Справа № 120/3112/19-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 грудня 2019 р. Справа № 120/3112/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Литвина Д.С.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Бевз О.І.,

представника відповідача: Кудрик Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про: визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що листом Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 15.08.2019 позивача повідомлено про призначення йому пенсії за віком з 13.06.2019 року. Проте, при обчисленні пенсії Пенсійним фондом не враховано довідку про заробітну плату позивача, видану ВАТ "Завод" Термінал" за період роботи з січня 1986 року по грудень 1991 року, оскільки підприємство на даний час ліквідовано і підтвердити первинними документами суму заробітної плати, зазначену в довідці, неможливо. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його права, в зв`язку з чим просить зобов`язати відповідача повторно розглянути його заяву про розрахунок та виплату пенсії із урахуванням довідки про заробіток для обчислення пенсії за період 1986-1991 років, виданої ВАТ «Завод» Термінал», та здійснити перерахунок пенсії з урахуванням зазначеної довідки з 13.06.2019 року.

Ухвалою суду від 07.10.2019 відкрито провадження в справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

08.11.2019 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову мотивуючи це тим, що позивач звернувся із заявою про призначення йому пенсії 18.07.2019, для призначення пенсії ним надано, зокрема, довідку про заробітну плату (без номера і дати) видану ВАТ Завод «Термінал» за період з 01.01.1986 по 31.12.1991. Вказана довідка про заробітну плату була направлення для проведення перевірки достовірності та підстав її видачі, витребування нової довідки встановленого зразка із зазначенням номеру і дати видачі довідки.

Архівним відділом Вінницької міської ради 24.05.2019 видана довідка № Г-24-41953/24-30 про заробітну плату позивача за періоди роботи у виробничому об`єднанні «Термінал» з січня 1992 року по липень 1993 року. При цьому архівним відділом повідомлено, що особові рахунки про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період 1987-1991 р. на зберігання не передавались. За таких обставин, суми заробітної плати вказані у довідці ВАТ Завод «Термінал» за період з 01.01.1986 по 31.12.1991 не можуть бути використанні для обрахунку пенсії. Враховуючи викладене, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні позивач та його представник просили позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечувала, посилаючись на доводи, які викладено у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши усні пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази в справі, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 13.06.2019 року було призначено пенсію за віком, відповідно до поданої ним заяви від 18.07.2019 року.

До заяви про призначення пенсії позивачем було додано наступні документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, копія паспорта, копія трудової книжки, диплом про навчання, довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 ( без № та дати видачі ).

Листом ГУ ПФУ у Вінницькій області від 15.08.2019 ОСОБА_1 повідомлено, що йому призначено пенсію за віком з 13.06.2019. При обчисленні пенсійної виплати враховано заробітну плату за період роботи з 01.07.2000 по 30.06.2019 року за індивідуальними даними Реєстру застрахованих осіб ( а.с. 7 ).

Також в зазначеному листі №2520/Г-Ю від 15.08.2019 позивачу повідомлено, що архівним відділом Вінницької міської ради 24.05.2019 видана довідка № Г-24-41953/24-30 про заробітну плату за періоди роботи у виробничому об`єднанні «Термінал» з січня 1992 року по липень 1993 року. В примітках зазначено, що особові рахунки про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період 1987-1991 р. на зберігання не передавались. Довідка про заробітну плату ВАТ «Завод «Термінал» за період роботи ОСОБА_1 з січня 1986 по грудень 1991 року не може бути взята для розрахунку зарплати з якої обчислюється пенсія, оскільки підприємство на даний час ліквідовано і підтвердити первинними документами суми заробітної плати, зазначені в довідці, неможливо. Архівним відділом Вінницької міської ради довідка про заробітну плату за вказані роки також не видана.

Не погоджуючись з такими діями відповідача щодо відмови у здійсненні розрахунку пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи з січня 1986 року по грудень 1991 року, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, та визначаючись щодо заявлених позовних вимог та заперечень відповідача, суд виходить з такого.

Відповідно до абз. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-ХІІ громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Частиною 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивач, як застрахована особа, має право на отримання пенсійних виплат на умовах і в порядку, передбачених цим Законом.

Як передбачено ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за віком призначаються довічно, незалежно від стану здоров`я.

Статтею 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачений порядок визначення розміру пенсії за віком.

Частиною 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Згідно з ч. 1 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

При цьому відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Крім того, питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV врегульовано Порядком надання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі Порядок №22-1).

Пунктом 2.1 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються, зокрема, такі документи: 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 1).

Згідно з абз. 1, 2 пункту 2.10 Порядку №22-1 довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами. У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

З аналізу вищезазначеного суд приходить до висновку, що обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами. Іншого законодавством, чинним на момент виникнення спірних правовідносин, не передбачено.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 17.03.2015 року в справі № 21-11а15.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Таким чином, із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що Законом України «Про пенсійне забезпечення» передбачено зарахування періоду роботи на умовах трудового договору на підприємствах незалежно від форм власності та господарювання до загального трудового стажу особи.

Згідно з ст. 62 Закону «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що у період з 19.07.1983 року по 18.06.1993 року ОСОБА_1 працював у Вінницькому виробничому об`єднанні «Термінал», який в подальшому реорганізовано у ВАТ «Завод «Термінал», що підтверджується записами у трудовій книжці позивача (а.с. 10). В тому числі, позивач працював на зазначеному підприємстві і в спірний період з 01.01.1986 по 31.12.1991 року.

Уповноваженими особами ВАТ " Завод "Термінал" позивачу видано довідку про заробіток для обчислення пенсії із зазначенням сум заробітку з розшифруванням в гривнях за період роботи з січня 1986 по грудень 1991 року. Як зазначено в довідці, вона видана на підставі особових рахунків.

Факт отримання позивачем у зазначений період заробітної плати у відповідному розмірі підтверджується також особовими рахунками позивача, другий екземпляр яких зберігся у позивача (а.с. 24-33), а також партійним квитком № 21640513, який містить відомості щодо сум сплачених членських внесків, а також місячного заробітку позивача (а.с. 22-23).

Таким чином, суд не погоджується з твердженням відповідача про те, що довідка про заробітну плату за період роботи позивача з січня 1986 року по грудень 1991 року не може бути взята для розрахунку заробітної плати, з якої обчислюється пенсія, оскільки підприємство на даний час ліквідовано і підтвердити первинними документами суми заробітної плати, зазначені в довідці неможливо, оскільки вказані у даній довідці суми збігаються із сумами зазначеними у особових розрахунках позивача та партійному квитку.

Суд також враховує, що ні Порядком №22-1, ні іншим нормативним документом не визначено вичерпного переліку тих первинних документів, якими повинна підтверджуватись довідка про заробітну плату для обчислення пенсії, а також не передбачено порядок підтвердження довідки про заробіток первинними документами, якщо відомості про заробітну плату відсутні в архівній установі.

У даному випадку суд вважає, що ті відомості про розмір заробітної плати за період 1986-1991 роки, яка враховується для обчислення пенсії, що відображені в виданій ТОВ «Завод «Термінал» довідці знайшли своє додаткове підтвердження у відомостях партійного квитка позивача та особовому рахунку позивача.

Варто зазначити, що відповідачем не надано жодного доказу, що відомості, які містяться в спірній довідці, є такими, що не відповідають дійсності чи зроблені з порушенням закону.

На переконання суду право особи на пенсійне забезпечення не може ставитись в залежність від існування конкретного документу, оскільки збереження таких відомостей не може контролюватися пенсіонером, а значить на нього не може покладатись відповідальність за їх відсутність.

Зі свого боку позивач вчинив всі необхідні для розрахунку розміру пенсії дії, а відтак, не може нести тягар відповідальності за формування роботодавцем відповідних первинних документів та їх здачі на зберігання до архіву.

Суд також критично оцінює посилання відповідача, що зазначена довідка не може братися до уваги, оскільки не містить дати видачі та номеру, та зауважує, що окремі недоліки в оформлені документів, не впливають на зміст відомостей, викладених в такій довідці, та не спростовують їх. Крім того, право особи на отримання пенсії у належному розмірі не може ставитися в залежність від окремих помилок в оформлені довідки, допущених не позивачем, а посадовими особами підприємства, уповноваженими на видачу таких документів.

Разом з тим, суд зауважує, що спірна довідка містить кутовий штамп, печатку підприємства та підписана посадовими особами підприємства, уповноваженими на видачу таких документів.

Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що надана позивачем довідка про заробітну плату для обчислення пенсії, яка видана ТОВ «Завод «Термінал», відповідає вимогам Порядку № 22-1 та положенням ч. 1 ст. 40 Закону №1058-IV, а відображені у ній відомості про заробітну плату знайшли своє додаткове підтвердження іншими доказами.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин суд доходить висновку, що відмова Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в розрахунку пенсії за віком з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої ТОВ «Завод «Термінал», ОСОБА_1 , не відповідає критеріям правомірності, встановленим в ч. 2 ст. 2 КАС України, а отже вона є протиправною.

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з ч. 2 ст. 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Зважаючи на обставини справи, враховуючи, що суд дійшов до висновку про протиправність оскаржуваної відмови відповідача, суд вважає, що достатнім та ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з дати призначення пенсії ( з 13.06.2019 ) з урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії за період 1986 - 1991 роки, виданої ВАТ «Завод «Термінал».

З огляду на викладене, у задоволенні вимоги щодо зобов"язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про розрахунок та виплату пенсії із урахуванням довідки про заробітну плату для обчислення пенсії, виданої ТОВ «Завод «Термінал», слід відмовити як зайвої та такої, що не забезпечує ефективне відновлення порушених прав позивача.

На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим відповідно до вищенаведених мотивів, а тому наявні підставі для його часткового задоволення.

З урахуванням вимог ч. 3 ст. 139 КАС України, приймаючи до уваги часткове задоволення позову, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача належить стягнути сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір у сумі 512,27 гривень.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо врахування при призначенні та обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 сум заробітної плати за період роботи з 01.01.1986 по 31.12.2001 з урахуванням довідки про заробіток для обчислення пенсії за період 1986-1991 роки, виданої ВАТ «Завод «Термінал».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії з дати призначення пенсії - 13.06.2019 року із урахуванням довідки про заробіток для обчислення пенсії за період 1986-1991 роки, виданої ВАТ «Завод «Термінал».

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 512,27 грн. (п"ятсот дванадцять гривень 27 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, 3).

Повний текст рішення складено та підписано 10.12.2019.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна