Справа № 160/10073/19
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіСидоренко Д.В.
за участі секретаря судового засіданняКручини Ю.Д.
представника позивача представника відповідача Рудницької Ю.О. Мирошніченко А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАН-ТОРГ" до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень, -
Обставини справи: до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "МЕТАН-ТОРГ" до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області, в якому позивач просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 27.09.2019 року №000198510, яким до підприємства застосовано штрафні санкції в розмірі 510,00 грн., рішення про застосування фінансових санкцій від 25.09.2019 року №0000018/04-36-05-10/39, винесених на підставі акту фактичної перевірки від 29.08.2019 року №0390/04/36/14/РРО/39987021.
В обґрунтування позову зазначено, що спірні податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області є протиправними, оскільки прийнято на підставі хибних висновків акта фактичної перевірки від 29.08.2019 року №0390/04/36/14/РРО/39987021, які не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що зокрема, в акті перевірки зафіксовано, що перевіркою встановлено відсутність ліцензії на право роздрібної торгівлі паливом. В розділі 2 міститься додаткова інформація про факти, встановлені в ході перевірки, а саме: зафіксовано, що в ході перевірки встановлено продаж (реалізація) палива. Отже, оскільки діюче законодавство не містить вимог в частині необхідності отримання ліцензії на роздрібну торгівлю паливом, то, відповідно, такий акт перевірки не може вважатись належним доказом наявності факту порушення вимог ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального». Крім того вказує, що у запереченнях до акту перевірки було зазначено, що код УКТ ЗЕД товару, який був реалізований під час здійснення контрольної закупки перевіряючими, відсутній в переліку товарів, що зазначені у п.п.215.3.4 п.215.3 ст.215 Податкового кодексу України, отже, висновки про необхідність отримання ліцензії для здійснення його роздрібної торгівлі є безпідставними, але на вказане у відповіді податкового органу на заперечення будь-які обґрунтування правомірності висновків застосування штрафу відсутні.
Ухвалою суду від 21.10.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання.
12.11.2019 року відповідачем було подано відзив на позов, в якому Головне управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області позов не визнало, зазначило, що в ході фактичної перевірки позивача встановлено порушення податкового законодавства, а саме: ст. 15 Закону України від 19.12.1995 р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним»: продаж пального (скрапленого газу) без наявності відповідної ліцензії на роздрібну торгівлю пальним. Відповідальність за вищезазначене порушення передбачена ст. 17 Закону України від 19.12.1995 р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним». Також вказує, що вищезазначені порушення зафіксовано актом перевірки від 29.08.2019 р. №0390/04/36/14/РРО/39387021, яка проводилась у період з 27.08.2019 р. по 28.08.2019 р. Платник податків, його законні представники або особа, яка здійснювала розрахункові операції відмовились від підписання та отримання матеріалів фактичної перевірки, про що складено акт відмови від підписання матеріалів перевірки №001542/4 від 28.08.2019 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адмініративного суду від 05.12.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 12.12.2019 р.
В судовому засіданні представники сторін підтримали свої правові позиції в повному обсязі.
Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Судом встановлено, що у період з 27.08.2019 р. по 28.08.2019 р. на підставі наказу від 27.08.2019 р. № 5097-п Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області було проведено фактичну перевірку ТОВ "МЕТАН-ТОРГ" з питань дотримання розрахунків операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв про державну реєстрацію, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин, за результатами якої складено акт від 29.08.2019 р. № 0390/04/36/14/РРО/39387021.
Відповідно до розділу 3 акта, перевіркою встановлено порушення ТОВ "МЕТАН-ТОРГ": ст. 15 Закону України від 19.12.1995 р. №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним», п.п. 20.1.6, п.п. 20.1.20 п.20.1 ст.20, ст. 81, п. 85.2 ст. 85 Податкового кодексу України.
Згідно змісту акта перевірки, встановлено продаж (реалізація) палива (газу) 10 л. за ціною 123,00 грн. (ціна за 1 л. 12,30 грн.) без наявності відповідної ліцензії.
