Справа № 523/10428/19
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 523/10428/19
Головуючий в 1 інстанції: Аліна С.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

суддів -Джабурія О.В., Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Старікова Кирила Олександровича, Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону УПП в Одеській області лейтенанта поліції Старікова К.О., УПП в Одеській області про скасування постанови серії ЕАВ №1263650 від 25.06.2019 року, про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтував незаконністю спірної постанови.

Рішенням рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вищенаведене рішення, як таке, що прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Приймаючи оскаржену постанову суд першої інстанції виходив з необґрунтованості даного позову та відсутності підстав для його задоволення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно приписів п.п.1,2 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю та/або неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

За правилами ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Отже, апеляційний суд розглядає справу виключно у межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що постановою серії ЕАВ №1263650 від 25.06.2019 року позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2ст. 122 КпАП України.

Відповідно до спірної постанови, 25.06.2019 р. ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «Тойота», (д/н НОМЕР_1 ) рухався по вулиці Тираспольська у напрямку Старопортофранківська, та нібито здійснив проїзд перехрестя з вул. Дегтярна на заборонний (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (г) ПДР.

За змістом п. 1.9.ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною другою ст.122 КУпАП передбачено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, адміністративне стягнення може бути накладено виключно у випадку вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно п. 8.1 ПДР України, регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Відповідно до п. 8.7 ПДР України, світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Відповідно до пп. «ґ» п. 8.7.3.ПДР України жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Аналізуючи спірне рішення суду першої інстанції, колегія суддів звертає увагу на те, що суд жодним чином не надав оцінку поясненням та доказам, на які посилаються позивач та відповідач, а лише встановив обставини справи та формально перелічив норми законів.

Так, позивач у своїх поясненнях зазначає, що на наданому відповідачем відео чітко не вбачається де саме був автомобіль у мить ввімкнення жовтого сигналу світлофору відносно стоп лінії, яка була на даному перехресті та стверджує що почав маневр проїзду перехрестя на зелене світло. Крім того, зазначені обставини підтверджуються поясненнями свідка /а.с. 8/.

Також позивачем у поясненнях надано стоп-кадри з відеозапису, однак з останніх неможливо встановити якого кольору був світлофор, оскільки дані роздруківки є чорно-білими.

Відповідач, в свою чергу, стверджує, що факт здійснення позивачем проїзду на жовтий сигнал світлофору зафіксовано та підтверджено наявним у матеріалах справи відеозаписом.

Разом з тим, спірна постанова (серії ЕАВ №1263650 від 25.06.2019 року) не містить інформації щодо відеофіксації даного правопорушення та посилання на технічний засіб яким така фіксація проводилась. У зв`язку з чим, згідно положень ч.3 ст.283 КУпАП, такі відеозаписи не можуть вважатися належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року по справі №524/5536/17, від 24.01.2019 року по справі №428/2769/17.

Так, у вказаних постановах Верховний Суд зазначає, що відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Таким чином, в порушення частини 3 статті 283 КУпАП у спірній постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

Отже, у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, відеофайл взагалі не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративних правопорушень.

Будь-які інші належні та допустимі докази вчинення позивачем спірного адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Крім того, частиною другою ст.77 КАС України чітко визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, з огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування, не надано до суду належних та допустимих доказів, які б беззаперечно підтвердили факт порушення позивачем вимог ПДР та відповідно скоєння ним спірного адміністративного правопорушення є недоведеним, а тому, відповідно, притягнення останнього до адміністративної відповідальності шляхом винесення спірної постанови не може вважатися законним і обґрунтованим, внаслідок чого, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, як протиправна.

Отже, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість даного позову та відсутність підстав для його задоволення.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Пунктом 4 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив вищенаведені порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення даної справи по суті, внаслідок чого його рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.272,286,308,311,315,317,321,322,325,328 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 21 листопада 2019 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Старікова Кирила Олександровича, Управління патрульної поліції в Одеській області- задовольнити. Постанову серії ЕАВ №1263650 від 25.06.2019 року - скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Д.В. Запорожан

Судді: О.В. Джабурія

К.В. Кравченко