Справа № 620/2583/19
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2583/19 Суддя (судді) першої інстанції: Тихоненко О.М.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Глущенко Я.Б.,

суддів Пилипенко О.Є., Черпіцької Л.Т.,

секретаря Суркової Д.О.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач, апелянт ОСОБА_1 ) звернувся у суд з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України (далі відповідач 1, Адміністрації ДПС України ), Головного управління Пенсійного фонду України і Чернігівській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що має право на нарахування та виплату пенсії з урахуванням сум щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення. Проте відповідач 1 не надав довідки для перерахунку пенсії із зазначенням у ній відповідних сум, а відповідач 2 не провів відповідне перерахування та виплату пенсії.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить його скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що відповідачем 1 допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у невключенні до довідки до грошового атестата щомісячної додаткової грошової допомоги та індексації грошового забезпечення. Наведене призвело до порушення права на отримання пенсії в повному обсязі. Відповідачем 2 не враховано додаткові документи, які підтверджують розмір грошового забезпечення, з якого необхідно провести нарахування пенсії з дня її призначення. Отже, метою звернення до суду є отримання довідки для проведення перерахунку та виплати, а також здійснення такого перерахунку і виплати пенсії з моменту її призначення. Однак, під час розгляду справи судом першої інстанції невірно встановлено предмет спору, а саме надано правову оцінку обґрунтованості вимог про проведення перерахунку та виплати пенсії на момент складання відповідачем 1 довідки, тобто станом на липень 2019 року.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу Адміністрації ДПС України, суд до уваги не приймає, оскільки такий підписаний особою, повноваження якої не підтверджені у встановленому законом порядку.

Розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження згідно пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню, з таких підстав.

Судом установлено, що позивач з 02 грудня 2017 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі Закон України №2262-ХІІ).

Пенсія призначена позивачу на підставі документів, направлених Адміністрацією ДПС України, зокрема, грошового атестата №257 від 01 грудня 2017 року та додатку до нього про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії.

Однак, у порушення, на переконання позивача, положень Закону України №2262-ХІІ в грошовому атестаті та додатку до нього не зазначено індексацію грошової винагороди та щомісячну додаткову грошову винагороду, які щомісячно виплачувались під час проходження військової служби.

З метою врахування цих сум під час нарахування і виплати пенсії, позивач 20 червня 2019 року звернувся до відповідача 1 із заявою про направлення довідки про розмір грошового забезпечення встановленого зразка з обов`язковим зазначенням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення за 24 останніх повних календарних місяці служби перед звільненням.

Відповідачем 1 направлено відповідачу 2 довідку для перерахунку пенсії з часу виникнення права від 15 липня 2019 року, в якій зазначено щомісячну додаткову грошову винагороду та не вказано суми індексації грошового забезпечення.

02 серпня 2019 року позивач звернувся до відповідача 2 із заявою про перерахунок пенсії, до якої додав копію довідки про доходи військової частини НОМЕР_1 від 14 травня 2019 року про розмір грошового забезпечення за 24 останніх повних календарних місяці служби перед звільненням.

Листом від 09 серпня 2019 року відповідач 2 повідомив позивача, що в задоволенні заяви про проведення перерахунку пенсії на підставі довідки військової частини відмовлено, а довідка Адміністрації ДПС України від 15 липня 2019 року повернута відповідачу 1 без виконання.

Уважаючи дії та бездіяльність відповідачів протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

1) визнати бездіяльність відповідачів щодо призначення пенсії з неповного грошового забезпечення, у відмові в проведенні перерахунку раніше призначеної пенсії на підставі чинного законодавства з часу виникнення права, протиправною;

2) зобов`язати Адміністрацію ДПС України направити на адресу ГУ ПФУ в Чернігівській області довідку для перерахунку пенсії з обов`язковим зазначенням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення за 24 останніх календарних місяців служби підряд перед звільненням з часу виникнення права з 02 грудня 2017 року;

3) зобов`язати ГУ ПФУ в Чернігівській області провести перерахунок та виплатити пенсію з 02 грудня 2017 року відповідно до положень Закону України №2262-ХІІ в розмірі 70% від суми грошового забезпечення, в якому було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виходячи з усіх видів грошового забезпечення з урахуванням розміру щомісячної додаткової грошової винагороди, індексації грошового забезпечення за 24 останніх календарних місяців служби підряд перед звільненням, та на підставі довідки про доходи військової частини НОМЕР_1 від 14 травня 2018 року №138.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для оформлення довідок про грошове забезпечення є прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення. Водночас, під час розгляду справи не встановлено факту прийняття урядом рішень, які б тягли за собою зміни в грошовому забезпеченні військовослужбовців та прирівняних до них осіб. Також суд наголосив, що жоден нормативно-правовий акт не наділяє уповноважений орган, що видає довідки про розмір грошового забезпечення, повноваженнями самостійно встановлювати розмір грошового забезпечення осіб, звільнених з військової служби, самостійно віднімати чи додавати до розміру, вказаного у довідці грошового забезпечення, окремі види грошового забезпечення.

