Справа № 127/20536/19
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 грудня 2019 р. Справа № 127/20536/19

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Виконавчого комітету Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21059) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) до Виконавчого комітету Вінницької міської ради (далі - відповідач) про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою суду від 04.09.2019 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків.

На виконання зазначеної ухвали, позивачем 12.09.2019 подано до суду матеріали на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 16.09.2019 продовжено строк виконання ухвали суду від 04.09.2019 на 5 днів з дня отримання даної ухвали.

23.09.2019 позивачем подано до суду матеріали на усунення недоліків.

Позовні вимоги мотивовані протиправною відмовою відповідача у наданні позивачу дозволу на від`єднання належної йому квартири АДРЕСА_2 від мережі централізованого опалення та влаштування у вказаній квартирі індивідуального (автономного) опалення.

Позивач вказує, що відповідно до вимог ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" відповідач повинен був об`єктивно та вчасно розглянути його письмову заяву. Відповідно до вимог ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", на думку позивача, його заява мала бути розглянута за його участі на засіданні виконкому. Натомість, відповідач свою відмову мотивує рішенням виконавчого комітету від 16.06.2016 №1467.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 30.09.2019 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до положень ст. 262 КАС України. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

На виконання вимог ухвали суду від 30.09.2019 та відповідно до положень ст. 162 КАС України, стороною відповідача подано до суду відзив щодо заявлених позовних вимог, з якого слідує, що відповідач заперечує щодо задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630 затверджено: Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила); типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Дані Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. За визначенням, наведеним в пункті 2 цих Правил централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.

Як визначено пунктом 24 Правил, з врахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 31.10.2007 № 1268, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (пункт 25 Правил).

Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України "Про теплопостачання" схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 25 Правил).

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22.11.2005 № 4 затверджено Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який визначає процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води (далі - ЦО і ГВП) житлового будинку при відмові споживачів від послуг ЦО і ГВП (із змінами і доповненнями, внесеними наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06.11.2007 N 169, далі Порядок № 4).

Як визначено в пункті 2.1 Порядку № 4 для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг ЦО і ГВП орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу міжвідомчу комісію для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж ЦО і ГВП (далі - Комісія), призначає голову та затверджує її склад, затверджує положення про роботу комісії. Засідання постійно діючої міжвідомчої комісії відбуваються у міру потреби, але не рідше одного разу на місяць.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку № 4 для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП. У заяві про відключення від мереж ЦО і ГВП власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.

Отже, відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання передбачено лише на житловий будинок в цілому.

Відповідно до п. 7 розділу VI Закону України "Про житлово-комунальні послуги", у багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності цим Законом не менш як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, власники квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж, не зобов`язані, але мають право виключно за власним рішенням у встановленому порядку відокремити (відключити) від них свою квартиру чи нежитлове приміщення та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Оскільки чинне законодавство не передбачає можливості відключення від централізованого опалення та постачання гарячої води лише однієї квартири в багатоквартирному житловому будинку, останній просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2

21.10.2019 на адресу суду надійшла заява позивача, яку суд розцінює як відповідь на відзив, оскільки у її змісті останній висловлює свою позицію щодо відхилення мотивів відзиву, та підтримує заявлені вимоги.

Враховуючи, що інших заяв по суті та документів не надходило, суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

10.06.2019 позивач звернувся до голови міжвідомчої комісії міської ради м. Вінниці Форманюка М.В. з прохання надати дозвіл Вінницької міської ради монополісту із надання послуг з опалення і гарячого водопостачання комунальному підприємству КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго", на відключення квартири позивача від мереж централізованого опалення. Разом з тим, просив надати дозвіл на виготовлення документації з облаштування індивідуального опалення з вказівкою ліцензованих підприємств, які займаються даним видом діяльності.

Листом за №К-01-55005/01-20 від 12.07.2019 Департамент житлового господарства Вінницької міської ради надав відповідь на звернення позивача, в якій повідомив наступне.

Виконкомом Вінницької міської ради прийнято рішення "Про внесення змін та доповнень до рішення виконкому міської ради від 09.04.2009 №802" від 16.06.2016 №1467. Даним рішенням затверджено Порядок, який визначає процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виключно житлового будинку, під`їзду житлового будинку, або окремих приміщень, квартир, що узгоджені з оптимізованою схемою перспективного розвитку схем теплопостачання м. Вінниці. Відповідно до п. 4 рішення, від`єднання квартир, окремих приміщень, від мереж централізованого теплопостачання, що неузгоджені з Схемою перспективного розвитку інженерних мереж м. Вінниці заборонено і постійно діючою міжвідомчою комісією з розгляду питань, пов`язаних з відключенням від мереж ЦО в ГВП споживачів в разі їх відмови від отримання послуг з централізованого теплопостачання, не розглядаються.

Відповідно до заяви від 10.06.2019 позивач звернувся до генерального директора КП ВМР "Вінницяміськтенплоенерго" Бульбаса С.В., в якій просив відключити його квартиру від міжбудинкової мережі опалення у зв`язку із погіршенням отримання послуг з опалення. Вказав, що має на меті відмовитись від складання договору на постачання опалення, а також просив обстежити систему гарячого водопостачання і опалення в будинку, зробити висновки і подати обґрунтоване резюме до міжвідомчої комісії міської ради щодо можливості відключення квартири позивача від міжбудинкової системи опалення і подання дозволу на індивідуальне опалення.

Листом за №21/6001 від 11.07.2019 КП ВМР "Вінницяміськтенплоенерго" повідомило позивача про те, що п. 7 розділу VI Закону України "Про житлово - комунальні послуги" передбачено, що у багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності цим Законом не менш як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж центрального опалення та централізованого постачання гарячої води, власники квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж, не зобов`язані, але мають право виключно за власним рішенням у встановлено порядку відокремити від них свою квартиру чи нежитлове приміщення та влаштувати систему індивідуального теплопостачання у такій квартирі чи нежитловому приміщенні. Станом на 01.05.2019 у багатоквартирному житловому будинку по АДРЕСА_3 , який складається з 33-х житлових квартир, індивідуальні системи опалення встановлено в 2-х квартирах, а послуги з централізованого опалення отримують 31-на квартира.

З огляду на вказане, квартира АДРЕСА_2 , не може бути відключена від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання. Крім того, проінформовано, що відповідно до п. 25 Постанови КМУ №630 від 21.07.2005 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" - самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Листом за №К-01-94771/1-00-10 від 11.11.2019 відповідач надав відповідь на звернення позивача від 21.10.2019 та вказав, що за період з 01.01.2006 до 01.06.2019 було надано 13662 дозволів на від`єднання від мереж ЦО і ГВП.

Листом за №1189/01-99 від 29.10.2019 КП "Вінницяоблтеплоенерго" повідомило позивача про те, що загальна кількість квартир, що від`єднанні від централізованого опалення становить 790, з них 103 - від`єднанні в зв`язку з від`єднанням будинку в цілому.

Оскільки позивач протиправно обмежений в реалізації своїх прав, останній звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Спірні відносини врегульовані Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (надалі - Правила № 630).

Пунктом 24 Правил №630 передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до пункту 25 Правил №630 відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 Про затвердження Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 09 грудня 2005 року за №1478/11758, на виконання пункту 25 Правил № 630 затверджено відповідний Порядок (надалі Порядок №4).

Постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року № 1268 Про внесення змін до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, внесено зміни до Правил № 630, зокрема у назві розділу Відключення від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води у квартирах багатоквартирних будинків з ініціативи споживача слова у квартирах багатоквартирних будинків з ініціативи споживача замінено словами багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів; в абзаці першому пункту 25 слово споживача замінено словом споживачів; доповнено пункт 26 після слова здійснюється словами у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України Про теплопостачання схемою теплопостачання, за якими відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється; відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України Про теплопостачання схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно з пунктом 2.1 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання. У заяві про відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання власник (власники) будинку зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення.

Відповідно до п. 2.2 Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї. Комісія, після вивчення наданих власником (власниками) документів, у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньоквартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-, водо-, теплопостачання.

Засідання Комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.

Згідно із п.п. 2.2.1, при позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП. Підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП є невиконання умов, визначених у пунктах 2.1 та 2.2 цього Порядку. (п. 2.2.2) У разі незгоди заявника з відмовою спір вирішується в судовому порядку. Про відмову у розгляді заяви Комісія повідомляє заявника у десятиденний строк.

Судом встановлено, що 10.06.2019 позивач звернувся до голови міжвідомчої комісії міської ради м. Вінниці Форманюка М.В. з прохання надати дозвіл Вінницької міської ради монополісту із надання послуг з опалення і гарячого водопостачання комунальному підприємству КП ВМР "Вінницяміськтеплоенерго", на відключення квартири позивача від мереж централізованого опалення. Разом з тим, просив надати дозвіл на виготовлення документації з облаштування індивідуального опалення з вказівкою ліцензованих підприємств, які займаються даним видом діяльності.

Втім, листом за №К-01-55005/01-20 від 12.07.2019 Департамент житлового господарства Вінницької міської ради надав відповідь на звернення позивача, в якій повідомив про те, що виконкомом Вінницької міської ради прийнято рішення "Про внесення змін та доповнень до рішення виконкому міської ради від 09.04.2009 №802" від 16.06.2016 №1467. Даним рішенням затверджено Порядок, який визначає процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води виключно житлового будинку, під`їзду житлового будинку, або окремих приміщень, квартир, що узгоджені з оптимізованою схемою перспективного розвитку схем теплопостачання м. Вінниці. Відповідно до п. 4 рішення, від`єднання квартир, окремих приміщень, від мереж централізованого теплопостачання, що неузгоджені з Схемою перспективного розвитку інженерних мереж м. Вінниці заборонено і постійно діючою міжвідомчою комісією з розгляду питань, пов`язаних з відключенням від мереж ЦО в ГВП споживачів в разі їх відмови від отримання послуг з централізованого теплопостачання, не розглядається.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відповідач, направляючи позивачу лист, діяв не у спосіб, що визначений законом.

Так, згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 №280/97-ВР виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Як зазначено вище, відповідно до п. 2.1 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання.

Відповідно до п. 2.2. Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.

Засідання Комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.

Відтак, аналізуючи вказані норми права, суд наголошує на тому, що відповідно до повноважень, визначених законодавством, Комісія приймає рішення у формі визначеній Порядком. При цьому, обґрунтованими є посилання позивача щодо розгляду цієї заяви за участю останнього.

Натомість відмову у наданні позивачу такого дозволу відповідач виклав у формі листа від 12.07.2019 за №К-01-55005/01-20, що не відповідає способу, визначеному законом. Крім того, заявник для розгляду своєї заяви не був запрошений.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятої 04.11.1950, для України набула чинності з 11.09.1997, кожному гарантовано право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Статтею 30 Конституції України та ст. 311 ЦК України кожному гарантується недоторканність житла.

Згідно зі ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. Статтею 383 ЦК України власнику житлового будинку, квартири гарантовано право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відтак позовні вимоги в частині визнання зазначеної відмови протиправною підлягають задоволенню з огляду на те, що така порушує право позивача на повагу до її приватного життя та житла, передбачене ст. 8 Європейської конвенції, а також передбачене ст. 383 ЦК України право позивача повноцінно та без зовнішніх втручань використовувати житлове помешкання для власного проживання.

Крім того, з метою повного захисту прав та інтересів позивача, необхідним є вийти за межі позовних вимог шляхом зобов`язання Виконавчого комітету Вінницької міської ради повторно розглянути клопотання позивача з урахуванням вищевказаних висновків суду.

Згідно положень ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зі змісту вказаної норми, можна зробити висновок, що при розгляді справи суд обмежений предметом та обсягом заявлених позовних вимог та не може застосовувати інший спосіб захисту ніж той, що зазначив позивач у позовній заяві. Водночас суд може вийти за межі правового обґрунтування, зазначеного у позовній заяві, якщо вбачає порушення інших приписів ніж ті, про які йдеться у позовній заяві.

Отже, вихід за межі позовних вимог можливий у справах за позовами до суб`єктів владних повноважень, при цьому вихід за межі позовних вимог повинен бути пов`язаний із захистом саме тих прав, щодо яких подана позовна вимога.

В силу приписів ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначать зміст і спрямованість діяльності держави.

Поряд з вимогою про визнання протиправною відмови у наданні дозволу на від`єднання квартири позивача від мереж централізованого опалення, позивачем заявлено вимогу про зобов`язання відповідача видати дозвіл на від`єднання квартири позивача від мереж централізованого опалення в задоволенні якої суд відмовляє, з огляду на наступне.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення (постанова Вищого адміністративного суду України від 16.06.2015 у справі № К/800/6863/15, від 29.11.2016 № К/800/17306/16, № К/800/17393/16 від 29.09.2016, № К/800/13317/15 та від 17.12.2015 № К/800/32134/15).

Втім, повноваження суб`єктів владних повноважень не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку (постанова Вищого адміністративного суду України від 17.12.2015 у справі № К/31204/15).

Таким чином, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 11.09.2019 в справі № 819/570/18. Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кодексом адміністративного судочинства України також визначено, що у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії (ч. 2 ст. 245 КАС України). В цьому випадку суд повинен зазначити, яку саме дію повинен вчинити відповідач.

Згідно з Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, комісія приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП. Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові.

При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання.

У спірній ситуації суд не може перевірити технічні можливості, та це і не входить у повноваження суду, оскільки він не може підміняти колегіальний орган, до повноважень якого віднесені такі питання. Отже, відповідач має виключні повноваження щодо вирішення питання про надання або відмову у наданні дозволу на від`єднання квартири позивача від мереж централізованого опалення.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 30.01.2003 № 3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

При вирішенні справи суд також враховує практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Так, у справі "Рисовський проти України" Суд зазначив про особливу важливість принципу "належного урядування", який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП], заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, "Онер`їлдіз проти Туреччини" [ВП], заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.comS.r.l. проти Молдови", заява № 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі", заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року).

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії", заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії", заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини", п. 128, та "Беєлер проти Італії", п. 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії", п. 74). Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки", п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії", заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії", заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року).

Натомість у спорі між сторонами судом встановлено недотримання відповідачем принципу "належного урядування" в розумінні практики Європейського суду з прав людини. Так, відповідач довільно трактує визначену законом форму надання відмови.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

В силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши доводи учасників справи, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 12.07.2019 у наданні ОСОБА_1 дозволу на від`єднання належної йому квартири АДРЕСА_4 від мережі централізованого опалення та влаштування у даній квартирі індивідуального (автономного) опалення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Вийти за межі позовних вимог.

Зобов`язати Виконавчий комітет Вінницької міської ради повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 10.06.2019 про надання дозволу на від`єднання належної йому квартири АДРЕСА_4 від мережі централізованого опалення та влаштування у даній квартирі індивідуального (автономного) опалення, з урахуванням правової позиції, наданої судом у рішенні.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Вінницької міської ради сплачений при звернені до суду судовий збір відповідно до задоволеної частини вимог у розмірі 384,20грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Ревізити: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іден. код НОМЕР_1 ); Виконавчий комітет Вінницької міської ради (вул. Соборна, 59, м. Вінниця, 21059, код ЄДРПОУ - 03084813)

Повний тест рішення складено: 21.12.2019

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна