Справа № 522/18464/19
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 грудня 2019 року

Київ

справа №522/18464/19

адміністративне провадження №К/9901/35517/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Соколова В.М.,

суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Громадянина Бангладеш ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 01 листопада 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі №522/18464/19 за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до Громадянина Бангладеш ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України,

УСТАНОВИВ:

31 жовтня 2019 року Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області звернулося до Приморського районного суду міста Одеси з позовом про примусове видворення з території України Громадянина Бангладеш ОСОБА_1 .

На обґрунтування позовних вимог зазначено, що Хамід Абдула нелегально потрапив на територію України та знаходиться на ній незаконно, постійного місця проживання та законного джерела існування не має. У зв`язку з зазначеним, Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області було прийняте рішення про примусове повернення відповідача в країну походження та зобов`язано його покинути територію України. Однак, вказане рішення останнім до цього часу так і не виконано, у зв`язку із чим, позивач був змушений звернутися до суду із позовом про видворення відповідача за межі території України.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 01 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року, позов задоволено. Ухвалено примусово видворити з території України Громадянина Бангладеш ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказане рішення суду звернуто до негайного виконання.

Не погоджуючись із вказаними судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій, Громадянин Бангладеш ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду з вказаною касаційною скаргою.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Втім, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Статтями 280, 281, 287, 288 КАС України передбачено: особливості провадження у справах за адміністративними позовами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах за адміністративними позовами про усунення перешкод та заборону втручання у здійснення права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що спір у цій справі виник у відносинах з приводу примусового повернення іноземця за межі території України.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішень судів попередніх інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Такими чином, законодавець не передбачив та обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у названій категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

Водночас, аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Громадянина Бангладеш ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 01 листопада 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року у справі №522/18464/19 за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до Громадянина Бангладеш ОСОБА_1 про примусове видворення за межі України.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.М. Соколов

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк ,

Судді Верховного Суду