Справа № 2а-7409/10/1370
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 грудня 2019 року

Київ

справа № 2а-7409/10/1370

адміністративне провадження № К/9901/32452/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Гімона М.М.,

суддів: Гусака М.Б., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2019 у справі №2а-7409/10/1370 за позовом виконуючого обов`язки прокурора міста Львова в інтересах Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників податків у м. Львові Міжрегіонального головного управління ДФС до Львівського міського комунального підприємства «Львівводоканал» про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

22.11.2019 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - Офіс ВПП ДФС) направлена до суду поштою 19.11.2019

Одночасно Офісом ВПП ДФС було заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке вмотивоване тим, що вперше касаційна скарга у цій справі була подана в строки, визначені процесуальним законодавством, проте її було повернуто у зв`язку з ненаданням належного документа, що посвідчує право представника підписувати касаційну скаргу. Скаржник зазначає, що повноваження особи були підтверджені належним чином, зокрема, було додано оригінал довіреності представника Офісу ВПП ДФС за підписом начальника. Звертає увагу, що первинна касаційна скарга була подана в строки, визначені процесуальним законодавством і реалізація права повторного звернення до суду здійсненна до закінчення річного строку за наявності на те об`єктивних обставин, що свідчить про поважність причин пропуску строку та наявність підстав для його поновлення. Крім того, позбавлення Офісу ВПП ДФС права на касаційного оскарження судових рішень може призвести до вагомих втрат Державного бюджету України.

Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, Верховний Суд ухвалою від 29.11.2019 визнав їх неповажними та запропоновав скаржнику у десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали подати заяву про поновлення пропущеного строку з зазначенням інших (поважних) причин пропуску строку на касаційне оскарження.

На виконання вимог цієї ухвали, від Офісу ВПП ДФС 19.12.2019 надійшло клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2019 у цій справі.

Клопотання вмотивоване тим, що первинна касаційна скарга була подана в строки, визначені процесуальним законодавством і реалізація права повторного звернення до суду здійсненна до закінчення річного строку, за наявності на те об`єктивних обставин, що свідчить про поважність причин пропуску строку та наявність підстав для його поновлення. Просять врахувати, що оригінал довіреності на представництво Офісу ВПП ДФС за підписом голови комісії реорганізації Короткової І.М. отримано лише 31.10.2019. Водночас суду було надано оригінал платіжного доручення про сплату судового збору, отже наявні правові підстави для поновлення пропущеного строку. Крім того, позбавлення Офісу ВПП ДФС права на касаційного оскарження судового рішення може призвести до вагомих втрат Державного бюджету України.

Отже, фактично зазначені скаржником підстави для поновлення строку є аналогічними тим, які вже Суд оцінив і визнав неповажними ухвалою про залишення касаційної скарги без руху.

Суд повторно звертає увагу скаржника, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. У ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава повинна дотримуватися раніше згаданого принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Сама собою сплата судового збору суб`єктом владних повноважень при повторному зверненні до касаційного суду не може бути безумовною підставою для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень за відсутності належного підтвердження вчинення таким суб`єктом дій, спрямованих на забезпечення касаційного оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 129 Конституції України та статей 2, 8 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 15 травня 2008 року «Надточій проти України» принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.

Неналежна організація процесу із оскарження судового рішення з боку відповідальних осіб, виникнення організаційних чи фінансових складнощів у суб`єкта владних повноважень для своєчасної сплати судового збору є суто суб`єктивною причиною, а негативні наслідки, які настали у зв`язку з такою причиною, є певною мірою відповідальністю за неналежне виконання своїх процесуальних обов`язків, які для усіх учасників справи мають бути рівними. Відповідач, що діє від імені держави, як суб`єкт владних повноважень, не може та не повинен намагатись отримати вигоду від фінансових складнощів, які склались у нього на поточний день, шляхом уникнення або зволікання виконання ним своїх процесуальних обов`язків, в тому числі і щодо сплати судового збору.

При цьому, доводи Офісу ВПП ДФС про те, що КАС України передбачає право скаржника звернутися зі скаргою протягом одного року, є безпідставними, оскільки ця норма не встановлює наявність у суб`єктів владних повноважень безумовного права оскаржувати судові рішення у будь-який момент після повернення вперше поданої касаційної скарги без урахування процесуальних строків, встановлених для цього, а у Суду - обов`язку поновлювати такий строк, у разі його пропуску, тим більш за відсутності поважних причин.

Ураховуючи обставини справи, зазначену скаржником причину пропуску строку на касаційне оскарження не можна вважати поважною, якщо вона не залежить від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, і пов`язана з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Відповідно до приписів статті 44 КАС України відповідач, який діє як суб`єкт владних повноважень, однак має однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на касаційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту, для чого, як особа, зацікавлена в її поданні, повинен вчиняти всі можливі та залежні від нього дії, використовувати всі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

За змістом пункту 4 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.

Отже, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки наведені скаржником підстави для поновлення такого строку є неповажними.

На підставі вищенаведеного та керуючись частиною третьою статті 3, пунктом 4 частини першої статті 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про поновлення строку на касаційне оскарження, визнавши зазначені у ньому причини пропуску строку неповажними.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2019 у справі №2а-7409/10/1370

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Гімон

М.Б. Гусак

В.П. Юрченко ,

Судді Верховного Суду