Справа № 569/18394/19
Суддя: Харечко С. П.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 грудня 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Левчук Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1557705 від 25.09.2019 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, в якому просить визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1557705 від 25.09.2019 року.

В обгрунтування позову посилається на те, що порушення з його сторони зазначеного в оскаржуваній постанові п.8.7.3.(е) ПДР України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. (із змінами та доповненнями) не було, а тому дії інспектора 1 батальйону 3 роти УПП в Рівненській області ДПП лейтенанта поліції Зозулі Віктора Олександровича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 425 грн. 00 коп. є незаконними, оскільки відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, що автоматично, відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, виключає провадження у справі.

Також зазначив, що працівником патрульної поліції, в спрощеному порядку, без дослідження будь яких можливих доказів та повноцінного розгляду справи про адміністративне правопорушення, була винесена оскаржувана постанова, якою його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за проступок, який він не вчиняв та який не мав місця взагалі.

Представник позивача подав до суду заяву про те, що позов підтримує з підстав наведених в позовній заяві, просить його задовольнити.

Представник відповідачав судове засіданні не зявився, відзив на позов не подав, причини неявки не повідомив.

Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 25.09.2019 року інспектором 1 батальйону 3 роти УПП в Рівненській області ДПП лейтенантом поліції Зозулею В.О. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1557705 відносно позивача.

Як зазначено в оскаржуваній постанові 25.09.2019р. о 20 год. 36 хв. у м Рівне по вул. Соборна, 253А, позивач, керуючи транспортним засобом проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3.(е) ПДР України».

Згідно постанови, інспектор, враховуючи, що водій скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, постановив застосувати до нього адміністративне стягнення в розмірі 425 гривень.

Згідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.10 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015р. №1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015р. за №1408/27853 (далі Інструкція), поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з п.5 Розділу ІІІ Інструкції поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Так, ч.2 ст.9 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 8.7.3 ПДР України, сигнали світлофора мають такі значення: зелений дозволяє рух; зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу; червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух. Згідно із п.8.10 ПДР України, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. Пунктом 8.11 ПДР України передбачено, що водіям, які не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Тобто, Правилами дорожнього руху України визначено обставини та випадки, за наявності яких водій може продовжувати рух на перехресті за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд бере до уваги той факт, що позивачем було здійснено проїзд дорожньої розмітки у вигляді стоп лінії на зелений сигнал світлофору та, оскільки, подальше місцезнаходження транспортного засобу під його керуванням створювало перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, то останній був змушений завершити початий на дозволений сингал світлофору маневр повороту, який є повністю правомірним.

Подібна правова позиція була висловлена Верховним Судом України 26.07.2019р. у справі №751/4088/17.

Окрім цього, суд звертає увагу й на наступне. Так, ст.251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

На виконання вищевказаних вимог чинного законодавства України, а також всупереч ним, інспектором патрульної поліції не було встановлено та взято до уваги будь які належні та допустимі докази, які могли б свідчити про нібито вчинення мною адміністративного правопорушення, оскільки з долученого до оскаржуваної постанови відеозапису, з яким мене було ознайомлено тільки після її винесення, не вбачається жодних обставин, які могли б підтвердити зазначені й ній події, що потягнуло за собою моє безпідставне притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

При цьому, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд критично оцінює обставини, викладені в оскаржуваній постанові, що не підтверджуються жодним з належних та допустимих доказів, та не доведені жодним чином суб`єктом владних повноважень, який несе тягар доказування поза розумним сумнівом, у відповідності до вищенаведених вимог законодавства, чого останнім зроблено не було, та вже об`єктивно бути зроблено й не може.

Таким чином, дії поліцейського при винесені оскаржуваної постанови не відповідають критеріям передбаченим ч.2 ст.2 КАС України оскільки оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень прийняте не у відповідності, не на підставі та не в спосіб передбачений Конституцією й законами України; без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; упереджено; без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 19, 72-77, 241-246, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1557705 від 25.09.2019 року задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1557705 від 25.09.2019р., винесену відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з моменту отримання його копії.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса АДРЕСА_1 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції: адреса м. Київ, вул. Федора Ернста, 3.

Суддя Харечко С.П