Справа № 1.380.2019.003153
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003153
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі.
Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного (далі - Національна академія, позивач) 26.06.2019 звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , відповідач) витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі у розмірі 376610 грн. 75 коп. Позовні вимоги обґрунтовані такими підставами: наказом начальника Національної академії від 21.07.2018 №23-КС ОСОБА_1 зараховано на перший курс навчання, а наказом №179 від 04.08.2015 зараховано до списків особового складу академії та на всі види забезпечення. 04.08.2015 між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії та солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу. Відповідно до укладеного контракту відповідач зобов`язувався сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки; відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання) […] в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу. 14.01.2019 курсант ОСОБА_1 написав рапорт, просив відрахувати його з числа курсантів Національної академії у зв`язку з розірванням контракту через небажання продовжувати навчання. В рапорті курсанта також зазначено про зобов`язання відшкодувати вартість свого навчання. 28.05.2019 начальник Національна академія видав наказ №27-КС, відповідно до якого з курсантом ОСОБА_1 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України, а наказом №134 від 28.05.2019 виключено зі списків особового складу академії та знято з усіх видів забезпечення. Цим же наказом зобов`язано ОСОБА_1 з урахуванням вимог Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №964 від 12.07.2006 відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі. Оскільки ОСОБА_1 лише частково відшкодував Національній академії витрати, пов`язані з його утриманням у навчальному закладі, позивач звернувся до суду про стягнення заборгованості в сумі 376610,75 грн. в судовому порядку.
На виконання вимог частини третьої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд з`ясував відомості про зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 . Відповідно до відомостей ВОМІРМП ГУ ДМС України у Львівській області (а.с.41,74), ОСОБА_1 як на момент надходження позову, так і на час судового розгляду справи був зареєстрований у АДРЕСА_1 (за місцезнаходженням навчального закладу-позивача, де відповідач проживав підчас навчання). Надіслані за цією адресою судові виклики повернуто поштою без вручення (а.с.62,76). Представник позивача на вимогу суду перевірив ці обставини та повідомив, що відрахований курсант ОСОБА_1 після розірвання контракту не проживає за цією адресою (на території військової частини).
В позовній заяві вказано місце проживання ОСОБА_1 відповідно до відмітки в паспорті громадянина України, що подавався при оформленні контракту ( АДРЕСА_2 ). Надіслані на цю адресу судові виклики (а.с.47,52,58,59) за повідомленням пошти вручені адвокату Хромець, який (за повідомленням ПАТ «Укрпошта» у відповідь на запит суду, а.с.49,63) веде справу ОСОБА_1 .
З огляду на те, що відповідач не відреагував на описані вище судові виклики (скеровані поштою на його зареєстроване, а також останнє відоме місця проживання), суд ухвалив також здійснити виклик ОСОБА_1 шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку статті 130 КАС України. Суд двічі розміщував відповідні оголошення (а.с.56, 78), проте відповідач до суду не прибув, по суті заявлених вимог не висловився, заяв чи клопотань процесуального характеру суду не надсилав. З огляду на такі обставини суд на підставі ст.ст. 162, 205 КАС України ухвалив розглянути справу за наявними матеріалами, без участі відповідача.
Представник позивача письмово повідомив суд, що позовні вимоги підтримує повністю з наведених у позові підстав, станом на дату розгляду справи заборгованість ОСОБА_1 становить 376610,75 грн., просив завершити розгляд справи без його участі (а.с.77). З огляду на відсутність представників сторін суд 17.12.2019 на підставі частини дев`ятої статті 205 КАС України ухвалив завершити розгляд справи в порядку письмового провадження та постановити рішення 20.12.2019.
Суд дослідив долучені до матеріалів справи заяви по суті спору та письмові докази, врахував пояснення представника позивача, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:
28.07.2015 наказом начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного №23-КС ОСОБА_1 зараховано на перший курс навчання до Національної академії (а.с. 14). Наказом начальника Національної академії №179 від 04.08.2015 військовослужбовця військової служби за призовом ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення (а.с. 15).
04.08.2018 між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії та курсантом молодшим сержантом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (а.с. 16). Відповідно до укладеного контракту курсант/солдат зобов`язувався сумлінно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів, свої службові обов`язки; відшкодувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані з утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання) […] в разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.
14.01.2019 курсант молодший сержант ОСОБА_1 написав рапорт, просив відрахувати його з числа курсантів Національної академії у зв`язку з розірванням контракту через небажанням продовжувати навчання (а.с. 17); в рапорті курсант також зазначив про своє зобов`язання відшкодувати вартість навчання.
28.05.2019 начальник Національної академії видав наказ №27-КС, відповідно до якого з курсантом навчального курсу факультету ракетних військ і артилерії ОСОБА_1 розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого навчального закладу через небажання продовжувати навчання, відраховано з числа курсантів четвертого курсу та звільнено з військової служби у запас за підпунктом «ж» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) (а.с. 18). Наказом начальника Національної академії №134 від 28.05.2019 курсанта молодшого сержанта ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Національної академії та знято з усіх видів забезпечення. Цим же наказом зобов`язано ОСОБА_1 з урахуванням вимог Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №964 від 12.07.2006 відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі (а.с. 19).
Національна академія видала ОСОБА_1 довідку-рахунок №116 від 28.05.2019 на суму 382506 грн. 51 коп. витрат академії, здійснених на утримання відповідача у цьому навчальному закладі (а.с. 21-27). ОСОБА_1 погодився із проведеним розрахунком, про що розписався на цій довідці та зобов`язався оплатити цю суму в касу або на рахунок Національної академії до 28.06.2019 (а.с. 20).
29.05.2019 ОСОБА_1 частково погасив заборгованість в сумі 5895,76 грн., станом на 19.11.2019 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 376610,75 грн., що підтверджується довідкою №1304 від 19.11.2019 (а.с. 73).
При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:
Відповідно до статей 3,15 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 №1934-XII Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління, у підпорядкуванні якого перебувають Збройні Сили України. Фінансування Збройних Сил України здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Організаційно Збройні Сили України складаються з органів військового управління, з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів, установ та організацій.
Згідно з Статутом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 26.01.2016 №40, в редакції наказу МОУ від 23.11.2018 № 599 статус Національного вищого навчального закладу Академії присвоєно Указом Президента України Верховного Головнокомандувача Збройних Сил України від 21.09.2015 №551/2015 «Питання академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного».
Відповідно до положень Статуту:
- Академія знаходиться у сфері управління Міністерства оборони України (п.п. 3.1 пункту 3);
- безпосереднє управління діяльністю Академії здійснює її начальник, який призначається наказом Міністерства оборони України (п.п. 4.3.1 пункту 4.3);
- основним джерелом фінансування діяльності Академії є державний бюджет (пункт 7.6).
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон №2232-XII). Згідно з частиною першою статті 2 цього Закону військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Відповідно до пункту 3) частини першої статті 24 Закону №2232-XII початком проходження військової служби вважається день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України (частина друга статті 24 Закону №2232-XII).
Відповідно до статтею 25 Закону №2232-XII підготовка громадян України для проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу проводиться у вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів. У них здійснюється навчання курсантів, слухачів, студентів, ад`юнктів і докторантів. Зарахування громадян України до вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів вищих навчальних закладів проводиться на добровільних засадах відповідно до особистих заяв після успішного складення вступних іспитів та відповідних випробувань. З громадянами України - курсантами вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу укладається контракт про проходження військової служби (навчання) на строки, передбачені абзацом четвертим частини другої статті 23 цього Закону. Контракт про проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення навчання укладається між громадянином та державою, від імені якої виступає уповноважений орган військового управління Збройних Сил України або іншого військового формування, для потреб якого він проходить підготовку, на строк, передбачений абзацами третім і шостим частини другої статті 23 цього Закону.
Як визначено в частині десятій статті 25 Закону №2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Відповідно до статті 25 Закону №2232-XII Кабінет Міністрів України прийняв постанову №964 від 12.07.2006, відповідно до якої затвердив Порядок відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах (далі Порядок №964). Згідно з пунктом 1 цього Порядку, такий визначає механізм відшкодування курсантами в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу, а також особами офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу вищого навчального закладу (далі - вищі навчальні заклади) відповідно до пунктів "е", "є", "ж", "и", "і" частини шостої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому навчальному закладі (далі - витрати).
Відповідно до пункту 2 Порядку №964 витрати відшкодовуються Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управлінню державної охорони, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбі.
Як визначають пункти 3,4 Порядку №964 відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки, Держспецтрансслужбою.
Відповідно до вимог пункту 3 Порядку №964 спільним наказом Міністерства оборони України, Міністерства фінансів України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Адміністрації державної прикордонної служби України, Управління державної охорони України, Служби безпеки України від 16.07.2007 №419/831/240/605/537/219/534 затверджено Порядок розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у вищих навчальних закладах (далі - Порядок). Цей Порядок розроблено з метою впорядкування діяльності посадових осіб та органів військового управління щодо відшкодування курсантами, які проходять підготовку на посади осіб офіцерського складу, Міністерству оборони України, Міністерству внутрішніх справ України, Державній прикордонній службі України, Управлінню державної охорони України, Службі безпеки України та Державній спеціальній службі транспорту України (далі - міністерства) витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищому військовому навчальному закладі, військовому навчальному підрозділі вищого навчального закладу (далі - ВНЗ), у разі дострокового розірвання контракту про проходження військової служби (навчання) (далі - контракт) через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, а також у разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу у військових формуваннях, правоохоронних органах або органах спеціального призначення після закінчення ВНЗ.
Зобов`язання про добровільне відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням, зазначається в контракті під час його укладання (пункт 1.2 Положення).
Відповідно до пункту 2.1 Положення відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на: - грошове забезпечення; - продовольче забезпечення; - речове забезпечення; - медичне забезпечення; - перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад; - оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Відповідно до норм Порядку:
- 2.1.1. Витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання;
- 2.1.2. Витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування;
- 2.1.3. Витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами;
- 2.1.4. Витратами на медичне забезпечення є витрати, пов`язані з наданням медичної допомоги, у тому числі стоматологічної, безпосередньо у ВНЗ, та вартість лікування у військових госпіталях;
- 2.1.5. Витрати на перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та назад визначаються виходячи з фактичних витрат, пов`язаних з оплатою транспортних послуг (вартість квитків, зборів та платежів, постільної білизни тощо);
- 2.1.6. До спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.
Згідно з пунктом 2.3 Порядку у разі дострокового розірвання контракту відповідні служби (підрозділи) забезпечення навчального процесу здійснюють остаточний розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення, складають довідки-розрахунки та подають їх до кадрового підрозділу ВНЗ. Період навчання, за який здійснюється відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням, визначається з дня зарахування по день виключення курсанта зі списків особового складу ВНЗ.
Сума відшкодованих витрат зараховується до спеціального фонду державного бюджету і використовується відповідно до кошторису Міноборони, МВС, Адміністрації Держприкордонслужби, Управління державної охорони, СБУ, Служби зовнішньої розвідки та Держспецтрансслужби (пункт 8 Порядку №964).
У разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку (пункт 7 Порядку №964).
Суд, застосовуючи наведені вище норми права керується такими міркуваннями:
аналіз зазначених вище норм Закону №2232-XII та Порядків свідчить, що на курсанта вищого навчального закладу в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання покладається обов`язок відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у закладі, в якому він проходив військову службу/навчання.
ОСОБА_1 подав рапорт та просив відрахувати його з числа курсантів Національної академії у зв`язку з розірванням контракту через небажанням продовжувати навчання (а.с. 17). При цьому в цьому рапорті курсант засвідчив про обізнаність з вимогами Порядку №964 щодо обов`язку відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, які зобов`язався відшкодувати. Національна академія здійснила розрахунок витрат Академії, здійснених на утримання ОСОБА_1 у цьому навчальному закладі. ОСОБА_1 погодився із проведеним академією розрахунком, що засвідчив особистим підписам та зобов`язався погасити суму 382506,51 грн. на рахунок Національної академії (а.с. 20). Відповідач частково погасив заборгованість в сумі 5895,76 грн., залишок заборгованість складає 376610,75 грн., що підтверджується довідкою №1304 від 19.11.2019 (а.с. 73). Отже, станом на дату розгляду справи ОСОБА_1 не надав доказів відшкодування витрат в сумі 376610,75 грн., пов`язаних із його утриманням у навчальному закладі. З огляду на це суд вважає позовні вимоги Національної академії обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.
Відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивач не надав доказів понесення таких судових витрат, суд не має підстав вирішувати питання про їх розподіл.
Керуючись ст.ст. 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд
Адміністративний позов задовольнити повністю.
Судові витрати розподілу не підлягають.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Москаль Р.М.