Справа № 172/1086/17(2-а/172/35/17)
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2019 року

Київ

справа №172/1086/17(2-а/172/35/17)

адміністративне провадження №К/9901/47897/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Єресько Л.О.,

суддів: Загороднюка А.Г., Соколова В.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження у касаційній інстанції адміністративну справу №172/1086/17 (2-а/172/35/17)

за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції у місті Дніпро Департаменту патрульної поліції Вороник Олени Леонідівни, Управління патрульної поліції у місті Дніпро про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі

за касаційною скаргою Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області

на ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2018 року, постановленої у складі колегії суддів: головуючий суддя Чумак С.Ю, суддів Чабаненка С.В., Юрко І.В.

УСТАНОВИВ:

Суть спору

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Васильківського районного суду Дніпропетровської області з позовом до інспектора патрульної поліції у місті Дніпро Департаменту патрульної поліції Вороник Олени Леонідівни, Управління патрульної поліції у місті Дніпро (далі - відповідач), в якому просив:

-визнати дії інспектора роти № 8 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у місті Дніпро, рядової поліції Вороник Олени Леонідівни при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 19 вересня 2017 року серії ЕАА №168050 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 КУпАП протиправними;

-скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 19 вересня 2017 року серії ЕАА № 168050.

Постановою Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії інспектора роти № 8 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у місті Дніпро, рядової поліції Вороник Олени Леонідівни при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 19 вересня 2017 року серії ЕАА № 168050 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 КУпАП протиправними. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі від 19 вересня 2017 року серія ЕАА №168050.

Короткий зміст рішень суду апеляційної інстанції

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2018 року апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року в адміністративній справі №172/1086/17 повернуто апелянту без розгляду з огляду на те, що апеляційна скарга відповідачем подана до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду з порушенням порядку її подання. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) та частини 1 статті 186 КАС України апеляційну скаргу слід подавати через суд першої інстанції.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2018 року визнано підстави, вказані Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту поліції, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, неповажними. Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року в адміністративній справі №172/1086/17 (2-а/172/35/17) залишено без руху та надано десятиденний строк для усунення недоліків.

27 лютого 2018 року Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області подало клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що відповідач в межах строку встановленого статтею КАС України подав апеляційну скаргу безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а тому підстави пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є поважними.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2018 року визнано підстави, вказані Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, неповажними. У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту поліції на постанову Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року у справі №172/1086/17 (2-а/172/35/17) відмовлено.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідач пропустив визначений законодавством строк на апеляційне оскарження, а підстави, вказані відповідачем у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2017 року, є неповажними.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги та її рух у касаційній інстанції

16 квітня 2018 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, в якій скаржник просить скасувати ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2018 року та направити справу для продовження розгляду в суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування касаційної скарги скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки поясненням скаржника щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення. Строк на апеляційне провадження було пропущено у зв`язку з тим, що повний тест рішення суду першої інстанції відповідач отримав тільки 27 грудня 2017 року, що підтверджується відповідним відбитком штемпеля вхідної кореспонденції. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач 29 грудня 2017 року подав до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, однак ухвалою від 15 січня 2018 року була залишена без розгляду, у зв`язку з порушенням її подання. У вказаній ухвалі зазначено, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду в порядку встановленого законом. Користуючись вказаним правом, скаржник повторно подав апеляційну скаргу, яка була залишена без руху з підстав порушення строків подання такої скарги. У зв`язку з викладеними обставинами скаржник просив поновити строк на апеляційне оскарження суду першої інстанції, проте ухвалою суду апеляційної інстанції визнано підстави в клопотанні неповажними та відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

Скаржник зазначає, що суд апеляційної інстанції не надав належної правової оцінки поясненням відповідача, висновки суду апеляційної інстанції не відповідають обставинам справи, що свідчить про поверхневість розгляду цієї справи. З огляду на зазначене відповідач вважає оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції незаконною, необґрунтованою та такою що підлягає скасуванню.

16 квітня 2018 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя - доповідач) Шарапа В.М., судді Бевзенко В.М., Данилевич Н.А.

Ухвалою Верховного Суду від 23 квітня 2018 року відкрито касаційне провадження за даною касаційною скаргою.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2019 року, який здійснено на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 06 червня 2019 року №644/0/78-19 у зв`язку із зміною спеціалізації та введенням до іншої палати судді - доповідача Шарапи В.М. (Рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20.05.2019 № 14), що унеможливлює його участь у розгляді касаційних скарг, визначено новий склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) Єресько Л.О., судді Загороднюк А.Г., Соколов В.М.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О. від 19 грудня 2019 року дана касаційна скарга прийнята до провадження, закінчено підготовчі дії та призначено її до розгляду у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до положень частини 1 статті 345 КАС України.

Позиція інших учасників справи

Від позивача відзиву на касаційну скаргу не надходило, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду справи.

Оцінка висновків суду, рішення якого переглядається та аргументів

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтю 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, виходить із такого.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» і статті 13 КАС України.

Як слідує з матеріалів справи відповідач на виконання вимог статті 297 КАС України (в редакції чинній після 15.12.2017 року) вперше подав свою апеляційну скаргу до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду 29 грудня 2017 року, тобто у строки визначені положеннями КАС України, чинними на час ухвалення судом першої інстанції оскаржуваної постанови.

На час ухвалення Васильківським районним судом Дніпропетровської області постанови від 28 листопада 2017 року діяли норми КАС України (в редакції чинній до 15 грудня 2017 року). Відповідно до частини 2 статті 186 КАС України у цій редакції строк на апеляційне оскарження апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VІІІ), яким положення КАС України викладено у новій редакції.

Відповідно до пункту 10 положень Розділу VII Перехідних положень КАС України (в редакції чинній після15 грудня 2017 року) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакції цього Кодексу.

Так розгляд апеляційної скарги відповідача здійснювався за правилами КАС України, в редакції чинній після 15 грудня 2017 року.

Згідно з частиною 1 статті 293 КАС України (в редакції чинній після15 грудня 2017 року) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Право учасників процесу на апеляційне оскарження забезпечено також і в положеннях статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (в редакції чинній на час звернення відповідача з апеляційною скаргою).

Статтею 297 КАС України (в редакції чинній після 15.12.2017) визначено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

За приписами підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України (в редакції чинній після15 грудня 2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Верховний Суд наголошує на тому, що норма підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України повинна тлумачитись таким чином, що б гарантувати особі право на безпосереднє звернення з апеляційною скаргою до апеляційного суду, оскільки держава не вправі обмежувати права особи без певної мети для захисту якогось суспільного інтересу.

26 січня 2018 року відповідач повторно подав апеляційну скаргу до суду першої інстанції та додав до неї клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що ним вже була подана зазначена апеляційна скарга у встановлені строки, однак помилково направлена до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та має на меті дисциплінувати учасників процесу з метою своєчасного вчинення ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Не зважаючи на чітке визначення строків на апеляційне оскарження в адміністративному процесі, їх обрахування залежить від конкретних обставин справи. Пропущені строки можуть бути поновлені судом апеляційної інстанції у разі наявності на це поважних причин.

Верховний суд неодноразово зазначав, що висновки судів апеляційної інстанції про повернення судами апеляційних інстанцій апеляційних скарг на підставі пункту 15.5 розділу VII "Перехідні положення" КАС України ґрунтується на невірному тлумаченні судами цих норм.

Така позиція Верховного Суду неодноразово викладалась, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року № 405/1873/18 (2-а/405/50/18), від 09 серпня 2019 року у справі № 520/5024/19, від 18 грудня 2019 року у справі № 951/2303/18, від 10 квітня 2019 року у справі № 211/4350/18, від 19 квітня 2019 року у справі № 336/3555/18 (2-а/336/228/2018).

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Суд зауважує, що строк звернення до суду, як одна із складових гарантії "права на суд", може і має бути поновленим, але лише у разі наявності достатніх на те поважних причин.

При цьому, поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, Верховний Суд вважає, що покладений в основу оскаржуваного судового рішення висновок суду апеляційної інстанції щодо неповажності причин пропуску строку на апеляційне оскарження є помилковим.

За таких обставин Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до винесення ухвали, яка перешкоджає подальшому судовому розгляду цієї справи.

Відповідно до частини 1статті 353 КАС України, підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Таким чином, касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню із направленням справи до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду на стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

Зважаючи на приписи підпункту 2 пункту 1, підпункту 3 пункту 2 Указу Президента України від 29 грудня 2017 року № 455/2017, оголошення про початок роботи Третього апеляційного адміністративного суду, розміщеного в офіційному виданні Верховної Ради України "Голос України" від 03 жовтня 2018 року № 185 (6940), справу слід направити для продовження розгляду до вказаного суду.

Висновки щодо розподілу судових витрат

З огляду на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 353, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції задовольнити.

2. Ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2018 року скасувати, а справу направити до Третього апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду зі стадії вирішення питання щодо відкриття апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк

В.М. Соколов

Судді Верховного Суду