Справа № 1.380.2019.002282
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/9085/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Кузьмича С. М.,

суддів Запотічного І.І., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

представника позивача Мокрій Р.З.

представника відповідача Ворошилова Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційними скаргами Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» та Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року (ухвалене головуючим суддею Крутько О.В. у м. Львові, повний текст судового рішення складено 25 липня 2019 року) у справі № 1.380.2019.002282 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання до вчинення дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просить:

зобов`язати Головне управління ДФС у Львівській області визнати податковий борг Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» таким, стосовно якого минув строк давності встановлений ст. 102 Податкового кодексу України (безнадійним боргом), по податку на прибуток у сумі 523892, 87 грн, який виник на підставі: податкова декларація за № від 31.01.2014 на суму - 353, 00 грн; податкове повідомлення - рішення за № від 28.08.2014 на суму - 41000, 00 грн; податкове повідомлення - рішення за № від 28.08.2014 на суму - 28600, 00 грн; податкове повідомлення - рішення за № від 28.08.2014 на суму - 22000, 00 грн; податкове повідомлення - рішення за № від 28.08.2014 на суму - 41000, 00 грн; податкове повідомлення - рішення за № від 28.08.2014 на суму - 9919, 80 грн; податкове повідомлення - рішення за № від 24.10.2014 на суму - 29420, 00 грн; податкове повідомлення - рішення за № від 24.10.2014 на суму - 14 710, 00 грн; податкова декларація за № від 05.02.2015 на суму - 49124, 00 грн; податкове повідомлення - рішення за № від 30.04.2015 на суму - 23 331, 40 грн; податкова декларація за № від 05.02.2015 на суму - 4094, 00 грн; податкова декларація за № від 27.03.2015 на суму - 29, 00 грн; податкова декларація № від 05.02.2015 на суму - 4094, 00 грн; податкова декларація № від 27.03.2015 на суму - 29, 00 грн; податкова декларація № від 05.02.2015 на суму - 4094, 00 грн; податкова декларація № від 27.03.2015 на суму - 29, 00 грн; нарахована пеня на податкове повідомлення - рішення за № від 23.09.2010 на суму - 7977, 22 грн; нарахована пеня податкове повідомлення - рішення за № від 23.09.2010 на суму - 59209, 38 грн; нарахована пеня податкове повідомлення - рішення за № від 23.09.2010 на суму - 57914, 88 грн;

зобов`язати Головне Управління ДФС у Львівській області прийняти рішення про списання безнадійного боргу по податку на прибуток на суму 523892, 87 грн, який виник на підставі: податкова декларація за № від 31.01.2014 на суму - 353, 00 грн; податкове повідомлення - рішення за № від 28.08.2014 на суму - 41000, 00 грн; податкове повідомлення - рішення за № від 28.08.2014 на суму - 28600, 00 грн; податкове повідомлення - рішення за № від 28.08.2014 на суму - 22000, 00 грн.; податкове повідомлення - рішення за № від 28.08.2014 на суму - 41000, 00 грн; податкове повідомлення - рішення за № від 28.08.2014 на суму - 9 919, 80 грн; податкове повідомлення - рішення за № від 24.10.2014 на суму - 29420, 00 грн; податкове повідомлення - рішення за № від 24.10.2014 на суму - 14710, 00 грн; податкова декларація за № від 05.02.2015 на суму - 49124, 00 грн; податкове повідомлення-рішення за № від 30.04.2015 на суму - 23331, 40 грн; податкова декларація за № від 05.02.2015 на суму - 4094, 00 грн; податкова декларація за № від 27.03.2015 на суму - 29, 00 грн; податкова декларація № від 05.02.2015 на суму - 4094, 00 грн; податкова декларація № від 27.03.2015 на суму - 29, 00 грн; податкова декларація № від 05.02.2015 на суму - 4094, 00 грн; податкова декларація № від 27.03.2015 на суму - 29, 00 грн; нарахована пеня на податкове повідомлення - рішення за № від 23.09.2010 на суму - 7977, 22 грн; нарахована пеня податкове повідомлення - рішення за № від 23.09.2010 на суму - 59209, 38 грн; нарахована пеня податкове повідомлення - рішення за № від 23.09.2010 на суму - 57914, 88 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що згідно даних у електронному сервісі «Електронний кабінет платника» (історія недоїмки станом на 21.01.2019) у нього наявна заборгованість, зокрема у розмірі 523892, 87 грн по податку на прибуток. Вказані грошові зобов`язання за 2014 та 2015 роки є узгодженими. Таким чином, позивач вважає, що податкова заборгованість позивача за податком на прибуток у сумі 523892, 87 грн у розумінні п. 101.2 ст. 101 Податкового кодексу України (далі ПК України) є безнадійним податковим боргом, стосовно якого минув строк давності, в даному випадку наявні достатні правові підстави для її списання

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.07.2019 адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління ДФС у Львівській області вирішити питання щодо списання Публічному акціонерному товариству «Шахта «Надія» податкового боргу стосовно якого минув строк позовної давності (безнадійного боргу) по податку на прибуток у сумі 523892, 87 грн. У задоволенні решти частин позовних вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що несплачене податкове зобов`язання у розмірі 523892, 87 грн, визначене на підставі податкових декларацій та податкових повідомлень - рішень за період 2014 2015 років, набуло статусу безнадійного податкового боргу, а тому відповідач, повинен був самостійно здійснити його списання відповідно до положень Податкового Кодексу України та Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 577, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за № 1844/24376 (далі Порядок № 577) Суд першої інстанції вказав, що Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 по справі К/9901/99/17 зазначив, що в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, у тому числі пеня та штрафні санкції, а відтак з того часу в контролюючого органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу. Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач діяв всупереч вимогам Порядку № 577, відмовляючи позивачу у списанні податкового боргу у розмірі 523892, 87 грн, який має статус безнадійного.

Разом з цим суд першої інстанції приймаючи рішення дійшов висновку, що вирішення питання про прийняття рішення про списання безнадійного боргу відноситься до дискреційних повноважень Головного управління ДФС у Львівській області, а тому належним способом захисту прав позивача, буде зобов`язання Головного управління ДФС у Львівській області вирішити питання щодо списання Публічному акціонерному товариству «Шахта «Надія» податкового боргу стосовно якого минув строк позовної давності (безнадійного боргу) по податку на прибуток у сумі 523892, 87 грн.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив позивач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині незадоволення позовних вимог та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. При цьому звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин) (пункт 4.1 Порядку № 577). В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків. Враховуючи наведене підприємство вважає, що відповідач діяв всупереч Порядку № 577 відмовляючи позивачу у списанні податкового боргу, який має статус безнадійного і суд зобов`язаний зобов`язати контролюючий орган вчинити дії пов`язанні із списанням податкового боргу.

Також в апеляційному порядку вказане рішення оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В свою чергу в апеляційній скарзі вказує на те, що органом фіскальної служби постійно вживались та вживаються заходи щодо погашення податкового боргу відповідно до ст. 93-95 Податкового кодексу України, а саме подавались позовні заяви до суду про стягнення податкового боргу з рахунків відкритих ПАТ «Шахта «Надія» в установах банків, актами опису від 11.04.2012 та 17.11.2015 описано в податкову заставу майно, котре може бути реалізоване в рахунок погашення податкового боргу ПАТ «Шахта «Надія». Відповідно такі дії свідчать про переривання строків давності.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу ПАТ «Шахта «Надія» та надав пояснення, просить їхню апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати в частині незадоволення позовних вимог та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Разом з цим, апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області просить залишити без задоволення

В судовому засіданні представник відповідача, надав пояснення та заперечив щодо задоволення апеляційної скарги ПАТ «Шахта «Надія». Однак просить апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області слід залишити без задоволення, ПАТ «Шахта «Надія» задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 21.01.2019 позивач звернувся до ГУ ДФС у Львівській області із заявою про надання інформації щодо наявності заборгованості перед бюджетом по податку на прибуток.

Листом від 15.02.2019 за № 7556/10/53.17-11 відповідачем надано відповідь, в якій повідомлено Товариство, що згідно інтегрованої картки по податку на прибуток підприємств, що перебувають у державній власності, які ведуться в Сокальській ДПІ Червоноградського управління ГУ ДФС у Львівській області по ПАТ «Шахта «Надія» станом на 21.01.2019 обліковується заборгованість в сумі 2027113 ,84 грн (в тому числі: недоїмка в сумі 392005, 60 грн та залишок несплаченої суми 1635108, 24 грн).

Відповідач також повідомив, що заборгованість, яка виникла більше ніж 1095 днів по податку на прибуток підприємств, що перебувають у державній власності становить 944200, 81 грн.

19.02.2019 ПАТ «Шахта «Надія» звернулося до Головного управління ДФС у Львівській області із заявою у якій просило винести рішення про списання безнадійного податкового боргу у сумі 944200, 81 грн по податку на прибуток поза межами 1095 днів у відповідності до наказу Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 577.

06.03.2019 відповідачем надана відповідь за № 11624/10/53.17-11, в якій ГУ ДФС у Львівській області зазначило, що списання безнадійного податкового боргу регулюються Податковим кодексом України та Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 року за № 1844/24376. Актами опису від 11.04.2012 та 17.11.2015 описано майно в податкову заставу яке може бути реалізоване в рахунок погашення податкового боргу ПАТ «Шахта «Надія». Враховуючи наведене, керуючись положеннями пп. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 та ст. 101 ПК України та розділами 2, 3, 4 Порядку списання безнадійного податкового боргу платників податків ГУ ДФС у Львівській області відмовлено у задоволенні вимог листа щодо прийняття рішення про списання податкової заборгованості.

07.06.2019 позивачем повторно направлено відповідачу заяву про списання безнадійного податкового боргу. Додатково позивачем зазначено податкові декларації та податкові повідомлення-рішення на підставі яких виникла вказана вище сума податкового боргу.

09.07.2019 відповідачем надана відповідь за № 33487/10/53.17-11 в якій контролюючим органом відмовлено ПАТ «Шахта «Надія» у списанні безнадійного податкового боргу з посиланням на відсутність законних підстав для визнання податкового боргу безнадійним та його списання.

Позивач вважаючи таку відмову протиправною звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про неправильне застосування норм матеріального та процесуального права та не повне з`ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно із пп. 14.1.11 ст. 14 ПК України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній таких ознак;

а) заборгованість за зобовязаннями, щодо яких минув строк позовної давності;

б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернен стягнення;

в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими;

ґ) прострочена понад 180 днів заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімальн встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, для фізичних осіб - заборгованість, що не перевищує 25 відсотків мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутств фізичних осіб);

д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено я юридичну особу у звязку з його ліквідацією;

е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року;

є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, з умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості;

ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у звязку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс мажорних обставин), підтверджених у порядку передбаченому законодавством;

з) заборгованість субєктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених я: юридичні особи у звязку з їх ліквідацією;

Відповідно до пп. 19-1.1.22 п. 19.1 ст. 19 ПК України контролюючі органи здійснюють погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів.

Відповідно до п. 101.1 ст. 101 ПК України безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг, підлягає списанню.

Згідно п. 101.2. ст. 101 ПК України під терміном «безнадійний» розуміється:

101.2.1. податковий борг платника податку, визнаного в установленому порядку банкрутом, вимоги щодо якого не були задоволені у зв`язку з недостатністю майна банкрута;

101.2.2. податковий борг фізичної особи, яка:

визнана у судовому порядку недієздатною, безвісно відсутньою або оголошена померлою, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом;

померла, у разі недостатності майна, на яке може бути звернуто стягнення згідно із законом; понад 720 днів перебуває у розшуку;

101.2.3. податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений цим Кодексом;

101.2.4. податковий борг платника податків, що виник внаслідок обставин непереборної сили (форс-мажорних обставин);

101.2.5. податковий борг платника податків, щодо якого до Державного реєстру внесено запис про його припинення на підставі рішення суду, а для банків - на підставі рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про затвердження звіту про завершення ліквідації банку або рішення Національного банку України про затвердження ліквідаційного балансу, ухвалення остаточного звіту ліквідатора і завершення ліквідаційної процедури.

При цьому, відповідно до п. 102.1 ст. 102 ПК України строк давності - 1095 календарних днів, а пунктом 102.4 цієї статті передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Таким чином, в разі спливу 1095 денного строку з дня виникнення податкового боргу, такий борг визнається безнадійним та підлягає списанню, а відтак з того часу в податкового органу відсутнє право вживати будь-які заходи щодо стягнення такої суми боргу, в тому у числі й винесення податкової вимоги.

Як зазначив суд перошої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що згідно даних у електронному сервісі «Електронний кабінет платника» ПАТ «Шахта «Надія» (історія недоїмки станом на 21.01.2019) у Товариства наявна заборгованість у розмірі 523892,87 грн по податку на прибуток, яка виникла на підставі:

податкова декларація за № від 31.01.2014 на суму - 353,00 грн;

податкове повідомлення-рішення за № від 28.08.2014 на суму - 41 000,00 грн;

податкове повідомлення-рішення за № від 28.08.2014 на суму - 28 600,00 грн;

податкове повідомлення-рішення за № від 28.08.2014 на суму - 22 000,00 грн;

податкове повідомлення-рішення за № від 28.08.2014 на суму - 41 000,00 грн;

податкове повідомлення-рішення за № від 28.08.2014 на суму - 9 919,80 грн;

податкове повідомлення-рішення за № від 24.10.2014 на суму - 29 420,00 грн;

податкове повідомлення-рішення за № від 24.10.2014 на суму - 14 710,00 грн;

податкова декларація за № від 05.02.2015 на суму - 49 124,00 грн.;

податкове повідомлення-рішення за № від 30.04.2015 на суму - 23 331,40 гр.;

податкова декларація за № від 05.02.2015 на суму - 4 094,00 грн;

податкова декларація за № від 27.03.2015 на суму - 29,00 грн;

податкова декларація № від 05.02.2015 на суму - 4 094,00 грн;

податкова декларація № від 27.03.2015 на суму - 29,00 грн.;

податкова декларація № від 05.02.2015 на суму - 4 094,00 грн.;

податкова декларація № від 27.03.2015 на суму - 29,00 грн.;

нарахована пеня на податкове повідомлення-рішення за № від 23.09.2010 на суму - 7 977,22 грн;

нарахована пеня податкове повідомлення-рішення за № від 23.09.2010 на суму - 59 209,38 грн;

нарахована пеня податкове повідомлення-рішення за № від 23.09.2010 на суму - 57 914,88 грн.

Вказані грошові зобов`язання визначені контролюючим органом за 2014 та 2015 роки є узгодженими.

Таким чином, колегія суддів вказує на те, що з моменту виникнення зазначеного податкового боргу минуло вже більше трьох календарних зоків, а відтак 1095 денний строк, визначений у статті 102 ПК України сплинув, що зумовлює визнання означеного боргу «безнадійним».

Відповідно до п. 101.4 ст. 104 ПК України органи стягнення відкликають розрахункові документи, якими передбачено стягнення пені, штрафних санкцій та безнадійного податкового боргу, списаних відповідно до цього Кодексу.

Враховуючи викладені вище положення Податкового кодексу України, податковий борг у розмірі 523892,87 грн підлягав визнанню безнадійним, що не було враховано відповідачем.

Відповідно до п. 101.5 ст. 101 ПК України контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу.

Механізм списання безнадійного податкового боргу визначено Порядком списання безнадійного податкового боргу платників податків, затвердженим наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.10.2013 № 577, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 31.10.2013 за № 844/24376 (далі - Порядок № 577).

Відповідно до положень пунктів 3.1, 3.2 Порядку № 577 визначення суми безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню контролюючим органом, здійснюється на підставі даних інформаційних систем органів доходів і зборів станом на день виникнення безнадійного податкового боргу. Днем виникнення безнадійного податкового боргу у випадку, визначеному в підпункті 3 пункту 2.1 розділу II цього Порядку (податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності, встановлений статтею 102 ПК України) є дата прийняття рішення керівника контролюючого органу.

Пунктом 4.2. Порядку № 577 встановлено, що за результатами розгляду документів, наданих платником податків, керівник (його заступник) органу доходів і зборів за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для органу доходів і зборів.

Згідно з приписами пунктів 4.3-4.5 Порядку № 577 у випадках, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 пункту 2.1 розділу II цього Порядку, орган доходів і зборів здійснює процедури щодо проведення списання безнадійного податкового боргу відповідно до вимог пункту 4.2 цього розділу. Структурний підрозділ органу доходів і зборів, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку, передбаченого для подання податкової декларації (розрахунку) за звітний (податковий) квартал. Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до інформаційних систем не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

При цьому, наведеними вище нормами податкового законодавства встановлено обов`язок органу доходів і зборів прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу у разі виникнення такого.

Таким чином, зі змісту зазначених вище норм Порядку № 577 вбачається, що списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно на підставі даних автоматизованої інформаційної системи станом на день виникнення безнадійного податкового боргу.

При цьому, звернення платника податків про списання безнадійного податкового боргу є обов`язковим лише у випадку, якщо такий податковий борг виник внаслідок непереборної сили (форс-мажорних обставин) (пункт 4.1 Порядку № 577). В усіх інших випадках розгляд питання про списання безнадійного податкового боргу ініціюється контролюючими органами щоквартально та проводиться автоматично, без участі платника податків.

Аналогічну правову позицію викладено в постановах Верховного Суду від 04.09.2018 по справі № 813/4430/16, від 09.07.2019 по справі № 0240/2269/18-а, що в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.

Відповідно п. 102.4. ст.102 ПК України у разі, якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Відтак, право контролюючого органу на стягнення податкового боргу припиняється не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання, тому податковий орган був зобов`язаний самостійно здійснити списання безнадійного боргу у розмірі 523892,87 грн.

Враховуючи викладене вище, а також з огляду на обставини того, що наявні в матеріалах справи докази підтверджують обставини закінчення визначеного Податковим кодексом України строку, передбаченого для стягнення контролюючим органом заборгованості у сумі 523892,87 грн, колегія суддів вважає, що відповідач, не приймаючи у даному випадку рішення про списання податкового боргу з податку на прибуток, який набув статусу безнадійного, діяв всупереч вимогам Порядку № 577.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що та Головне управління ДФС у Львівській області, не приймаючи рішення на списання безнадійного податкового боргу по податку на прибуток в сумі 523892,87 грн, допустив протиправну бездіяльність всупереч положенням Податкового кодексу України, ч. 3 ст.2 КАС України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано належних доказів на обґрунтування правомірності встановленої бездіяльності.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

У пункті 145 рішення від 15.11.1996 у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 05.04.2005.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Відтак, враховуючи викладене вище, з метою всебічного та повного захисту прав позивача, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо несписання безнадійного боргу з податку на прибуток та зобов`язання відповідача прийняти рішення про списання безнадійного боргу з податку на прибуток в розмірі 523892,87 грн, а не шляхом зобов`язання вирішення питання щодо списання податкового боргу стосовно якого минув строк позовної давності (безнадійного боргу).

А тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, щодо задоволення частково позовних вимог позивача.

Доводи апелянта стосовно наявності судових рішень у справах про підтвердження правомірності стягнень з позивача, зокрема, і зазначеної суми боргу, колегія суддів відхиляє, з огляду на норми діючого податкового законодавства, яким встановлено термін стосовно якого контролюючим органом може бути здійснено стягнення податкового боргу з платника податків.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення та ухвалює нове, коли має місце неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність таких обставин, невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи чи питання.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було неправильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а тому апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області слід залишити без задоволення, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» задовольнити і рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Щодо розподілу судових витрат колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як слідує з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1921 грн (платіжне доручення № 908 від 03.05.2019) та за подання апеляційної скарги у розмір 9456 грн 93 коп. (платіжне доручення № 3008 від 24.09.2019 на суму 2881 грн 50 коп. та платіжне доручення № 3130 від 17.10.2019 на суму 6575 грн 43 коп.).

З урахуванням тієї обставини, що судом апеляційної інстанції скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято постанову про задоволення адміністративного позову, колегія суддів дійшла висновку, що судові витрати сплачені позивачем необхідно присудити на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, сплаченого за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 11368 грн 93 коп.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 липня 2019 року у справі № 1.380.2019.002282 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Львівській області щодо несписання безнадійного боргу з податку на прибуток в сумі 523892 (п`ятсот двадцять три тисячі вісімсот дев`яносто дві) гривні 87 копійок.

Зобов`язати Головного управління ДФС у Львівській області винести рішення про списання безнадійного боргу Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» () з податку на прибуток в розмірі 523892 (п`ятсот двадцять три тисячі вісімсот дев`яносто дві) гривні 87 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області (вул. Стрийська, 35, м. Львів, 79003, ) в користь Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» (с. Сілець, Сокальський район, Львівської область, 80086, ) 11368 (Одинадцять тисяч триста шістдесят вісім) гривень 93 копійки понесених судових витрат на сплату судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення, у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді І. І. Запотічний
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 19 грудня 2019 року