Справа № 362/1445/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 362/1445/18 Суддя (судді) першої інстанції: Корнієнко С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Аліменка В.О. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Міністерства оборони України до старшого державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Ліщенко Наталії Ігорівни про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

Міністерство оборони України (далі - позивач) звернулась до Васильківського міськрайонного суду Київської області з позовом до старшого державного виконавця Васильківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області Ліщенко Н.І. (далі - відповідач), в якому просило визнати незаконними дії відповідача щодо відмови у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-а-408/08 виданим 17.08.2015, скасувати повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання та зобов`язати відповідача відкрити виконавче провадження за вказаним виконавчим листом.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2019 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняте нове, яким задовольнити позовні вимоги. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначив, що ним, як представником Міністерства оборони України, лише 15.05.2017 із офіційного сайту Автоматизованої системи виконавчого провадження стало відомо про те, що стан виконавчого провадження «завершено». Апелянт зауважує, що представником відповідача так і не було надано жодних доказів на підтвердження надсилання на адресу міністерства оборони України постанови про закінчення виконавчого провадження, чи будь-яких інших доказів, які б підтверджували своєчасне повідомлення стягувача про закінчення виконавчого провадження.

Відзиву на апеляційну скаргу та на адміністративний позов відповідач не подавав, будь-які його письмові пояснення по суті спору в матеріалах справи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційні скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Рябчуком О.О. розглянуто заяву на примусове виконання рішення суду від 08.08.2016 № 350/187/12/156/пс (а.с. 55) та постановою від 09.08.2016 (а.с. 57) відкрито виконавче провадження № 51887129 щодо примусового виконання виконавчого листа Васильківського міськрайонного суду № 6а/362/7 (у цивільній справі № 2а-408/08) від 17.08.2015 (а.с. 5).

16.08.2016 актом старшого державного виконавця Очеретяною І.О. встановлено, що при виїзді державного виконавця за адресою АДРЕСА_1 боржника, останній за даною адресою не проживає (а.с. 58).

25.08.2016 старшим державним виконавцем Очеретяною І.О. направлено запит Васильківському міськрайонному відділу державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Київській області з проханням надати відомості про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані, що містяться в картотеці реєстраційного обліку Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в м. Києві про ОСОБА_1 (а.с. 59).

08.12.2016 старшим державним виконавцем Очеретяною І.О. винесено постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду у розмірі 1700,00 грн (а.с. 63) та складено вимогу від 08.12.2016, якою зобов`язано боржника ОСОБА_1 повернути відповідачеві безпідставно стягнуті на його користь за скасованим рішенням грошову компенсацію замість продовольчого пайка в розмірі 33066,61 грн, що виконати до 14.12.2016 (а.с. 62).

Постановою від 29.12.2016, винесеною старшим державним виконавцем Очеретяною І.О., закінчено виконавче провадження № 51887129 на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39, ст.ст. 40 і 63 Закону України «Про виконавче провадження».

За поданням державного виконавця Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області № 674/6 від 29.12.2016 Васильківське відділення поліції ГУНП у Київській області повідомлено про вчинення боржником ОСОБА_1 кримінального правопорушення за ст. 382 КК України (невиконання судового рішення на виконання виконавчого листа № 6а/362/7/14 від 17.08.2015) (а.с. 66).

Листом від 29.12.2016 № 647/6 старшим державним виконавцем Очеретяною І.О. на адресу Міністерства оборони України направлено постанову державного виконавця від 29.12.2016 про закінчення провадження ВП №51887129 (а.с. 65).

17.05.2017 позивач, в особі представника Міністерства оборони України Ряполової Діани Володимирівни, подав до Васильківського міськрайонного суду Київської області заяву № 350/187/12/259/пс про повернення виконавчого листа № 2-а-408/08, виданого 17.08.2015 (а.с. 8).

14.07.2017 до Васильківського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області надійшла заява позивача на примусове виконання рішення суду, а саме виконавчого листа від 17.08.2015 №2-а-408/08 (а.с. 10).

