Справа № 300/2047/19
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"23" грудня 2019 р. справа № 300/2047/19
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання до вчинення дій,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, відповідно до змісту якого просить: визнати протиправним рішення від 10.05.2019 №1324/03 про відмову у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу; зобов`язання зарахувати до страхового стажу згідно записів в трудовій книжці час роботи з 16.09.1981 по 01.09.1982 в колгоспі імені Леніна; зобов`язати повторно розглянути заяву від 30.04.2019 про призначення пенсії за віком.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем, в порушення ст.ст. 56, 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.ст.26, 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, протиправно відмовлено у призначенні пенсії за віком, не зарахувавши до стажу роботи період роботи з 16.09.1981 по 01.09.1982 в колгоспі імені Леніна, а відтак відсутності необхідного 26-річного стажу для призначення пенсії. Позивач зазначає, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Вимоги про надання додаткових документів є безпідставними, оскільки робота до 01 січня 2004 року, як постійна так і тимчасова, як з повним так і не з повним робочим днем, незалежно від суми сплачених страхових внесків, повинна зараховуватись до страхового стажу в повному обсязі, а необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає тільки у разі відсутності трудової книжки або неточної у ній інформації.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, в якому стосовно заявлених позовних вимог заперечив. Просить суд в задоволенні позову відмовити, оскільки вважає правомірною відмову позивачу у призначенні пенсії за віком відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 26 років. Зазначає, що за наслідками розгляду заяви позивача про призначення пенсії, стаж позивача складає 25 років 4 місяці 28 днів при необхідних 26 роках, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. З урахуванням вимог ст.56 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» стверджує, що при зверненні за призначенням пенсії позивачем подано перелік документів, зокрема додаткові довідки, за якими підтверджено стаж 25 років 4 місяці 28 днів, а тому вимога позивача щодо призначення пенсії є безпідставною, у зв`язку з недостатністю стажу.
Позивач надав суду відповідь на відзив, в якому заперечив правову позицію відповідача, з підстав вказаних у позові. Додатково зазначає, що з твердженнями відповідача стосовно відомостей про прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі та його виконання не погоджується, оскільки вказане стосується тільки трудової діяльності колгоспника, про що вказується в трудовій книжці колгоспника, порядок видачі яких затверджено Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975, а в законодавстві не передбачено норм, які б надавали можливість позивачу отримати трудову книжку колгоспника в період з 1981-1982. Звертає увагу, що відповідачем не доведено, що на спірний період роботи поширюються норми ч.2 ст.56 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Також зазначає, що відповідач мав всі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу, провести перевірку для з`ясування вказаних обставин, та повідомити позивача про необхідність подачі додаткових документів, запропонувати надати підтвердження стажу показаннями свідків.
Заяв про розгляд справи з викликом сторін суду не надходило. У відповідності до вимог ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на них, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у віці 59 років, 03.05.2019 звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком (а.с.37).
У відповідності до записів трудової книжки позивача, зокрема:
- 16.09.1981 позивач прийнята на роботу в сувенірний цех колгоспу імені Леніна на підставі рішення правління (Протокол №9) від 03.09.1981 (запис №4);
- 01.09.1982 позивач звільнена з роботи з власним бажанням згідно заяви, про що на підставі рішення правління (Протокол №10) від 10.08.1982 внесено запис за №5.
Позивачем, окрім трудової книжки НОМЕР_1 надано довідки, зокрема:
- довідку, видану СГ ТзОВ «Корнич» №17 від 11.04.2019 про те, що документи по допоміжних промислах не збереглися, в зв`язку з чим видати довідку не має можливості. Зазначено про перейменування господарства, зокрема з 1975 по 03.09.1991 колгосп ім. Леніна; з 03.09.1991 по 19.11.1995 с/с «Відродження» пр. №4 від 3.09.1991.; з 19.11.1994 по 01.03.2000 - АПФ «Галичина» пр. №3 19.11.1995р.; з 01.03.2000 по даний час СТзОВ «Корнич» пр. №3 зборів уч. 27.03.2000р. (а.с.21).
- лист-повідомлення Архівного відділу Райдержадміністрації Коломийської РДА Івано-Франківської області від 11.04.2019 №04-01/К-52 про те, що переглянувши відомості нарахування заробітної плати за 1981-1982 роки колгоспу імені Леніна, прізвище ОСОБА_2 не виявлено (а.с.20).
- лист-повідомлення Державного архіву Івано-Франківської області від 17.04.2019 №К-46/06-07 про відсутність можливості надати довідку про стаж роботи за час роботи в колгоспі імені Леніна з 16.09.1981 по 01.09.1982 у зв`язку тим, що документи на зберігання в держархів не надходили (а.с.22).
07.05.2019 відповідачем, за результатами розгляду поданих документів, рішенням Управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську №2647 від 07.05.2019 відмовлено позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.36).
У відповідності до вказаного рішення від 07.05.2019 №2647 до страхового стажу позивачу не зараховано період роботи з 16.09.1981 по 01.09.1982 в колгоспі імені Леніна, у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів (а.с.36).
10.05.2019 відповідач листом №1324/03 від 10.05.2019 повідомив позивача про відмову у призначенні пенсії за віком. Роз`яснив, що у відповідності до вимог ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» необхідна кількість страхового стажу є менше ніж 26 років. При стажі роботи позивача 25 років 4 місяці 28 днів право на пенсію за віком позивач набуде після досягнення 63-річного віку (11.04.2023). (а.с.23-24).
Вважаючи рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком протиправним, позивач звернулася із позовом до суду.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно із положеннями статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком, зокрема, мають особи після досягнення віку 59 років та за наявності страхового стажу, з 01.01.2019 по 31.12.2019 не менше 26 років.
Статтю 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до положень частин 2, 4 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до 01.01.2004 року - на підставі документів та порядку, визначеному законодавством, що діяло раніше. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Отже, вказаною статтею визначено порядок обчислення страхового стажу, а саме: періоди трудової діяльності, що враховувалися для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (по 31.12.2003), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (на підставі трудової книжки, диплому про період стаціонарного навчання, військового квитка та інших документів, які підтверджують періоди роботи), а з 01.01.2004 - згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, що містяться в системі персоніфікованого обліку пропорційно до сплати страхових внесків.
Статтею 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.
Згідно статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Статтею 48 Кодексу законів про працю України визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.
Постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі також - Порядок №637).
За пунктом 1 цього Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
У разі, коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу, за бажанням особи, може здійснюватися органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків (п.2 цього Порядку).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм права свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка.
Як слідує з матеріалів справи, а саме з трудової книжки позивача, позивач 16.09.1981 була прийнята на роботу в сувенірний цех колгоспу імені Леніна, про що на підставі рішення правління (Протокол №9) від 03.09.1981 до трудової книжки внесено запис про прийом на роботу. З 01.09.1982 позивач звільнена з роботи з власним бажанням згідно заяви, про що на підставі рішення правління (Протокол №10) від 10.08.1982 внесено запис про звільнення. У трудовій книжці міститься печатка відповідної форми.
Суд звертає увагу на те, що вищевказані записи виконано без перекреслень, виправлень, у чіткій послідовності та відповідності дати, які належним чином завірені підписом роботодавця та печатко. Сумнівів у їх внесенні суд не має.
Отже, трудовою книжкою позивача підтверджено період її роботи в колгоспі імені Леніна, з 16.09.1981 по 01.09.1982.
Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даного періоду роботи відповідачем суду не надано.
Суд зазначає, що на особу не може перекладатись обов`язок доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.
Суд також зазначає, що у випадку відсутності трудової книжки колгоспника або в разі відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж колгоспника може бути підтверджений довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника. В разі ліквідації господарства колгоспний стаж підтверджується довідками архівних установ. Однак встановлені в справі обставини свідчать про відсутність у позивача додаткових даних, отриманих на підтвердження набуття стажу довідками правонаступника чи то архівних установ. За наслідками звернень до установ, позивач таких даних не отримала.
Також судом встановлено, що трудова книжка позивача не містить записів про відпрацювання/не відпрацювання необхідної кількості вихододнів, підстав поважності /неповажності їх внесення. Надані відповідачу та суду архівні та інші довідки також не містять посилань на наявність рішення правління колгоспу або його правонаступника про наявність виконання/невиконання встановленого мінімуму трудової діяльності. Також, в матеріалах справи відсутні дані про членство позивача у колгоспі імені Леніна. У довідці СТОВ «Корнич» від 11.04.2019 йдеться мова про допоміжні промисли колгоспу. При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем не здійснено жодних дій, спрямованих на отримання додаткових відомостей або додаткових документів, на підставі яких можна було б переконатися у підтвердженні стажу позивача.
Суд зазначає, що невиконання позивачем встановленого мінімуму трудоднів у 1981-1982 роках, не може позбавляти права позивача на зарахування цього періоду роботи до трудового стажу, оскільки обчислення страхового стажу за періоди трудової діяльності, що враховувалися для призначення пенсії до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (01.01.2004) зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.
Враховуючи те, що у трудовій книжці позивача наявні записи щодо періоду її роботи в колгоспі імені Леніна, зокрема, запис про прийом на роботу, запис про її звільнення, при цьому, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність дій при відмові у призначенні позивачу пенсії за віком, а також того, що позивач у спірний період роботи не працювала в колгоспі імені Леніна, або не виконувала встановленого мінімуму трудової участі, суд дійшов висновку, що відмова у зарахуванні до страхового стажу позивача вказаного періоду роботи є протиправною.
Відсутність документів в держархівах і як наслідок не підтвердження стажу уточнюючими довідками, в даному випадку призвело до порушення принципу рівності особи перед законом, а пенсійний орган не вжив дієвих заходів для забезпечення гарантованого позивачу державою права на пенсію.
Підсумовуючи наведене вище, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову. При цьому суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача є скасування рішення управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську від 07.05.2019 №2647, зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача період роботи у колгоспі імені Леніна з 16.09.1981 по 01.09.1982 та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 03.05.2019 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням обставин встановлених у цій справі.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відтак, підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачений судовий збір в розмірі 1561,80 грн., сплата якого підтверджена квитанцією №221 від 16.10.2019.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправним рішення управління Пенсійного фонду України в м.Івано-Франківську від 07.05.2019 №2647 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу час роботи з 16.09.1981 по 01.09.1982 в колгоспі імені Леніна.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03.05.2019 про призначення пенсії за віком, з урахуванням встановлених обставин у цій справі.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1561,80 грн. (тисячу п`ятсот шістдесят одну гривню 80 коп.).
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297, підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 )

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. С.Стрільців 15, м. Івано-Франківськ, 76018)

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.