Колегія суддів з такими висновками суду першої інстанції не погоджується, з наступних підстав.

Приписами частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом розгляду у справі виступають дії та бездіяльність відповідачів, які призвели до порушення, на переконання позивача, його права на отримання пенсії з усіх складових грошового забезпечення, яке він отримував перед звільненням, починаючи з моменту призначення пенсії.

Статтею 63 Закону України 2262-ХІІ закріплено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Пунктами 23 та 24 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року №3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за №135/13402 (далі Порядок №3-1) закріплено, що перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону.

Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Як зазначає позивач, підставою для проведення перерахунку його пенсії, є надання Адміністрацією ДПС України довідки для перерахунку пенсії з обов`язковим зазначенням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації грошового забезпечення за 24 останніх календарних місяців служби підряд перед звільненням, оскільки у грошовому атестаті та додатку до нього відповідні суми зазначені не були.

Ураховуючи наведені вище положення, колегія суддів приходить до висновку, що така довідка може бути надана відповідачем 1 безпосередньо позивачу, а останній, відповідно до положень пунктів 23 та 24 Порядку, має подати її відповідачу 2 для проведення перерахунку раніше призначеної пенсії.

Що стосується внесення до довідки про розмір грошового забезпечення щомісячної додаткової грошової винагороди, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною першою статті 9 Закону України «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі Закон України №2011-ХІІ) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою та третьою цієї правої норми до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Частиною першою статті 15 Закону України №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України №2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Так, частиною третьою статті 43 Закону України №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункта 7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» у редакції, яка діяла на момент виходу позивача на пенсію, пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Законом України №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто, при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 №2262-ХІІ, який є вичерпним.

Згідно підпункту 2 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року №889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Держаної прикордонної служби, Національної гвардії, Служби зовнішньої розвідки та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» у редакції, на час виходу позивача на пенсію, установлено щомісячну додаткову грошову винагороду військовослужбовцям Збройних Сил (крім тих, що зазначені у підпункті 1 цього пункту, та військовослужбовців строкової військової служби):

з 1 квітня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 20 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 вересня 2013 р. - у розмірі, що не перевищує 40 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 січня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 60 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 квітня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує 80 відсотків місячного грошового забезпечення;

з 1 липня 2014 р. - у розмірі, що не перевищує місячне грошове забезпечення.

Ураховуючи наведене, отримувана позивачем згідно з довідкою про доходи від 14 травня 2019 року №138 щомісячна додаткова грошова винагорода, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, у постановах Верховного Суду, зокрема, від 06 березня 2019 року у справі № 522/11262/16-а, від 13 березня 2019 року у справі № 758/12628/16-а, від 19 березня 2019 року у справі № 727/5754/16-а, від 26 квітня 2019 року у справі №734/1066/16-а.

З приводу вимог про зобов`язання Адміністрацію ДПС України включити до довідки про розмір грошового забезпечення суми індексації, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05 жовтня 2000 року №2017-ІІІ (далі Закон України №2017-ІІІ) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Частиною 2 статті 19 названого Закону передбачено, що державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Відповідно до статті 9 Закону України №2017-ІІІ, грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» в від 03 липня 1991 року №1282-ХІІ (далі Закон України №1282-ХІІ).

Згідно статті 1 цього Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 Закону України №1282-ХІІ передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Суд виходить з того, що індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, стипендії; оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, а тому, індексація є невід`ємною складовою частиною сум, для розрахунку пенсії військовослужбовцям.

Враховуючи, що індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція застосована у постановах Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі №638/9697/17, від 15 квітня 2019 року у справі №522/9659/16-а, від 30 вересня 2019 року у справі №750/9785/16-а), від 20 листопада 2019 року у справі №127/6228/16-а.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Адміністрації ДПС України щодо не внесення у довідку про додаткові види грошового забезпечення, які позивач отримував протягом 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, індексації та зобов`язання скласти нову довідку з включенням нарахованої щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації підлягають задоволенню.

Разом з тим, позовні вимоги в частині зобов`язання ГУ ПФУ у Чернігівській області нарахувати та виплачувати позивачу пенсію з розміру грошового забезпечення з врахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації є передчасним, оскільки відповідної довідки до пенсійного органу позивачем надано не було.

Відповідно до пункта 2 частини 1 статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення і ухвалити нове судове рішення.

За змістом частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при прийнятті рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, що зумовило неправильне вирішення справи.

Керуючись статтями 33, 34, 243, 311, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 року скасувати.
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та видати ОСОБА_1 довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, що містить відомості про суми щомісячної додаткової грошової винагороди та індексації.

В іншій частині позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.Б. Глущенко

Судді О.Є. Пилипенко

Л.Т. Черпіцька

(Повний текст постанови складений 18 грудня 2019 року.)