Однак, поданий позивачем виконавчий лист було повернуто без прийняття до виконання у зв`язку з пропуском встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документу про виконання, про що відповідачем складено відповідне повідомлення від 20 липня 2017 року (а.с.13) про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Крім того, повідомленням від 20 липня 2017 року №9618/9 (а.с.14) позивача проінформовано, що виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків передбачених законом, тобто в разі, коли виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі ст.37 Закону України «Про виконавче провадження.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у відкритті виконавчого провадження та повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання незаконними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, дійшов висновку, що оскільки відповідач не відмовляв у відкритті виконавчого провадження за зверненням стягувача - позивача у справі, постанова про закінчення виконавчого провадження № 51887129 від 29.12.2016 на виконання виконавчого листа № 2а-408/08 (провадження № 6а/362/7/14) від 17.08.2015 є не скасованою, а тому, підстави для відкриття виконавчого провадження, за повторним зверненням з виконавчим листом, були відсутні, крім того стягувачем пропущено строк для пред`явлення виконавчого документа, у зв`язку з чим відсутні підстави для скасування повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

За наслідками перегляду судового рішення в порядку апеляційного провадження колегія суддів дійшла наступних висновків.

Спірні відносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України та є обов`язковими для виконання. Аналогічні положення закріплені в Законі України «Про судоустрій і статус суддів» і в процесуальному законодавстві України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 3 вказаного Закону рішення підлягають примусовому виконанню на підставі, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках.

Згідно з ч. 1 ст. 5 наведеного Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Пунктом 2 ч. 4 ст. 5 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Пунктами 1,2 ч. 4, ч.ч. 5, 6 ст. 12 Закону № 1404-VIII зазначено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі:

пред`явлення виконавчого документа до виконання;

надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених п.п. 1-4 ч. 9 ст. 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника).

З постанови від 29.12.2016 № 51887129 вбачається, що рішення про закінчення виконавчого провадження винесене у відповідності до п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40, ст. 63 Закону № 1404-VIII.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому ч. 3 ст. 63 цього Закону.

Частиною 3 ст. 39 Закону № 1404-VIII зазначено, що у випадках, передбачених п.п. 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 ч. 1 цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною 3 ст. 63 Закону № 1404-VIII встановлено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого ч. 2 цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Положеннями ст. 40 Закону № 1404-VIII встановлені наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.

Так, у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

При цьому, ч.ч. 1, 2 ст. 41 Закону № 1404-VIII встановлено, що у разі, якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що йому не було надано жодних доказів на підтвердження надсилання на адресу Міністерства оборони України (представника Міністерства оборони України) постанови про закінчення виконавчого провадження, чи будь-яких інших доказів, які б підтверджували своєчасне повідомлення стягувача про закінчення виконавчого провадження.

З приводу наведеного колегія суддів встановила, що ч. 3 ст. 39 Закону № 1404-VIII зазначено, що у випадках, передбачених п.п. 1-3, 5-7, 9-12, 14, 15 ч. 1 цієї статті, виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

З матеріалів справи вбачається, що на адресу Міністерства оборони України старшим державним виконавцем Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби надіслано лист № 647/6 від 29.12.2016 разом із постановою про закінчення виконавчого провадження від 29.12.2016 для виконання та відома, винесену на підставі виконавчого листа № 6а/362/7 від 17.08.2015 (а.с. 65), що спростовує твердження позивача в частині бездіяльності державної виконавчої служби щодо несвоєчасного повідомлення стягувача про закінчення виконавчого провадження.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Васильківського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 2-а-408/08 виданим 17.08.2015, колегія суддів встановила, що відповідно до ч 1 ст. 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців, з наведеного вбачається.

Оскільки заява на примусове виконання рішення суду подана позивачем до державної виконавчої служби 14.07.2017, а виконавчий лист згідно з відміткою державного виконавця на виконавчому документі виконаний 27.12.2016, колегія суддів доходить висновку про пропуск стягувачем вставленого законом строку для пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Вирішення питання поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа здійснюється судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, однак матеріали справи не містять доказів звернення позивача до відповідного суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, в порядку, що передбачений процесуальним законодавством.

З огляду на викладені обставини, за результатами розгляду апеляційної скарги, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог позивача та відсутності підстав для їх задоволення.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст.243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 25 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови складено 19 грудня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді В.О.Аліменко

А.Ю.Кучми