Також судом встановлено, що під час перевірки був присутнім директор ТОВ "МЕТАН-ТОРГ" ОСОБА_1 , що відображено у п. 1.6 акта перевірки.
Законні представники ТОВ "МЕТАН-ТОРГ", а також особа, яка здійснювала розрахункові операції відмовились від підписання та отримання матеріалів фактичної перевірки, про що складено акт відмови від підписання матеріалів перевірки №001542/4 від 28.08.2019 р.
Не погоджуючись із вказаним актом, ТОВ "МЕТАН-ТОРГ" подано до Головним управлінням ДПС у Дніпропетровської області заперечення на акт від 29.08.2019 р. № 0390/04/36/14/РРО/39387021, за розглядом яких листом від 23.09.2019 р. № 5934/10-04-36-14-10-25 повідомлено, що фактичну перевірку ТОВ "МЕТАН-ТОРГ" проведено з дотриманням норм законодавства, порушення, встановлені в ході перевірки, зафіксовані правомірно та обґрунтовано.
На підставі вказаного акта Головним управлінням ДПС у Дніпропетровської області прийнято:
- податкове повідомлення-рішення від 27.09.2019 року № 000198510, яким до ТОВ "МЕТАН-ТОРГ" застосовано штрафні санкції в розмірі 510,00 грн.,
- рішення про застосування фінансових санкцій від 25.09.2019 року №0000018/04-36-05-10/39, яким відповідно до частини 2 статті 17 Закону України від 19.12.1995 року № 481/95-ВР застосовано до ТОВ "МЕТАН-ТОРГ" фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 250000,00 грн. за роздрібну торгівлю пальним без наявності відповідної ліцензії.
Позивач вважає податкове повідомлення-рішення протиправним та рішення про застосування фінансових санкцій, прийнятими з порушенням чинного законодавства, тому звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Податковий кодекс України (далі - Податковий кодекс України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).
Стаття 80 Податкового кодексу України передбачає порядок проведення фактичної перевірки, пунктом 80.1 якої передбачено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).
За приписами підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав: у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.
Пунктом 80.7 вказаної статті встановлено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.
За приписами пункту 80.5 статті 80 Податкового кодексу України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Пунктом 81.3 вищезазначеної статті передбачено, що під час проведення перевірок посадові (службові) особи органів державної служби повинні діяти у межах повноважень, визначених цим Кодексом. Керівники і відповідні посадові особи юридичних осіб та фізичні особи - платники податків під час перевірки, що проводиться контролюючими органами, зобов`язані виконувати вимоги контролюючих органів щодо усунення виявлених порушень законів про оподаткування і підписати акт (довідку) про проведення перевірки та мають право надати заперечення на цей акт (довідку).
Відповідно до пункту 86.1 статті 86 Податкового кодексу України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.
Платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки (пункт 85.2 статті 85 Податкового кодексу України).
В той же час, за положеннями стаття 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» від 19 грудня 1995 року № 481/95-ВР встановлено, що за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Частина 20 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» передбачає, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.
За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством (частина 1 статті 17 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР).
Абзацом 8 частини другої статті 17 Закону України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривен.
Механізм застосування фінансових санкцій; передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР, регламентований спеціальним Порядком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790 (далі - Порядок № 790).
Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку № 790 за порушення, передбачені ст.17 Закону до суб`єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.
Згідно з пунктом 5 Порядку №790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
З аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що суб`єкт господарювання, який реалізує пальне без відповідної ліцензії, повинен нести відповідальність, передбачену приписами статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
Згідно даних чека, реалізований товар «газ скраплений» містить код УКТ ЗЕД: 2711 12 97 0.
Підпунктом 14.1.141-1 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, визначено, що пальне - нафтопродукти, скраплений газ, паливо моторне альтернативне, паливо моторне сумішеве, речовини, що використовуються як компоненти моторних палив, інші товари, зазначені у підпункті 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 цього Кодексу.
Платниками акцизного податку є: особа (у тому числі юридична особа, що веде облік результатів діяльності за договором про спільну діяльність без створення юридичної особи), яка реалізує пальне або спирт етиловий (п.п. 212.1.15 п.212.2 ст.212 Податкового кодексу України).
Згідно пункту 215.1 статті 215 Податкового кодексу України до підакцизних товарів належать: пальне.
Також підпунктом 215.3.4 пункту 215.3 статті 215 Податкового кодексу України передбачено, що податок справляється з таких товарів та обчислюється за такими ставками: код товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД: 2711 12 97 00, опис товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД: скраплений газ (пропан або суміш пропану з бутаном) та інші гази.
Підпунктом 4 пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 20 грудня 2016 року № 1791-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році" внесено зміни до Закону України від 06 липня 1995 року № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (далі - Закон N 265), зокрема внесено зміни до пункту 11 статті 3.
Відповідно до зазначених змін суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу, зобов`язані, зокрема, проводити розрахункові операції через РРО з використанням режиму попереднього програмування найменування (для пального із зазначенням коду товарної підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД), цін товарів (послуг) та обліку їх кількості.
Отже, під проведення фактичної перевірки посадовими особами контролюючого органу встановлено факт реалізації пального, а саме газу скрапленого 10 л. загальною вартістю 123,00 грн., без наявності відповідної ліцензії.
Як встановлено судом, під час проведення перевірки, у позивача була відсутня ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним.
Посилання позивача на те, що товар, який було реалізовано ТОВ "МЕТАН-ТОРГ" містить код УКТ ЗЕД, який відсутній у переліку кодів товару (продукції) згідно з УКТ ЗЕД, наведених у пункті 215.3 статті 215 Податкового кодексу України, отже не є підакцизним товаром, судом не приймаються, оскільки матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "МЕТАН-ТОРГ" було реалізовано скраплений газ, а код УКТ ЗЕД, визначений у фіскальному чеку, є відображенням даних, які зазначаються самим продавцем шляхом програмування РРО, та в даному випадку невірно зазначено код УКТ ЗЕД (без останнього знаку), в той час як код УКТ ЗЕД - десятизнакове цифрове кодове позначення товарів.
Також посилання позивача на те, що в акті перевірки зазначено дату початку перевірки 27.08.2019 р. та дату її закінчення 20.08.2019 р., зафіксовано, що перевіркою встановлено відсутність ліцензії на право роздрібної торгівлі паливом, а не пальним, судом відхиляються, оскільки зазначення в акті перевірки «палива» замість «пального» є помилковим, дата закінчення перевірки 20.08.2019 р. є опискою, а такі недоліки не можуть бути підставою для звільнення позивача від відповідальності за порушення в частині роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії, що, в свою чергу, підтверджено в ході судового розгляду справи.
Таким чином, позивачем не надано до матеріалів належних та допустимих доказів, які б спростували обставини зафіксовані контролюючим органом у акті перевірки.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 27.09.2019 року №000198510 та рішення про застосування фінансових санкцій від 25.09.2019 року №0000018/04-36-05-10/39 діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.
Згідно із частиною 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частинами 1, 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Так, позивачем були не надані суду достатні докази, які б свідчити про протиправність рішення про застосування фінансових санкцій за роздрібну торгівлю алкогольними напоями без наявності відповідної ліцензії, а також податкового повідомлення-рішення про застосування фінансових санкцій за ненадання відповідної ліцензії під час проведення перевірки.
Разом з тим, суд зазначає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, при розгляді справи судом повністю доведено правомірність оскаржуваних рішень.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку про правомірність прийняття контролюючим органом оскаржуваного рішення, а тому підстави для задоволення позову ТОВ "МЕТАН-ТОРГ" відсутні.
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 23.12.2019 року.

Суддя Д.В. Сидоренко