Справа № 200/9435/19-а
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року справа №200/9435/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сухарька М.Г.,

суддів Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року в справі № 200/9435/19-а (головуючий І інстанції Троянова О.В., повний текст судового рішення складено та підписано 11 жовтня 2019 року в м. Слов`янськ) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі - Міністерство, МВС України) та Управління Міністерства внутрішніх справ України на Донецькій залізниці (далі - відповідач, Управління), в якому з урахуванням уточнень просив визнати протиправною бездіяльності МВС України щодо прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850, зобов`язати МВС України прийняти таке рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 07.02.2019 ОСОБА_1 встановлено ІІІ-ю групу інвалідності внаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків. В лютому 2019 року позивач звернувся із заявою (рапортом) до голови ліквідаційної комісії УМВС України на Донецькій залізниці щодо виплати одноразової грошової допомоги. На звернення позивача щодо стану розгляду його рапорту, працівниками ліквідаційної комісії УМВС України на Донецькій залізниці надано відповідь, що з МВС України не надходило рішення про призначення або відмову в при призначенні грошової допомоги. ОСОБА_1 29.05.2019 звернувся до МВС України щодо надання інформації про прийняте рішення та 09.07.2017 отримав відповідь, що листом від 27.03.2019 № 42лк до МВС України надходили матеріали про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності. Зазначені матеріали опрацьовані та листом Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 26.04.2019 № 15/2-1698 повернуті до ліквідаційної комісії ГУМВС України в Донецькій області з детальним роз`ясненням причин повернення (а.с. 5-6, 57-59).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено:

- визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленою третьою групою інвалідності, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції»;

- зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення, нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленою третьою групою інвалідності відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 «Про затвердження порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції» та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду.

Не погоджуючись з рішенням суду, МВС України подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.02.2017 ОСОБА_1 визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України та виправдано у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення. Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 08 листопада 2017 року вирок місцевого суду залишено без змін. На підставі ухвали Апеляційного суду Донецької області від 08.11.2017 комісією складено акти за формою Н-5 від 12.11.2018, Н-1 № 2 від 12.11.2018 за результатами розслідування нещасного випадку, який стався з позивачем 12.04.2014. Постановою Верховного Суду України від 22.01.2019 скасовано ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 08 листопада 2017 року та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Апелянт звертає увагу, що пунктом № 14 Порядку № 850 регламентовано, що призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо інвалідність є наслідком учинення працівником міліції злочину. Тобто до закінчення судового розгляду неможливо визначити наявність у ОСОБА_1 права на отримання вказаної допомоги.

Додатково МВС України зазначає, що комісія з розслідування нещасних випадків дійшла висновку, що нещасний випадок стався з позивачем в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків (а.с. 74-79).

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

Згідно з матеріалами справи ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України в Донецькій області. Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого Слов`янським міським УЗСН Донецької області, позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок війни (а.с. 9).

Позивач в лютому 2019 року звернувся із заявою до голови ліквідаційної комісії УМВС України на Донецькій залізниці щодо виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності.

Матеріали щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності ГУМВС України в Донецькій області скерувало до МВС України 27.03.2019.

Через відсутність результату щодо розгляду його заяви 29.05.2019 позивач звернувся до МВС України з приводу надання інформації про прийняте рішення за результатами розгляду матеріалів на призначення одноразової грошової допомоги (а.с. 10). У відповідь на це звернення 27.06.2019 Департаментом фінансово-облікової політики МВС України на ім`я позивача надано відповідь, згідно з якою до Міністерства надходили матеріали на призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням вказаній особі ІІІ групи інвалідності внаслідок отримання травми під час виконання службових обов`язків. Ці матеріали опрацьовані та відповідно до листа Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 26.04.2019 № 15/2-1698 повернуті до ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Донецькій області з детальним роз`ясненням причин повернення (а.с. 11).

Вважаючи, що вказані дії МВС України порушують його право на отримання належної грошової допомоги, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Правові засади організації та діяльності міліції України, а також порядок проходження служби в міліції визначав Закон України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-ХІІ (далі - Закон № 565-ХІІ), який втратив чинність з 07 листопада 2015 року на підставі Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ (далі - Закон № 580-VІІІ).

До набрання чинності Закону № 580-VІІІ порядок виплати одноразової грошової допомоги регулювався нормами ст. 23 Закону № 565-ХІІ.

Частиною 6 ст. 23 Закону встановлено, що у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

На виконання цієї норми Кабінет Міністрів України постановою від 21 жовтня 2015 року № 850 затвердив «Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» (далі - Порядок № 850).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 850 цей порядок та умови визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - грошова допомога) у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи (пп. 2 п. 3 Порядку № 850).

Згідно з п. 7 Порядку № 850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

- заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

- довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

- довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

- постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

- акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

- сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

- документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

За приписами п. 8 Порядку № 850 керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.

Міністерство внутрішніх справ в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови. Грошова допомога виплачується в порядку черговості відповідно до дати прийняття МВС рішення про її призначення, але не пізніше двох місяців із дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС (пункти 9 та 10 Порядку № 850).

Отже, Порядком № 850 чітко встановлено, що рішення про призначення або про відмову в призначенні грошової допомоги приймає саме МВС України. Попри втрату чинності Законом № 565-ХІІ, за змістом п. 15 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 580-VІІІ право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію».

Разом з тим, судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що Міністерство після опрацювання матеріалів на призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІІ-ої групи інвалідності ОСОБА_1 , які були направлені ліквідаційною комісією ГУМВС України в Донецькій області 27 березня 2019 року, в порушення пункту 9 Порядку № 850 не прийняло рішення за результатами розгляду заяви позивача. Заяву та додані матеріали було повернуто Ліквідаційній комісії ГУМВС України в Донецькій області.

Враховуючи, що Порядком № 850 не передбачено право МВС України повертати документи без прийняття рішення, суд апеляційної інстанції погоджує викладений в оскаржуваному судовому рішення висновок про протиправність дії суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта, що судовий розгляд обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 376 Кримінального кодексу України наразі не завершено, а його невинуватість не доведено, оскільки ця обставина не звільняє МВС України від обов`язку прийняти обґрунтоване рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності.

Також суд апеляційної інстанції дійшов висновку про правильність обраного судом першої інстанції способу захисту порушеного права позивача з огляду на таке.

Дискреційне повноваження суб`єкта владних повноважень може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким.

Дискреційне повноваження надається у спосіб його закріплення в оціночному понятті, відносно-визначеній нормі, альтернативній нормі, нормі із невизначеною гіпотезою. Для позначення дискреційного повноваження законодавець використовує, зокрема, терміни «може», «має право», «за власної ініціативи», «дбає», «забезпечує», «веде діяльність», «встановлює», «визначає», «на свій розсуд». Однак наявність такого терміну у законі не свідчить автоматично про наявність у суб`єкта владних повноважень дискреційного повноваження.

При реалізації дискреційного повноваження суб`єкт владних повноважень зобов`язаний поважати основоположні права особи, додержуватися: конституційних принципів; принципів реалізації відповідної владної управлінської функції; принципів здійснення дискреційних повноважень; змісту публічного інтересу; положень власної компетенції; вказівок, викладених у інтерпретаційних актах; фахових правил, закріплених у нормативних актах; адміністративної практики; судової практики; процедурних вимог.

Комітетом Міністрів Ради Європи розроблено принципи здійснення дискреційних повноважень, а саме - мета дискреційного повноваження; об`єктивність та неупередженість; рівність перед законом; пропорційність; розумний час; застосування вказівок; відкритість вказівок; відступ від вказівок; характер контролю; утримання правоохоронного органу від дій; повноваження контрольних органів щодо отримання інформації тощо. Ці принципи з огляду на членство України у Раді Європи зобов`язані повною мірою дотримуватися також і вітчизняні суб`єкти публічної адміністрації.

З огляду на вищевказане, суд зазначає, що прийняття рішення про призначення позивачу або відмову в призначенні одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 є дискреційним повноваженням.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вона підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статями 139, 291, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року в справі № 200/9435/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року в справі № 200/9435/19-а - залишити без змін.

Повний текст судового рішення складено та підписано 18 грудня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук