Справа № 640/18794/18
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Київського апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

за участю секретаря судового засідання Головченко В.М.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Київської митниці ДФС на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АВАТАС» до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВАТАС» (далі - позивач) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Київської митниці ДФС (далі - відповідач) в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про коригування митної вартості від 16.07.2018 № UA 100210/2018/000050/2, визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16.07.2018 № UA 100210/2018/00194.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 23.08.2019 позов задоволено, визнано протиправним і скасовано рішення відповідача про коригування митної вартості товарів від 16.07.2018 №/2018/000050/2, визнано протиправною і скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16.07.2018 № UA100210/2018/00194.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. На думку апелянта, судом першої інстанції неправильно та неповно досліджено докази та застосовано норми права. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що в поданих позивачем до митного оформлення документах містились розбіжності, та документи не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за імпортовані товари.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що для митного оформлення імпортованого товару до митного органу було подано достатню кількість документів, які містять необхідну інформацію, що підтверджують повноту та достовірність заявленої митної вартості товару за основним методом.

В силу положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, враховуючи що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку письмового провадження, справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справу було розглянуто в порядку письмового провадження та враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст. 311 КАС України, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для здійснення розгляду справи за участі сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до контракту від 04.01.2018 № 004.01-01 фірма «KALE KILIT VE KALIP SANAYI A.S» (продавець) зобов`язалася поставити ТОВ «АВАТАС» (покупець) продукцію - комплектуючі для виробництва вікон, дверей та інших конструкцій, асортимент та кількість якої визначається специфікацією, що є невід`ємною частиною цього контракту(а.с. 31-33).

На умовах, визначених контрактом, та на підставі супроводжувальних документів продавець здійснив на адресу покупця поставку товару згідно із специфікацією від 23.05.2018 №3/1 на суму 11 561,40 євро (а.с. 34-35) та специфікацією від 22.06.2018 №3/2 на суму 36 333,00 євро (а.с. 36-38).

11.07.2018 для здійснення митного контролю декларант позивача подав до Київської міської митниці ДФС електронну митну декларацію від 11.07.2018 № UA100210/2018/440025 (а.с. 107-112) , разом із якою надав копії: автотранспортної накладної CMR від 09.07.2018 № 067 (а.с. 63), коносаменту (Bill of lading) GCL/KUM/ODS/180440 від 22.06.2018 (а.с. 64), зовнішньоекономічного контракту від 04.01.2018 №04.01-01 (а.с. 31-33), доповнення до зовнішньоекономічного контракту додаток № 3 від 23.05.2018 (а.с. 34), доповнення до зовнішньоекономічного контракту специфікація № 3/1 від 23.05.2018 (а.с. 35), доповнення до зовнішньоекономічного контракту додаток № 3/2 від 22.06.2018 (а.с. 36), доповнення до зовнішньоекономічного контракту специфікація № 3/2 від 22.06.2018 (а.с. 37-38), рахунку-фактури (інвойс) (Commercial invoice) КХ0011 від 22.06.2018 (а.с. 42), рахунку-фактури (інвойс) (Commercial invoice) КХ0002 від 22.06.2018 (а.с. 43-44), сертифікату про проходження товару форми А (Certificate of origin form A (GSP)) C0561867 від 26.06.2018 (а.с. 48), сертифікату про проходження товару форми А (Certificate of origin form A (GSP)) C0561868 від 26.06.2018 (а.с. 47), банківського платіжного документу (копія платіжного доручення від 30.05.2018 № 294) (а.с. 51), документу, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка ТОВ «Дайрект Лайн» від 10.07.2018 № 1007/2) (а.с. 62), копію договору (контракту) про перевезення від 01.05.2017 №1-06/17 (а.с. 54-58).

11.07.2018 відповідач направив на електронну адресу декларанта позивача електронне повідомлення (ідентифікатор повідомлення 5ae6f257-5040-46e6-ac4b-bafd6affd3bf (а.с. 27)) з пропозицією надати документи на підтвердження митної вартості товарів за ЕМД від 11.07.2018 №/2018/440025, а саме: якщо рахунок сплачено, банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копію імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, виписку з бухгалтерської документації, ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів, висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини, інші документи за бажанням.

У відповідь на вказане повідомлення декларант надав відповідачу: копію декларації країни відправлення від 26.06.2018 № 18343100УХ140116 (а.с. 49) та № 18343100УХ140118 (а.с. 50), витяг з прайс-листа фірми «KALE KILIT VE KALIP SANAYI A.S» від 11.06.2018 (а.с. 39-40), експертний висновок Житомирської ТПП від 16.07.2018 № В-6490 ) (а.с. 67-70).

В свою чергу, 16.07.2018 відповідач електронним повідомленням 57f59507-d861-4793-f4f9-2486193ce826 (а.с 30) повідомив декларанта позивача про наявність у поданих документах ознак підробки та відсутність у них всіх даних для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, зазначивши, що в базі митних оформлень наявна інформація про митне оформлення подібних товарів за рівнем митної вартості від 2,6 дол. США за 1 кг, і після консультацій з декларантом позивача митну вартість визначено із застосуванням резервного методу.

У подальшому відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості від 16.07.2018 № UA 100210/2018/000050/2 (а.с. 25), яким, зокрема, скориговано митну вартість на частину товару, який ввезено позивачем на митну територію України згідно з додатком № 3 від 23.05.2018 та специфікацією від 23.05.2018 № 3/1, вартість якого складала 11 561,40 євро.

Також відповідачем оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №/2018/00194 (а.с. 26), відповідно до яких позивачу відмовлено в митному оформленні товару, задекларованого за ЕМД від 11.07.2018 № UA100210/2018/440025, на що позивачем 16.08.2018 подано скаргу до Державної фіскальної служби України про скасування вказаного рішення (а.с. 71-75).

Листом від 13.09.2018 № 29534/6/99-99-19-02-01-15 відповідач повідомив ТОВ «АВАТАС» про відмову в задоволенні скарги (а.с. 83-88).

В подальшому, позивач звернувся до відповідача із заявою від 04.10.2018 про скасування рішення про коригування митної вартості товарів від 16.07.2018 № UA 100210/2018/000050/2 та визнання заявленої у вищевказаній ЕМД від 11.07.2018 № UA100210/2018/440025 митної вартості товару, разом із якою надав додаткові документи та пояснення для підтвердження митної вартості товару (а.с. 77-79).

Листом від 16.10.2018 № 8144/10/26-70-19-01 відповідач повідомив позивача про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості від 16.07.2018 № UA 100210/2018/000050/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16.07.2018 № UA 100210/2018/00194 (а.с. 91-97).

Зважаючи на вищевикладене, позивач випустив товар, задекларований за ЕМД від 11.07.2018 №UA100210/2018/440025 у вільний обіг шляхом надання гарантій за електронною митною декларацією від 17.07.2018 №UA100210/2018/440224, сплативши кошти, визначені з урахуванням рішення Київської міської митниці ДФС про коригування митної вартості. від 16.07.2018 №UA100210/2018/000050/2 (а.с. 22-24).

Водночас, не погоджуючись із рішенням та карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16.07.2018 № UA100210/2018/00194, позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить із такого.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що подані до митного оформлення документи підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення, тому у контролюючого органу були відсутні підстави для визначення митної вартості ввезеного товару не за ціною договору, а за резервним методом, відповідно до ст. 64 МК України.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в порядку апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами регулюються Конституцією України, Митним кодексом України, яким врегульовано відносини, пов`язані із справлянням митних платежів.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно зі ст. 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії. Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках. Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості, у тому числі у вигляді кодів, серед іншого, код товару згідно з УКТ ЗЕД; фактурна вартість товарів; митна вартість товарів та метод її визначення; суми митних платежів; спосіб забезпечення сплати митних платежів (у разі застосування заходів гарантування їх сплати) (ст. 257 МК України).

В силу ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з ч. 1 ст. 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

У відповідності до ст. 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій ст. 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень ст. 55 цього Кодексу. Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені ст. 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Згідно з ч. 2 ст. 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч. 5, 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у ч. 2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Таким чином, лише у випадку, якщо документи, що надані при митному оформленні товару, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні підстави для надання додаткових документів на вимогу митного органу.

Митний орган має право відійти від визначених законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі недоліки не дозволяють митному органу повноцінно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару. При цьому, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості, здійсненої декларантом.

Так, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі, невірно визначено митну вартість товарів (ч. 1 ст. 55 МК України).

Відповідно до ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями ст.ст. 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Отже, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості товарів. Однак, дискреційні функції митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів визначення митної вартості товарів.

З апеляційної скарги вбачається, що на вимогу митного органу позивачем при митному оформлені вантажу згідно з ЕМД № 100210/2018/440025 надавались відповідно до вимог ст. 53 МК України документи, які містять наявні ознаки підробки документів та не містять всіх даних, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Так, зокрема, апелянт стверджує, що декларантом надано коносамент №/KUM/ODS/180440 с мультимодальним перевезенням товарів, разом з тим, місцем завантаження заявлено Kumport. Отже, дані стосовно місця завантаження суперечать правилам Конвенції ООН 2008 року по договорам повністю або частково морського міжнародного перевезення. Втім, відповідач не наводить в чому полягає порушення в частині заявленого місця завантаження в коносаменті №/KUM/ODS/180440, які правила Конвенції ООН 2008 року по договорам повністю або частково морського міжнародного перевезення порушено та як вказане спростовує правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною контракту.

Крім того, зі слів апелянта, надана TOB «Дайрект Лайн» довідка про транспортні витрати № 1007/2 від в 10-07.2018 не може слугувати підтвердженням складової митної вартості товарів на транспортування товарів від FCA-TEKIRDAG до місця ввезення на митну територію і України, оскільки декларантом не надано об`єктивних та документально підтверджених даних, відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 53 МК України, зокрема, не відоме відношення TOB «Дайрект Лайн» до даної поставки, обсяг послуг та існуючі зобов`язання перед ТОВ «АВАТАС», що не дає можливості впевнитися в достовірності та точності складової митної вартості на транспортування товарів. Разом з тим, згідно з коносаментом GCL/KUM/ODS/180440 переміщення товарів здійснюється з порту Kumport (Стамбул) до Одеси. Транспортні документи на переміщення вантажу від TEKIRDAG до Стамбула декларантом не надано.

Колегія суддів з цього приводу зазначає наступне.

З метою підтвердження витрат на доставку товарів декларантом надано відповідачу: копію договору (контракту) про перевезення від 01.05.2017 № 1-06/17 (а.с. 54-58), копію коносаменту (Bill of lading) GCL/KUM/ODS/180440 від 22.06.2018 (а.с. 64), копію документу, що підтверджує вартість перевезення товару (довідка ТОВ «Дайрект Лайн» від 10.07.2018 № 1007/2 (а.с. 62).

За змістом договору (контракту) про перевезення від 01.05.2017 № 1-06/17 ТОВ «Дайрект Лайн» (експедитор) зобов`язується за плату та за рахунок ТОВ «АВАТАС» (клієнт) організовувати виконання визначених цим договором послуг, пов`язаних з перевезенням експортних, імпортних і транзитних вантажів клієнта, а також додаткових послуг, необхідних для доставки вантажів, в тому числі митно-брокерських послуг. З цією метою експедитор має право в інтересах клієнта укладати договори з перевізниками, портами, складами, суднохідними компаніями/їх агентами, експедиторськими та іншими організаціями, які є резидентами або нерезидентами України, для виконання договору.

Клієнт, у свою чергу, відповідно до умов цього договору зобов`язаний надати експедитору заявку щодо надання транспортно-експедиторських послуг не менш ніж за 5 робочих днів до заявленої дати готовності вантажу до відправки.

Згідно з транспортним замовленням від 18.06.2018 № 3 ТОВ «АВАТАС» звернулось до експедитора щодо організації перевезення товару: фурнітура для вікон на європалетах вагою 22500 кг.: за маршрутом перевезення: Ataturk Caddesi Basaki sok., № 24, Gungoren 34165 Istanbul/Turkey/вул. Ататюрка Басакли Сок., №24 Гундорен, 34165 Стамбул/ Туреччина - митне оформлення Стамбул (Туреччина) - митний термінал в Києві - Київ (с.Зазим`є) Україна та місцем завантаження - Ataturk Caddesi Basaki sok., № 24, Gungoren 34165 Istanbul/Turkey/вул. Ататюрка Басакли Сок., № 24 Гундорен, 34165 Стамбул/ Туреччина - митне оформлення Стамбул (Туреччина).

Відповідно до коносаменту (Bill of lading) GCL/KUM/ODS/180440 від 22.06.2018 товар, зазначений у вищевказаному замовленні від 18.06.2018 перевезено контейнером CAIU8397067.

Згідно з довідкою ТОВ «Дайрект Лайн» від 10.07.2018 № 1007/2 транспортно-експедиційні витрати на доставку вантажу за маршрутом від фабрики в Стамбулі (Туреччина) до митного кордону України контейнер CAIU8397067 (коносамент GCL/KUM/ODS/180440) складають 21524,80 грн., витрати зі страхування не здійснювались.

Оплата позивачем вказаному підприємству зазначеної суми підтверджується платіжним дорученням від 20.07.2018 № 61 (а.с. 61) та рахунком на оплату № 414 від 10.07.2018 (а.с. 60).

Крім того, п. 2.3 контракту від 04.01.2018 № 04.01-01 визначено умови поставки товарів FCA Стамбул, якщо інше не обумовлено в специфікації.

Відповідно до умов Інкотермс умови поставки FCA означають, що продавець передасть товар, випущений в митному режимі експорту, указаному покупцем перевізнику у вказаному місці.

Згідно з додатком № 3 від 23.05.2018 до вищевказаного контракту сторони домовились для специфікації від 23.05.2018 № 3/1 доповнити п. 2.3 умовою поставки FCA Tekirdag.

Відповідно до п. 1 специфікації від 23.05.2018 № 3/1, інвойсу від 22.06.2018 № КХ0011 умовами поставки визначено FCA Tekirdag. У графі 20 ЕМД від 11.07.2018 № UA100210/2018/440025 також вказано умови поставки FCA Tekirdag.

Разом з тим, з наданих позивачем документів, а саме: коносаменту (Bill of lading) GCL/KUM/ODS/180440 від 22.06.2018, довідки ТОВ «Дайрект Лайн» від 10.07.2018 № 1007/2, копії декларації країни відправлення від 26.06.2018 № 18343100ЕХ140116 вбачається, що фактично відвантаження товару здійснювалося за адресою: Ataturk Caddesi Basakli sok., № 24, Gungoren 34165 Istanbul/Turkey/ вулиця Ататюрка Басаклі Сок, № 24 Гундорен, 34165 Стамбул/ Туреччина - митне оформлення Стамбул (Туреччина).

Згідно з доводами позивача в частині зазначення умов поставки подані відповідачу документи містять технічну помилку, зокрема, замість умов поставки FCA Istanbul помилково зазначено FCA Tekirdag.

Наявність такої помилки підтверджується листом фірми «KALE KILIT VE KALIP SANAYI A.S» від 10.09.2018, відповідно до якого дійсними умовами поставки є FCA Istanbul (а.с. 65-66).

Таким чином, наведене встановлює фактичне відношення ТОВ «Дайрект Лайн» до даної поставки, обсяг послуг та існуючого зобов`язання перед ТОВ «АВАТАС» та підтверджує складову митної вартості товарів на транспортування товарів від FCA Istanbul.

Також, апелянт зазначає, що відповідно до специфікації № 3/1 від 23.05.2018 100% передоплата повинна бути здійснена за 2 дні до відправлення вантажу. Разом з тим, декларантом надане платіжне доручення № 294 від 30.05.2018, але відмітка банку на ньому щодо оплати проставлена 30.06.2016, отже наявні ознаки підробки документів.

Щодо наведеного позивач зазначав, що вказана обставина обумовлена помилкою банку, яку було виправлено шляхом надання позивачу нової копії платіжного доручення в іноземній валюті від 30.05.2018 № 294, в графі якого «Призначення платежу» міститься відповідний запис, та проставлено відмітку банку про сплату коштів 30.05.2018, при цьому, оскільки витрати на перевезення можливо встановити та підтвердити на підставі наданих позивачем документів, посилання відповідача на розбіжності дат в платіжних дорученнях не спростовує правильність визначення позивачем митної вартості товару за ціною контракту.

Також апелянт зауважив, що наданий витяг з прайс-листу підприємства KALE КILIT VE KALIP SAN.A.S від 11.06 2018 не має адреси, телефонів для зв`язку, інших даних щодо контакту. Разом з тим, він адресований певному Дилеру, отже суперечить поняттю «дійсної вартості» у розумінні положень статті 7 Генеральної угоди з тарифів та торгівлі 1994 року, оскільки за цим документом не пропонується будь-якому підприємству придбати товар за вказаною у прайс-листі ціною.

