Справа № 160/6044/19
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2019 року Справа № 160/6044/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮхно І. В.
при секретаріПіддубцеві О.В.
пердставника позивача представника відповідача не з`явився Романовича Ю.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Павлоградська» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та пені, -
01.07.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Павлоградська» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо внесення даних до Реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування, підготовки та подання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення ТОВ «ЦЗФ «Павлоградська» бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в загальній сумі 1 000 000,00 грн на електронний рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;
- стягнути з Державного бюджету України через Головне управління ДФС у Дніпропетровській області на користь ТОВ «ЦЗФ «Павлоградська» суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в загальній сумі 1 000 000,00 грн на електронний рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість;
- стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «ЦЗФ «Павлоградська» пеню за період з 04.12.2018 року по 25.06.2019 року відповідно до положень пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України у сумі 126 739,61 грн.
Підставою для звернення позивача до суду з адміністративним позовом стало порушення відповідачем вимог Податкового кодексу України.
В обґрунтування позовних вимог позивачем було зазначено:
- задоволення скарги та скасування ППР, на думку позивача, вказує про підтвердження права Платника податків на отримання бюджетного відшкодування податку на додану вартість;
- позивачем було подано заяву про повернення суми бюджетного у розмірі 1000000,00 грн. за формою, передбаченою законодавством (Додаток № 4 до Декларації з податку на додану вартість за червень 2018р.) разом із Декларацією з ПДВ за червень 2018р. (Декларацію та заяву отримано податковим органом 20.07.2018р., про що свідчить Квитанція № 2).
- заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження. Тобто, заяву Платника податків повинно було внесено до Реєстру протягом операційного дня 20.07.2018р.;
- сума бюджетного відшкодування стала доступною 27.11.2018р. (п. 200.12 ПКУ) та повинна була перерахована Позивачеві протягом п`яти днів - тобто до 03.12.2018р. (включно);
- на підставі даних Реєстру, після набуття статусу узгодженої та доступної до виконання у Податкового органу було 5 днів для перерахування суми платнику податків (п. 200.13 ПКУ) - тобто, перерахування мало бути здійснено до 03.12.2018р. (включно). З 04.12.2018р. неповернена сума стає заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість та на неї може бути нараховано пеню;
- позивачем заявлено про повернення суми бюджетного відшкодування у відповідності до вимог законодавства, така сума (1 000 000,00 грн.) перевірена контролюючим органом та узгоджена 23.11.2018р., повинна була відобразитися у Реєстрі 26.11.2018р., стала доступною для виплати 27.11.2018р., повинна виплачуватися протягом 5 днів - до 03.12.2018р. (включно), однак не відшкодована з незалежних від платника податків причин, тому Позивач набув право вимоги щодо виплати пені за прострочення бюджетного відшкодування. Розрахунок пені, заявлений Позивачем, період з 04.12.2018р. по 25.06.2019р. проведений відповідно до положень пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України та складає 126 739,61 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2019 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Павлоградська» було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви.
24.07.2019 року копію вищевказаної ухвали отримано представником позивача, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
26.07.2019 року на виконання вищевказаної ухвали від позивача до суду надійшов уточнений адміністративний позов з ідентичними позовними вимогами, копії уточненого адміністративного позову з доданими до нього матеріалами для направлення відповідачу та документ про сплату судового збору.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі №160/6044/19 за правилами загального позовного провадження за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Павлоградська» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та пені. Підготовче судове засідання було відкладено до 19.08.2019 року о 11:00.
19.08.2019 року у підготовче судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Від представника позивача та представника відповідача надійшли клопотання про відкладення розгляду справи. Підготовче судове засідання було відкладено до 11.09.2019 року о 14:30 год.
11.09.2019 року до суду надійшов відзив на адміністративний позов від відповідача, у якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке:
- згідно норм чинного законодавства відділом адміністрування ПДВ території обслуговування Західно-Донбаської ОДПІ управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС у Дніпропетровській області на підставі п.200.10 ст.200 Податкового кодексу Україні проведено перевірку з питань достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за червень 2018 року;
- на виконання рішення ДФС України, в ІТС «Податковий блок» поновлено суму переплати з податку на додану вартість по декларації з ПДВ за червень 2018 року. Крім того, управлінням податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС Дніпропетровській області направлено службову записку до управління аудиту ГУ ДФС Дніпропетровській області щодо проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ЦЗФ «Павлоградська»;
- ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено дії, які відносяться до функцій ГУ ДФС у Дніпропетровській області та передбачені Порядком ведення державною податковою службою оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України та облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску в інтегрованій картці платника, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 та зареєстрованого в Мін`юсті України 20.05.2016 за №751/288.
11.09.2019 року у підготовче судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшло копотання про перенесення розгляду справи з метою надання позивачеві часу на підготування відповіді на відзив відповідача. Підготовче судове засідання було відкладено до 27.09.2019 року о 13:15.
25.09.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив від позивача.
27.09.2019 року у підготовче судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Підготовче судове засідання було відкладено до 07.10.2019 року о 15:00 год.
30.09.2019 року від представника позивача надійшло клопотання про участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 року вищезазначене клопотання повернуто без розгляду.
07.10.2019 року у підготовче судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Протокольною ухвалою продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів та вікладено розгляд справи в порядку підготовчого провадження до 01.11.2019 року о 11:00.
10.10.2019 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про зміну (збільшення) розміру позовних вимог, в якому зазначено, що позивач вважає за потрібне збільшити розмір позовних вимог - актуалізувати розмір пені шляхом його перерахунку станом на 01.10.2019 року, адже на цю дату сума бюджетного відшкодування позивачеві не повернена. Розрахунок пені, заявлений позивачем, період з 04.12.2018 року по 01.10.2019 року проведений відповідно до положень пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України та складає 174871,24 грн.
01.11.2019 року у підготовчому судовому засіданні судом протокольною ухвалою прийнято заяву про збільшення розміру позовних вимог.
18.11.2019 року на виконання вищезазначеної ухвали ТОВ «ЦЗФ Павлоградська» було надано до суду документ про сплату судового збору, у встановленому законодавством розмірі.
19.11.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та продовжено розгляд адміністративної справи №160/6044/19. Призначено справу до розгляду у підготовчому судовому засіданні 27 листопада 2019 року о 15:00 год.
27.11.2019 року у підготовче судове засідання з`явився представник позивача, відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, в матеріалах справи були відсутні документи, які підтверджують повідомлення належним чином відповідача про дату, час та місце засідання, у зв`язку з чим підготовче судове засідання відкладено до 09.12.2019 року о 14:00.
09.12.2019 року у підготовчому судовому засіданні представники сторін не заперечували проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Представником позивача та представником відповідача до суду було надано до суду письмові згоди щодо початку розгляду справи по суті.
09.12.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду було закрито підготовче провадження у справі та розпочато судовий розгляд по суті у той самий день. Судове засідання було перенесено для підготовки до судових дебатів до 11.12.2019 року о 11:00.
11.12.2019 у судове засідання з`явився представник відповідача, представник позивача надіслав до суду клопотання про розгляд справи справи без його участі та зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача підтримав раніше обрану правову позицію та зазначив, що всі наявні докази надані до матеріалів справи.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
20.07.2018 року ТОВ «ЦЗФ «Павлоградська» було подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування у розмірі 1000000,00 грн. за формою, передбаченою законодавством (Додаток № 4 до Декларації з податку на додану вартість за червень 2018р.) разом із Декларацією з ПДВ за червень 2018р. (Декларацію та заяву отримано податковим органом 20.07.2018р., про що свідчить Квитанція № 2).
Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області з 23.07.2018 р. по 17.08.2018р. проведено камеральну перевірку достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за червень 2018р.
Рішенням ДФС України від 23.11.2018 №38125/6/99-99-11-01-02-25 скаргу ТОВ «ЦЗФ «Павлоградська» до ГУ ДФС у Дніпропетровській області задоволено, повністю скасовано податкове повідомлення-рішення від 10.09.2018 №, прийняте Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області. Разом з цим, ДФС зобов`язано ГУ ДФС у Дніпропетровській області провести документальну позапланову перевірку ТОВ «ЦЗФ «Павлоградська» відповідно вимог ст.78.1.8 11.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

29.03.2019 року позивач звернувся з заявою до контролюючого органу, в якій зазначено, що всупереч вимогам законодавства, відповідачем станом на 26.03.2019 року до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не внесена інформація про дату закінчення оскарження ППР ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 10.09.2018 року № та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами скарження.

22.05.2019 року листом №60403/10/04-36-12-02-15 у відповідь на вищезазначене звернення відповідачем було повідомлено, що ГУ ДФС у Дніпропетровській області проведено дії, які відносяться до функцій ГУ ДФС у Дніпропетровській області та передбачені Порядком ведення державною податковою службою оперативного обліку платежів до бюджету, контроль за справлянням яких здійснюється органами державної податкової служби України та облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску в інтегрованій картці платника, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 № 422 та зареєстрованого в Мін`юсті України 20.05.2016 за №751/288 та питання щодо відображення у Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування будуть розглянуто після проведення документальної позапланової перевірки ТОВ «ЦЗФ «Павлоградська».

Вважаючи бездіяльність Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо внесення даних до Реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування протиправною, ТОВ «ЦЗФ «Павлоградська» звернулось до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Спірні правовідносини регулюються Податковим кодексом України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) - далі ПК України, Порядком ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 р. № 26, Порядком обліку платників податків і зборів затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 09 грудня 2011 року N 1588, Порядком формування Реєстру великих платників податків затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 21 жовтня 2015 року N 911.

Бюджетне відшкодування відповідно до п. п. 14.1.18 п. 14.1ст. 14 Податкового кодексу України - це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника.

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків, визначений статтею 200 Податкового кодексу України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Відповідно до п. п. 200.7.1 п. 200.7 ст. 200 ПК України формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову і митну політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

До такого Реєстру вносяться такі дані:

1) найменування платника податку та його індивідуальний податковий номер;

2) дата подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання);

3) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

4) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшена на суму податкового боргу;

5) реквізити поточного рахунка платника податку для перерахування бюджетного відшкодування;

6) реквізити бюджетних рахунків для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

7) реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування податку;

8) дата початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява про повернення суми бюджетного відшкодування, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

9) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дата поданої до контролюючого органу заяви в разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування;

10) дата складення та вручення платнику податків акта перевірки;

11) дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом;

12) дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується;

13) дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження;

14) сума узгодженого контролюючим органом бюджетного відшкодування за кожною заявою та дата її узгодження;

15) дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку;

16) дата та сума зарахування (перерахування) в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування посадовими особами відповідних органів здійснюється з дотриманням вимог законів щодо електронного підпису та електронного документообігу.

Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 200.7.2. статті 200 ПК України передбачено, що заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Згідно п. 200.8 ст. 200 ПК України до податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) платником податків додаються розрахунок суми бюджетного відшкодування та оригінали митних декларацій.

У строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 цього Кодексу, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (в разі їх подання) (п. 200.10 ст. 200 ПК України).

Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до п. г) п. 200.12 ст. 200 ПК України зазначена у заяві сума бюджетного відшкодування вважається узгодженою в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення.

У цьому випадку, інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування контролюючим органом на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування та перераховується органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у строки, передбачені пунктом 200.13 цієї статті, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України.

На підставі даних Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, після дня набуття статусу узгодженої суми бюджетного відшкодування перераховує таку суму з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету, протягом п`яти операційних днів (п. 200.13ст. 200 ПКУ).

Відповідно до підпункту 200.7.1 пункту 200.7 статті 200 Податкового кодексу України Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок ведення Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість від 25 січня 2017 року № 26 (далі - Порядок № 26).

Цей порядок визначає механізм ведення Мінфіном інформаційного ресурсу Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за формою згідно з додатком. Формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства (пункти 1 та 3 Порядку № 26 набрали чинності з 1 квітня 2017 року).

Відповідно до п. 4 Порядку № 26 орган ДФС вносить до Реєстру, зокрема такі дані:

дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання);

суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

дату складення та вручення платнику податку акта перевірки;

дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС;

дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується;

дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження;

суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно п. 6 Порядку № 26 інформація про узгодженість бюджетного відшкодування та його суму відображається в Реєстрі органом ДФС на наступний робочий день після виникнення такого випадку.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 26 узгоджена сума бюджетного відшкодування стає доступною органу Казначейства для виконання на наступний операційний день за днем її відображення в Реєстрі та перераховується органом Казначейства у строки, передбачені пунктом 200.13 статті 200 Податкового кодексу України, на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку та/або на бюджетні рахунки для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

При цьому, органу Казначейства стають доступними для виконання узгоджені суми бюджетного відшкодування, зазначені в Реєстрі, які підлягають поверненню.

Суд зазначає, що передумовою для отримання платником податків належної йому суми бюджетного відшкодування є відображення органом ДФС в Реєстрі інформації про її узгодження.

Судом встановлено, що рішенням ДФС України від 23.11.2018 №38125/6/99-99-11-01-02-25 скаргу ТОВ «ЦЗФ «Павлоградська» до ГУ ДФС у Дніпропетровській області задоволено, скасовано податкове повідомлення-рішення від 10.09.2018 №, прийнятим Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області. Разом з цим, ДФС зобов`язано ГУ ДФС у Дніпропетровській області провести документальну позапланову перевірку ТОВ «ЦЗФ «Павлоградська» відповідно вимог ст.78.1.8 11.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

Таким чином, враховуючи вимоги п. г) п. 200.12 ст. 200 ПК України, суд дійшов висновку, що вказана сума бюджетного відшкодування є узгодженою з дня визнання протиправним та/або скасування податкового повідомлення-рішення та повинна була бути відображеною в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування наступного робочого дня після скасування податкового повідомлення-рішення, тобто з 26.11.2019 року (24.11.2018, 25.11.2018 року вихідні дні).

Щодо посилань відповідача на відсутність підстав для відшкодування податку на додану вартість, оскільки за результатом адміністративного оскарження податкового повідомлення-рішення ДФС України зобов`язало відповідача вжити заходи відповідно до п. п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 ПК України, суд зазначає, що доказів на підтвердження вжиття відповідачем будь-яких заходів на виконання вимог ДФС України до суду не надано.

З огляду на вищевказане та враховуючи, що вказані дії контролюючим органом всупереч вимог законодавства вчинені не були, що призвело до неотримання позивачем належного бюджетного відшкодування у визначений законом строк, суд дійшов висновку про наявність протиправної бездіяльності відповідача щодо невнесення інформації до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування про узгодженість бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 1 000 000,00 грн., а отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно п. 17.1.11ст. 17 ПКУ, платник податків має право на повне відшкодування збитків (шкоди), заподіяних незаконними діями (бездіяльністю)контролюючих органів (їх посадових осіб) у встановленому законом порядку.

Відповідно до п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України суми податку не відшкодовані платникам протягом визначеного цією статтею строку вважаються заборгованістю бюджету з відшкодування податку на додану вартість. На суму такої заборгованості нараховується пеня на рівні 120 % облікової ставки Національного банку України, встановленої на момент виникнення пені, протягом строку її дії, включаючи день погашення.

Враховуючи те, що позивачу не було відшкодовано відповідні суми бюджетного відшкодування, у встановлені законом строки, позивач набув право на нарахування пені у порядку, встановленому п. 200.23 ст. 200 Податкового кодексу України.

У суду відсутні зауваження щодо здійсненого розрахунку пені на суму 174 871,24 грн.

Крім того, слід звернути увагу, що відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50 кожна юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Європейський суд з прав людини наголошував, що поняття «майно» у першій частині статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50 має автономне значення, яке не обмежується правом власності на речі матеріального світу та не залежить від формальної класифікації, прийнятої в національному законодавстві: деякі інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть розглядатися як "майнові права", а отже, як "майно" (див. mutatis mutandis рішення у справі "Бейелер проти Італії" від 05.01.2000) (Beyeler v. Italy, заява N 33202, § 100)).

За певних обставин "легітимне очікування" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатись такою, що має "легітимне очікування", якщо для такого права в національному законодавстві існує достатнє підґрунтя (див. mutatis mutandis рішення у справі "Суханов та Ільченко проти України" від 26.06.2014 (Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine, заяви N 68385/10 та N 71378/10, § 35)).

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі "Інтерсплав проти України" від 09.01.2007 зазначив, що юридична особа-платник податку на додану вартість мала достатньо підстав сподіватись на відшкодування цього податку, так само як і на компенсацію за затримку його виплати, та встановив, що заявник мав захищений статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50 майновий інтерес (Intersplav v. Ukraine, заява N 803/02, § 31-32). Європейський суд з прав людини констатував порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50 у справі з огляду на постійні затримки відшкодування і компенсації податку на додану вартість у поєднанні із відсутністю ефективних засобів запобігання або припинення такої адміністративної практики, та зазначив, що і стан невизначеності щодо часу повернення коштів заявника порушували "справедливий баланс" між вимогами публічного інтересу та захистом права на мирне володіння майном (§ 40).

Оскільки податкове законодавство передбачає право позивача на повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, останній у цій справі має майновий інтерес щодо відшкодування з бюджету податку на додану вартість у розмірі 1 000 000,00 грн., який охоплюється поняттям "майно" в аспекті частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50.

Верховенство права як основоположний принцип адміністративного судочинства визначає спрямованість судочинства на досягнення справедливості та надання ефективного захисту.

Статтею 13 (право на ефективний засіб юридичного захисту) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.50 передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 N 3-рп/2003).

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Враховуючи наведене та з огляду на те, що такі способи захисту як зобов`язання контролюючого органу надати висновок про підтвердження заявленої платником суми бюджетного відшкодування або внести заяву товариства до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування не призведуть до ефективного відновлення права платника податку на додану вартість, ефективним способом захисту, який забезпечить поновлення порушеного права позивача в такій ситуації, є стягнення з Державного бюджету України через орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, на користь товариства заборгованості бюджету з відшкодування податку на додану вартість.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13.12.2019 року по справі №804/5222/15.

Відповідно до ч.5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини 1 статті 139 КАС України, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у загальному розмірі 17623,07 грн, сплачений ТОВ «Центральна збагачувальна фабрика «Павлоградська» при поданні до суду адміністративного позову відповідно до платіжного доручення від 06.11.2019 №207107 та від 18.07.2019 №132298, підлягає стягненню з Головного управління ДФС України у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Павлоградська» (місцезнаходження: 51453, Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Вербки, вул. Шахтарська, 8; ) до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд.17-а; ) про визнання протиправною бездіяльності та стягнення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та пені задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо внесення даних до Реєстру заяв про повернення бюджетного відшкодування, підготовки та подання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, висновку про повернення ТОВ «ЦЗФ «Павлоградська» бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в загальній сумі 1 000 000,00 грн (один мільйон гривень) на електронний рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Стягнути з Державного бюджету України через Головне управління ДФС у Дніпропетровській області на користь ТОВ «ЦЗФ «Павлоградська» суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість в загальній сумі 1 000 000,00 грн (один мільйон гривень) на електронний рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ТОВ «ЦЗФ «Павлоградська» пеню за період з 04.12.2018 року по 01.10.2019 року відповідно до положень пункту 200.23 статті 200 Податкового кодексу України у сумі 174 871,24 грн (сто сімдесят чотири гривні вісімсот сімдесят одну гривню двадцять чотири копійки)

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС в Дніпропетровській області (; 49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд.17-а) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Центральна збагачувальна фабрика «Павлоградська» (; 51453, Дніпропетровська область, Павлоградський район, с. Вербки, вул. Шахтарська, 8) судові витрати у розмірі 17623,07 грн. (сімнадцять тисяч шістсот двадцять три гривні сім копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення згідно з вимогами частини 3 статті 243 КАС України складений 21 грудня 2019 року.

Суддя І.В. Юхно