному листі відповідач вказав, що та обставина, що з дати первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, за умовами пункту 4 Порядку №850, не дає ОСОБА_1 права на отримання грошової допомоги в більшому розмірі.

Не погодившись із даною відмовою, ОСОБА_1 , звернувся з позовом до суду.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 у справі №0940/2003/18, залишеного без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 03.04.2019, позов ОСОБА_1 , задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не прийняття рішення за матеріалами на призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно поданої заяви (рапорта) від 23.01.2018. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 згідно поданої заяви (рапорта) від 23.01.2018 та прийняти за результатами розгляду рішення відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду, подані позивачем документи для призначення одноразової грошової надіслані разом із висновком УМВС України в Івано-Франківській області про призначення одноразової грошової допомоги до Департаменту фінансово-облікової політики МВС України, для затвердженням директором, проте у затвердженні такого висновку Департаментом було відмовлено.

У листі Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області № 379/108/01/29-2019 від 24.07.2019 повідомлено позивача, що Департаментом фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України розглянуто матеріали з питання призначення одноразової грошової допомоги та прийнято рішення про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги. Додатково вказано, 15.11.2002 при первинному огляді МСЕК позивачу було встановлено 2-гу групу інвалідності, у зв`язку з чим НАСК «Оранта» виплачено страхову суму. Установлення позивачу 1-ї групи інвалідності при повторному огляді відбулося 26.06.2017, тобто в період понад два роки від дати первинного огляду. Оскільки після первинного огляду МСЕК пройшло більше 2 років, згідно з Порядком МВС не має правових підстав для призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням 1-ї групи інвалідності (а.с. 20-21).

Не погодившись з діями Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у призначені та виплаті одноразової грошової допомоги, як інваліду 1-ї групи та поверненні висновку та матеріалів на виплату позивачу до Управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з такого.

Відповідно до ч.6 ст. 23 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-XII (далі Закон № 565-XII, чинного на момент проходження служби в органах внутрішніх справ) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

У відповідності до вимог статті 23 Закону № 565-XII, постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015№ 850 «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (далі - Порядок №850).

Разом з тим, 02 липня 2015 прийнято Закон України «Про Національну поліцію», згідно з пунктом 15 Прикінцевих та перехідних положень якого право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Відтак, підпунктом 2.2 пункту 2 Порядку №850 визначено, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підстави, які надають право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги передбачені п.3 Порядку №850.

Зокрема, у разі загибелі (смерті) працівника міліції, який перебував на службі в органах внутрішніх справ, під час виконання ним службових обов`язків, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ та часткової втрати працездатності працівником міліції без установлення йому інвалідності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Пунктом 7 Порядку № 850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Відповідно до п. 8 Порядку № 850 встановлено, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Згідно пункту 9 цього ж Порядку МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Аналіз вищевказаних норм дає підстави вважати, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

З встановлених обставин справи, видно, що при первинному огляді МСЕК позивачу з 15.11.2002 встановлено 2 групу інвалідності, натомість при повторному огляді МСЕК з 29.05.2017 ОСОБА_1 , установлено 1 групу інвалідності та відповідний ступінь втрати працездатності.

Таким чином, з дати первинного огляду МСЕК позивача до повторного огляду пройшло більше двох років. Вказаний факт і слугував підставою для відмови у прийнятті рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомогу на підставі висновку Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області надісланого до Департаменту фінансово-облікової політики МВС України.

В той же час, суд звертає увагу на те, що безпосередньо Законом № 565-XII, не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку № 850.

Норма цього Порядку не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу двохрічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Аналогічна правова позиція наведена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 13 лютого 2018 у справі № 808/1866/16, від 01 серпня 2018 у справі № 750/5060/17, від 18 жовтня у справі № 369/13187/17, від 28.02.2019 у справі №816/1699/18.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідач порушив право позивача на отримання одноразової грошової допомоги, відмовивши з підстав передбачених п.4 Порядку №850.

Одночасно, суд також наголошує на тому, що вичерпний перелік випадків, за наявності яких особі може бути відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку № 850.

Зокрема, призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Відтак, підстав з яких відповідачем було відмовлено у призначенні і виплаті грошової допомоги позивачу, вищевказана норма не містить.

Право на отримання грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності не обмежено у часі, ключовим моментом у цьому є лише наявність причинно-наслідкового зв`язку між установленою інвалідністю та службою в органах внутрішніх справ.

Проаналізувавши обставини справи та враховуючи нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови у прийнятті рішення щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомогу на підставі висновку Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області від 05.06.2019 у відповідності до Порядку №850 вчинені не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені законодавством України.

Стосовно тверджень позивача наведених у позовній заяві, стосовно помилковості тверджень відповідача про отримання ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у 2003 році у зв`язку з встановленням 2-ї групи інвалідності, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Згідно довідки НАСК «Оранта» №03-01/14 від 10.01.2018, колишньому працівнику УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_1 за час проведення державного обов`язкового особистого страхування за період з 01.01.1992 по 31.12. 2006, 28.02.2003 була виплачена страхова сума за державним обов`язковим особистим страхуванням відповідно до постанови КМУ №59 від 29.06.1991 в редакції постанови КМУ №627 від 19.11.1992 «Про порядок та умови державного обов`язкового особистого страхування осіб рядового начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України» в зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в сумі 18 721,44. З 01.01.2007 державне обов`язкове особисте страхування замінено на виплату одноразової грошової допомоги яку проводять безпосередньо Міністерства та відомства України.

Виходячи з наведеного, на час виплати ОСОБА_1 , 28.02.2003 страхової суми в зв`язку з встановленням 2 групи інвалідності як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, МВС України не здійснювало виплат одноразової грошової допомоги працівникам міліції такі виплати проводились Національною акціонерною страховою компанією «Оранта».

Позивачу в зв`язку з встановленням 15.11.2002, 2 групи інвалідності як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 28.02.2003 була виплачена страхова сума в розмірі 18 721, 44 грн., яка в свою чергу є такою сумою, що має бути врахована при проведенні нарахування та виплати одноразової грошової допомоги, що призначається у зв`язку з встановленням іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

Щодо зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням йому першої групи інвалідності, в розмірі 421 000,00 грн., суд зазначає таке.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до пункту 70 рішення у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

При розгляді справи «Кечко проти України», Європейський Суд з прав людини зауважив, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм працівникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни до законодавства. Однак, як що чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Окрім того, суд враховує, що статтею 13 «Право на ефективний засіб юридичного захисту» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод установлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» (Chahalv. theUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N38722/02)).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

З огляду на зазначене, а також враховуючи встановлений у судовому порядку факт протиправності дій Міністерства внутрішніх справ України та, з метою повного захисту прав позивача, суд зобов`язує Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 1 групи з 29.05.2017, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в період проходження служби в органах внутрішніх справ, згідно з висновком Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області від 05.06.2019 у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

На думку суду, у даному випадку, втручання зумовлено досягненням правомірної цілі, оскільки зобов`язання МВС України повторно розглянути заяву та документи позивача про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 1 групи інвалідності з 29.05.2017 внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ не відновить порушених прав позивача та у подальшому, у разі невиконання відповідачем судового рішення, спричинить чергове звернення до суду.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем в порушення частини другої статті 77 КАС України не доведено, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано правомірність відмови Міністерства внутрішніх справ України щодо виплати одноразової грошової допомоги, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 , є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Міністерства внутрішніх справ України у прийнятті рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги на підставі висновку Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області від 05.06.2019 у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України (, вулиця Богомольця, 10, м. Київ, 01601) прийняти рішення щодо призначення та виплати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків 221317730, АДРЕСА_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 1 групи з 29.05.2017, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, в період проходження служби в органах внутрішніх справ, згідно з висновком Управління Міністерства внутрішніх справ України в Івано-Франківській області від 05.06.2019 у відповідності до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною 2 статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач:

ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач:

Міністерство внутрішніх справ України (), адреса: вул.Академіка Богомольця, 10, м.Київ, 01601.

Суддя Скільський І.І.