Втім, колегія суддів зазначає, що чинним міжнародним законодавством не встановлено типової форми прайс-листа, згідно загальноприйнятної світової практики прайс-лист має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул та якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення за наявності, що стосуються умов продажу товарів.

Прайс-лист виробника товару не має імперативного характеру та не є документом, що підтверджує митну вартість товару, і за наявності його у декларанта може прийматися митними органами лише до уваги як додаткове джерело інформації для прийняття рішення щодо правильності визначення митної вартості, а тому посилання митного органу на відсутність в прайс-листі адреси, телефонів для зв`язку, інших даних щодо контакту як на підставу для неможливості застосування першого методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту), є безпідставним.

Поза тим, апелянт встановив, що підставою для цінової експертизи товарів згідно експертного висновку Житомирської ТПП від 16.07.2018 № В-6490 зазначено зовнішньоекономічний контракт від 04.01.2018 № 04.01-01 та інвойси від 22.06.2018 № КХ0011 та № РХ0002. Також, експерт посилається на цінову інформацію Alibaba. Дані пропозиції здійснені на китайському ринку з вимогою передоплати та великих обсягів замовлень. Разом з тим, на думку апелянта, експерт безпідставно зменшує ціни пропозицій. Експертом не проаналізовано цінову пропозицію та умови постачання подібних/аналогічних товарів на турецькому ринку, отже висновок також не може слугувати підставою для визначення митної вартості товарів.

Щодо наведеного колегія судів зазначає, що зауваження відповідача до експертного висновку Житомирської ТПП від 16.07.2018 № В-6490 суд відхиляє, оскільки такі становлять лише суб`єктивні судження за відсутності жодних належних і допустимих доказів у розумінні ст. ст. 73, 74 КАС України, зокрема, в частині твердження відповідача щодо безпідставного зменшення ціни пропозицій та міркувань, що експертом не проаналізовано цінову пропозицію та умови постачання подібних/аналогічних товарів на турецькому ринку. Крім того, експертний висновок не відноситься до основних документів, які підтверджують митну вартість товару, і такий висновок носить суто консультаційний характер.

Одночасно, апелянт наголосив, що надані копії декларацій країни відправлення від 26.06.2018 № 18343100ЕХ140116 та № 18343100ЕХ140118 також містять інші умови поставки, ніж задекларовані декларантом, а саме FCA-ISTAMBUL, отже прийняті до уваги митним органом, але враховуючи відсутність їх перекладу згідно з ст. 254 МК України, також не можуть розглядатись для підтвердження митної вартості.

В свою чергу, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на неналежний переклад поданих до митного органу копії декларацій країни відправлення, оскільки наведені обставини не були покладені в основу оскаржуваних позивачем рішень.

Враховуючи позицію Верховного суду у постановах від 12.03.2019 у справі № 826/2313/16 та 13.06.2019 у справі № 820/6315/15 колегія суддів зауважує, що вимоги ч. ч. 3, 4 ст. 53 та ч. 2 ст. 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає органу доходів і зборів право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Таким чином, у відповідності до ст. 58 МК України позивач визначив митну вартість експортованого товару, виходячи з вартості ввезеного товару, яка фактично була сплачена постачальнику.

Разом з тим, наявність у митного органу інформації про те, що товар, подібний тому, який задекларований позивачем, раніше розмитнювався за іншою вартістю, не може утворити підстав для відмови у визнанні заявленої позивачем митної вартості за основним методом, оскільки митні органи при здійсненні митного контролю, у тому числі з питань контролю правильності визначення митної вартості, мають діяти у спосіб, визначений МК України, а відомості, які містяться в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, мають лише допоміжний інформаційний характер при прийнятті органом доходів і зборів відповідних рішень. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що подібний товар у попередні періоди розмитнювався за вартістю більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення органом доходів і зборів контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, оскільки торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

У відповідності до ч. 2 ст. 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що рішення про коригування митної вартості товарів від 16.07.2018 № UA 100210/2018/000050/2 та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16.07.2018 № UA 100210/2018/00194 прийняті митним органом необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мали значення для його прийняття, порушують права позивача, як суб`єкта декларування, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Київської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 23 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 19 грудня 2019 року.

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма