Справа № 540/1031/19
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 р.м. ОдесаСправа № 540/1031/19

Головуючий в І інстанції: Хом`якова В.В.

Дата та місце ухвалення рішення: 16.08.2019 р. м. Херсон

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача - Шеметенко Л.П.

судді - Стас Л.В.

судді - Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Білозерському, Олешківському районах у м. Херсоні та АРК Управління з контролю за використанням за охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області - Лабенок Олександра Івановича на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова фірма «Югагросервіс» до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Білозерському, Олешківському районах у м. Херсоні та АРК Управління з контролю за використанням за охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області - Лабенок Олександра Івановича про визнання протиправними та скасування приписів, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромислова фірма «Югагросервіс» (далі - позивач або ТОВ АФ «Югагросервіс») звернулось до Херсонського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (далі - відповідач-1), Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Білозерському, Олешківському районах у м. Херсоні та АРК Управління з контролю за використанням за охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області - Лабенок Олександра Івановича (далі - відповвдач-2), в якому позивач просив: визнати протиправними та скасувати приписи №№ 22/0031ПР/03/01/-19, 22/0032ПР/03/01/-19, 22/0033ПР/03/01/-19.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано приписи Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 24.04.2019 року № 22/0031ПР/03/01/-19, № 22/0032ПР/03/01/-19, № 22/0033ПР/03/01/-19 про усунення порушень земельного законодавства ТОВ Агропромислова фірма «Югагросервіс».

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, відповідач-2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову, наголошуючи на неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для вирішення справи, та порушення норм матеріального права.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України, згідно якого суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Вислухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ АФ «Югагросервіс» є юридичною особою, орендує у приватних осіб земельні ділянки, які розташовані на території Чорноморської сільської ради Голопристанського район Херсонської області, загальною площею 2530,39 га, з категорії земель сільськогосподарського призначення. Ці земельні ділянки позивач використовує для виробництва сільськогосподарської продукції.

В період з 15.04.2019 року по 19.04.2019 року державні інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель на території Херсонської області - провідний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель у Голопристанському, Скадовському, Каланчацькому районах Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Гомон Г.М., головний спеціаліст відділу контролю за використанням та охороною земель у Білозерському, Олешківському районах, у м. Херсоні та автономній Республіці Крим Управління з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області Лабенок О.І. здійснили плановий захід державного нагляду щодо дотримання позивачем вимог законодавства у сфері використання та охорони земель, результати заходу зафіксовані актом від 19.04.2019 року № 22/0012АП/02/01/-19.

В акті перевірки зазначено, що у користуванні ТОВ АФ «Югагросервіс» на території Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області згідно договорів оренди перебувають земельні ділянки, які межують з земельними ділянками історико-культурного призначення.

Наведеним актом зафіксовано факт самовільного зайняття ТОВ АФ «Югагросервіс» земельних ділянок державної власності історико-культурного призначення в кількості 5 курганів, які розташовані на території Чорноморської сільської ради Голопристанського район Херсонської області, загальна площа самовільно зайнятих ділянок державної власності історико-культурного призначення складає 0,9995 га.

Так, інспекторами зазначено, що у контурі № 26 між земельними ділянками з кадастровим номером :10:026:0021 площею 6,9563 га, яка відповідно до договору оренди землі від 28.08.2013 року перебуває у користуванні підприємства та земельною ділянкою за кадастровим номером :10:026:0020 площею 6,687 га, яка відповідно до договору оренди землі від 05.05.2008 року № 4АА7210004, зареєстрованого 13.03.2014 року, розташована земельна ділянка історико-культурного призначення площею 0,2 га - курган, яка під час проведення перевірки самовільно зайнята, шляхом проведення на ній агротехнічних робіт підприємством.

Також, інспектори вказали на те, що візуально спостерігається, що земельна ділянка площею 0,2 га історико-культурного призначення спільно із ділянками з кадастровими номерами :10:026:0021 та :10:026:0020 була засіяна єдиним масивом - пшеницею, однак, в процесі перевірки підприємством на земельній ділянці історико-культурного призначення проведено агротехнічну обробку ґрунту, про що свідчать залишки вказаної сільськогосподарської культури та обробки ґрунту.

Крім того, інспекторами встановлено, що у контурі № 31 розташована земельна ділянка з кадастровим номером :10:031:0006 площею 6,4739 га, яка орендована позивачем для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до договору оренди землі від 04.08.2017 року № 4АА72100004, в межах якої розташовані земельні ділянки історико-культурного призначення, № 1 - площею 0,2 га (курган), № 2 - площею 0,2 га (курган), які під час проведення перевірки самовільно зайняті позивачем шляхом проведення на них агротехнічних робіт.

Інспектори вказали на те, що візуально спостерігається, що дві земельні ділянки площею 0,2 га кожна (землі історико-культурного призначення) спільно із ділянкою сільськогосподарського призначення з кадастровим номером :10:031:0006 були засіяні єдиним масивом - олійною культурою (соняшник), однак, в процесі перевірки підприємством земельні ділянки історико-культурного призначення агротехнічно оброблені з метою ухилення від правопорушення, про що свідчать залишки вказаної сільськогосподарської культури та обробка ґрунту.

Згідно акта проведеного планового заходу державного нагляду (контролю), у контурі № 35 розташована земельна ділянка з кадастровим номером :10:035:0006 площею 6,4738 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка відповідно до договору оренди землі від 24.12.2012 року № 02205, номер запису про речове право 22810213 від 14.09.2017 року, перебуває у користуванні підприємства та в межах якої розташована земельна ділянка історико-культурного призначення, площею 0,2 га (курган), яка під час проведення перевірки самовільно зайнята шляхом проведення на ній агротехнічних робіт підприємством, про що свідчать залишки свіжої сільськогосподарської культури рапс. В свою чергу, вказана сільськогосподарська культура засіяна на земельній ділянці з кадастровим номером :10:035:0006 таким чином, що земельна ділянка історико-культурного призначення виявилась агротехнічно оброблена.

Інспекторами також встановлено, що у контурі № 121, розташована земельна ділянка з кадастровим номером :10:121:0002 площею 13,2753 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка відповідно до договору оренди землі від 03.12.2018 року № 20181203-1, номер запису про речове право 30128580 від 31.01.2019 року, перебуває у користуванні підприємства та в межах якої розташована земельна ділянка державної форми власності історико-культурного призначення площею 0,1995 га (курган), яка під час проведення перевірки виявилась самовільно зайнятою шляхом проведення на ній агротехнічних робіт підприємством, про що свідчать залишки свіжої сільськогосподарської культури рапс.

Також, в акті проведеного планового заходу державного нагляду (контролю) інспекторами зазначено, що відповідно до технічної документації із землеустрою щодо складання планів існуючого використання земель в межах території Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, розробником якої є приватне підприємство виробничо-комерційна фірма «Геоінформкосплеск», в картографічних матеріалах встановлена та визначена площа курганів .

На підставі наведеного, інспектори прийшли до висновку про використання ТОВ АФ «Югагросервіс» земельних ділянок, на яких розміщені пам`ятки - об`єкти культурної спадщини (кургани), без відповідного рішення органу виконавчої влади або місцевого самоврядування про передачу земельних ділянок у власність чи користування, ці ділянки відносяться до державної форми власності.

Інспектори вказали, що вказані дії підприємства суперечать ст.ст. 32, 43 Закону України «Про охорону культурної спадщини», так як відповідно до ст. 150 Земельного кодексу України вищевказані земельні ділянки відносяться до особливо цінних земель (історико-культурного призначення).

Також було виявлено, що на земельній ділянці сільськогосподарського призначення комунальної форми власності, яка розташована на території Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, в контурі № 54 площею 3,1 га та межує з земельною ділянкою за кадастровим номером :11:001:0022, яка перебуває у користуванні у підприємства, проведені агротехнічні роботи.

На момент перевірки вказана ділянка площею 3,1 га використовувалась єдиним масивом із ділянкою з кадастровим номером :11:001:0022 з метою вирощування сільськогосподарської культури - ріпак та отримання не задекларованого прибутку, однак, ділянка, площею 3,1 га була агротехнічно оброблена з метою уникнення відповідальності за правопорушення.

Таким чином, інспекторами було встановлено факт самовільного зайняття земельних ділянок на території Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області державної форми власності історико-культурного призначення та земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної форми власності з боку ТОВ АФ «Югагросервіс» шляхом проведення на них агротехнічних робіт. Перевіркою також виявлено, що землекористувачем ТОВ АФ «Югагросервіс» межі земельних ділянок не дотримуються, оскільки підприємством вчинено самовільне зайняття земель історико-культурного призначення та земельної ділянки площею 3,1 га комунальної форми власності сільськогосподарського призначення, а отже, земельні ділянки, які перебувають у користуванні підприємства і межують з такими ділянками, фактично не відповідають встановленим межам. У ході перевірки встановлено, що ТОВ АФ «Югагросервіс» має агрохімічні паспорти лише на частину земельних ділянок, що унеможливлює проведення аналізу для забезпечення здійснення контролю за динамікою родючості ґрунтів, систематичного проведення агрохімічного обстеження ґрунтів в яких фіксується початкові та поточні рівні забезпечення поживними речовинами ґрунтів і рівні їх забруднення.

Акт перевірки підписаний керівником ТОВ АФ «Югагросервіс» Гавриленко Д.Ю . із записом про непогодження з актом перевірки та про те, що заперечення будуть надані у встановлений законом строк. Заперечення не були надані до Держгеокадастру.

24.04.2019 року державним інспектором Лабенок О.І. були винесені три приписи у відношенні до позивача, а саме:

- припис № 22/0031ПР/03/01/-19 про усунення порушень земельного законодавства шляхом звільнення, приведення у попередній стан самовільно зайнятих ділянок, виявлених під час проведення перевірки, що розташовані на території Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області до 23.05.2019 року;

- припис № 22/0032ПР/03/01/-19 про усунення виявлених порушень вимог земельного законодавства шляхом оформлення агрохімічних паспортів на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що перебувають у користуванні ТОВ АФ «Югагросервіс» до 23.05.2019 року;

- припис № 22/0033ПР/03/01/-19 про усунення порушень вимог земельного законодавства шляхом відновлення меж землекористування відповідно до меж земельних ділянок, які перебувають у користуванні ТОВ АФ «Югагросервіс» до 23.05.2019 року.

Не погоджуючись з вказаними приписами, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Вирішуючи справу та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що актом перевірки не підтверджено факт самовільного зайняття позивачем земель курганів.

Також, суд першої інстанції послався на те, що виготовлення агрохімічного паспорту є правом позивача, а не його обов`язком.

Окрім того, суд першої інстанції зазначив, що припис № 22/0033ПР/03/01/-19 не містить зрозумілі й чіткі формулювання, які давали б позивачу належне уявлення стосовно обставин та умов, за якими державний орган уповноважений вдаватися до втручання в його права та давати обов`язкові для виконання у визначені строки вимоги щодо усунення порушень вимог законодавства.

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачі належними та допустимими доказами не довели правомірності своїх дій щодо винесення приписів про усунення виявлених перевіркою порушень, відтак вимоги щодо визнання цих приписів протиправними та їх скасуванню підлягають задоволенню.

Вирішуючи справу в апеляційному порядку колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 187 Земельного кодексу України (далі - ЗК України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) контроль за використанням та охороною земель полягає в забезпеченні додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями і громадянами земельного законодавства України.

Згідно ст. 188 ЗК України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель визначені Законом України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19 червня 2003 року № 963-IV.

Відповідно до ст. 2 вказаного Закону основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є: забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України; забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони та раціонального використання земель; запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення; забезпечення додержання власниками землі та землекористувачами стандартів і нормативів у сфері охорони та використання земель, запобігання забрудненню земель та зниженню родючості ґрунтів, погіршенню стану рослинного і тваринного світу, водних та інших природних ресурсів.

Як передбачено ст. 4 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», об`єктом державного контролю за використанням та охороною земель є всі землі в межах території України.

Згідно із ст. 5 зазначеного Закону державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

Державний контроль за дотриманням вимог законодавства України про охорону земель здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів.

Моніторинг родючості ґрунтів земель сільськогосподарського призначення та агрохімічну паспортизацію земель сільськогосподарського призначення проводить центральний орган виконавчої влади з питань аграрної політики.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі встановлені статтею 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», до яких належить, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням; додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; ведення державного обліку і реєстрації земель, достовірності інформації про земельні ділянки та їх використання.

Відповідно до ст. 9 вказаного Закону, державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом: проведення перевірок; розгляду звернень юридичних і фізичних осіб; участі у прийнятті в експлуатацію меліоративних систем і рекультивованих земель, захисних лісонасаджень, протиерозійних гідротехнічних споруд та інших об`єктів, які споруджуються з метою підвищення родючості ґрунтів та забезпечення охорони земель; розгляду документації із землеустрою, пов`язаної з використанням та охороною земель; проведення моніторингу ґрунтів та агрохімічної паспортизації земель сільськогосподарського призначення.

Згідно з ст. 10 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право, зокрема: давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, в ході проведення планового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері використання та охорони земель, за результатами якого був складений акт від 19.04.2019 року № 22/0012АП/02/01/-19, державними інспекторами Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області було виявлено, зокрема, факт самовільного зайняття ТОВ АФ «Югагросервіс» земельних ділянок державної власності історико-культурного призначення в кількості 5 курганів загальною площею 0,9995 га.

За встановлених обставин, відповідачем-2 був винесений, зокрема, припис від 24.04.2019 року № 22/0031ПР/03/01/-19, яким ТОВ АФ «Югагросервіс» приписано усунути виявлені порушення вимог земельного законодавства шляхом звільнення, приведення у попередній стан, самовільно зайнятих земельних ділянок виявлених під час проведення перевірки, що розташовані на території Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області до 23.05.2019 року.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» № 963-IV від 19.06.2003 року самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

З аналізу даної правової норми вбачається, що використання земельної ділянки за відсутність правовстановлюючих документів є ознакою самовільного зайняття вказаної земельної ділянки.

Як встановлено державними інспекторами Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області в ході проведення планового заходу державного нагляду (контролю) та підтверджується витребуваними судом апеляційної інстанції державними актами на право власності на земельні ділянки, а також наявними в матеріалах справи витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та договором оренди земельних ділянок (а.с.15-24, 170-183 т.1, 21-25 т.2), позивачу на праві оренди належать земельні ділянки за кадастровими номерами :10:026:0021, :10:026:0020, :10:031:0006, :10:035:0006, :10:121:0002, що розташовані на території Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

При цьому, як встановлено державними інспекторами Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області та підтверджується наведеними державними актами, земельні за кадастровими номерами :10:026:0021, :10:026:0020, :10:031:0006, :10:035:0006, :10:121:0002, :11:001:0022, що перебувають у користуванні позивача, межують із землями державної власності (кургани).

Водночас, в ході проведення планового заходу державного нагляду (контролю) інспекторами було встановлено, що позивачем використовуються, окрім земельних ділянок, що перебувають у його користуванні, і земельні ділянки державної власності шляхом проведення на них агротехнічних робіт (загальна площа земельних ділянок державної власності 0,9995 га). Державні інспектори Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області встановили, що наведені земельні ділянки були засіяні єдиним масивом - пшеницею/соняшником/рапсом тощо. Також, в ході проведення планового заходу державного нагляду (контролю) інспекторами було встановлено, що в процесі перевірки підприємством на земельних ділянках державної власності проведено агротехнічну обробку ґрунту, про що свідчать залишки вказаної сільськогосподарської культури та обробки ґрунту.

За вказаних обставин, колегія суддів погоджується з доводами відповідача-2, що дії позивача свідчать про самовільне зайняття земельних ділянок державної власності загальною площею 0,9995 га.

При цьому, доходячи такого висновку, колегія суддів враховує, що звертаючись із заявленим позовом ТОВ АФ «Югагросервіс» підтверджено, що ним на наведених вище земельних ділянках державної власності проводиться агротехнічна обробка ґрунту.

Поряд з цим, на думку позивача, наведені його дії не свідчать про самовільне зайняття земельних ділянок державної власності, оскільки такі дії ТОВ АФ «Югагросервіс» вчиняються на виконання вимог Закону України «Про карантин рослин».

Проте, колегія суддів вважає такі доводи позивача безпідставними, оскільки в ході проведення планового заходу державного нагляду (контролю) інспекторами було встановлено, що наведені земельні ділянки державної власності були засіяні єдиним масивом - пшеницею/соняшником/рапсом тощо та в процесі перевірки підприємством на земельних ділянках державної власності проведено агротехнічну обробку ґрунту, про що свідчать залишки вказаної сільськогосподарської культури та обробки ґрунту.

Встановлені в ході проведення планового заходу державного нагляду (контролю) обставини підтверджуються наданими відповідачами на виконання вимог ухвали про витребування матеріалами фото та відеофіксації.

Крім того, колегія суддів зазначає, що позивачем не вказано та не надано жодного доказу, на якій підставі ним здійснюються агротехнічні роботи на земельних ділянках державної власності загальною площею 0,9995 га, які не перебувають ані в користуванні, ані у власності позивача.

Що стосується посилань суду першої інстанції, як на підставу для задоволення позову, на те, що у договорі оренди, на підставі якого позивач використовує земельні ділянки за кадастровими номерами :10:026:0021, :10:026:0020, :10:031:0006, :10:035:0006, :10:121:0002, не встановлено будь-яких обмежень щодо використання цих земельних ділянок, а безпосереднього державних актів на право власності на землю суду не надано, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 74 КАС України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина 1 статті 75 КАС України).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом (ч. 3 ст. 77 КАС України).

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Частиною 1 статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи (ч. 3 ст. 242 КАС України).

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України розподілено обов`язки щодо доказування і подання доказів між особами, які беруть участь у справі та передбачає активну роль суду в процесі збору доказів і їх застосування, а забезпечення повного з`ясування обставин у справі базується на поєднанні принципів змагальності та офіційності.

В свою чергу, суд не є пасивним спостерігачем у збирання доказів по справі і за потребою може приймати активну участь в такому процесі.

Щоб правильно встановити фактичні обставини справи, суд наділено повноваженням збирати та оцінювати докази, а також сприяти реалізації прав сторін по справі в частині доказування обставин, шляхом витребовування необхідних доказів у разі потреби.

Виконання завдань адміністративного судочинства залежить від встановлення адміністративним судом у справі об`єктивної істини та правильного застосування норм матеріального та процесуального права, а тому статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України на суд покладено обов`язок вживати передбачені законом заходи, необхідні для правильного з`ясування всіх обставин справи, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи. Дієвість адміністративного судочинства залежить від того, на скільки повно і всебічно будуть підтверджені доказами обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, з аналізу наведених норм слідує, що завданням адміністративного судочинства є повне, всебічне та об`єктивне встановлення обставин у справі, при цьому, суд вживає необхідні заходи для з`ясування обставин у справі, у т.ч., шляхом витребування доказів за клопотанням осіб або власної ініціативи.

Таким чином, враховуючи предмет даного спору, суд першої інстанції зобов`язаний був витребувати усі матеріали, які складені за результатами проведеного планового заходу державного нагляду (контролю), та лише на підставі повного та всебічного розгляду цих матеріалів прийняти рішення у справі.

Також, встановивши необхідність дослідження державних актів на землю, суд першої інстанції зобов`язаний був витребувати такі акти, а не задовольняти позов з підстав їх відсутності.

Доходячи наведеного висновку та приймаючи рішення у даній справі за відсутності доказів, на підставі яких можливо встановити наявність або відсутність обставин (фактів), якими учасники справи обґрунтовують свої вимоги і заперечення, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, судом першої інстанції порушено принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, закріплений у ч. 4 ст. 9 КАС України, який зобов`язує суди вживати заходи для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі шляхом виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

На підставі наведеного, для повного та всебічного розгляду справи, з метою вжиття заходів щодо з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, враховуючи доводи апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції були витребувані матеріали фото та відеофіксації проведеного планового заходу державного нагляду (контролю), якими підтверджуються встановленні інспекторами обставини, а також державні акти на право власності на земельні ділянки, які, як встановлено інспекторами та зазначено позивачем, перебувають у користуванні ТОВ АФ «Югагросервіс».

При цьому, досліджуючи наявні в матеріалах справи витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та договір оренди земельних ділянок, а також витребувані судом апеляційної інстанції державні акти на право власності на земельні ділянки (а.с.15-24, 170-183 т.1, 21-25 т.2), колегією суддів встановлено, що ТОВ АФ «Югагросервіс» передані в оренду земельні ділянки, зокрема, за кадастровими номерами :10:026:0021, :10:026:0020, :10:031:0006, :10:035:0006, :10:121:0002, що належать ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 на праві власності на підставі державних актів.

Більш того, колегія суддів наголошує, що в договорі оренди чітко вказано розмір земельних ділянок, що передаються позивачу в користування, а також вказані номера відповідних державних актів на право власності на земельні ділянки.

Таким чином, ТОВ АФ «Югагросервіс» передані в оренду земельні ділянки в конкретно визначених розмірах та саме земельні ділянки, що належать на праві власності фізичним особам.

В свою чергу, земельні ділянки державної власності (кургани) не входять в склад земельних ділянок, що передані позивачу в оренду.

Колегія суддів зазначає, що наведені земельні ділянки (кургани) є державною власністю, вказаним вище фізичним особам у власність або користування не передавались та відповідно позивач не набув будь-яких прав на ці земельні ділянки.

Також, будь-якого окремого рішення щодо передачі у користування ТОВ АФ «Югагросервіс» земельних ділянок державної власності (курганів) не приймалось, що підтверджується позивачем.

Таким чином, ані договір оренди, ані вказані державні акти на право власності на земельні ділянки не могли містити обмежень щодо використання земельних ділянок, оскільки фізичним особам та відповідно позивачу передані у власність та користування саме земельні ділянки товарного сільськогосподарського виробництва у розмірах визначених у актах на право власності на земельні ділянки.

В свою чергу, в наведених вище актах на право власності на земельні ділянки чітко визначено, що ці земельні ділянки межують із земельними ділянками державної власності (кургани), а також чітко визначено довжину ліній земель державної власності (курганів).

За таких обставин, у позивача не було будь-яких підстав використовувати земельні ділянки державної власності (кургани), що межують із земельними ділянками, що перебувають у його користуванні на праві оренди.

Посилання суду першої інстанції на те, що відповідачем не надано доказів віднесення курганів до пам`яток місцевого значення колегія суддів вважає безпідставними, оскільки у спірних правовідносинах підставою для винесення оскаржуваного припису від 24.04.2019 року № 22/0031ПР/03/01/-19 про усунення встановлених порушень в частині наведених земельних ділянок державної власності загальною площею 0,9995 га став факт самовільного зайняття земельних ділянок державної власності. В свою чергу, віднесення наведених земельних ділянок до державної власності підтверджується матеріалами справи та позивач не спростовує, що у нього відсутні будь-які правовстановлюючі документи на право користування цими земельними ділянками.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем-2 цілком правомірно винесений припис від 24.04.2019 року № 22/0031ПР/03/01/-19 про усунення встановлених порушень в частині земельних ділянок державної власності загальною площею 0,9995 га.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання протиправним та скасування наведеного припису у вказаній частині задоволенню не підлягають, а доводи суду першої інстанції щодо обґрунтованості цих вимог позивача є помилковими.

Поряд з цим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для визнання протиправним та скасування припису від 24.04.2019 року № 22/0031ПР/03/01/-19 про усунення встановлених порушень в частині земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної форми власності загальною площею 3,1 га, яка розташована на території Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, з огляду на викладене.

Так, однією з підстав для винесення припису від 24.04.2019 року № 22/0031ПР/03/01/-19 стали встановлені державними інспекторами Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області обставини щодо самовільного зайняття ТОВ АФ «Югагросервіс» земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної форми власності загальною площею 3,1 га, яка розташована на території Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області та використовується позивачем єдиним масивом із ділянкою з кадастровим номером :11:001:0022.

Звертаючись до суду із позовом, позивач заперечує факт будь-якого використання вказаної земельної ділянки.

Як зазначає позивач та встановлено інспекторами, позивачу на праві оренди належить земельна ділянка за кадастровим номером :11:001:0022, що розташована на території Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, та саме ця земельна ділянка ним використовується.

В свою чергу, наданими відповідачами доказами не підтверджується факт самовільного зайняття позивачем земельної ділянки більшого розміру, ніж земельна ділянка, що перебуває у нього в оренді № :11:001:0022.

Колегія суддів наголошує, що відповідачами, навіть при витребуванні судом доказів, надані лише докази щодо земельних ділянок державної власності.

Проте, доказів щодо використання земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної форми власності загальною площею 3,1 га саме ТОВ АФ «Югагросервіс» відповідачами не надано.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання протиправним та скасування припису від 24.04.2019 року № 22/0031ПР/03/01/-19 про усунення встановлених порушень в частині земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної форми власності загальною площею 3,1 га, яка розташована на території Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області, є обґрунтованими та підлягають задоволенню, що вірно встановлено судом першої інстанції.

Також, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача про визнання протиправними та скасування приписів від 24.04.2019 року № 22/0032ПР/03/01/-19 та № 22/0033ПР/03/01/-19 з огляду на викладене.

Так, згідно припису № 22/0032ПР/03/01/-19 від 24.04.2019 року позивачу приписано усунути виявлені порушення вимог земельного законодавства шляхом оформлення агрохімічних паспортів на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що перебувають у користуванні ТОВ АФ «Югагросервіс» до 23.05.2019 року.

Проте, відповідачем-2 в наведеному приписі не визначено, на які саме земельні ділянки необхідно оформити агрохімічні паспорти, які паспорти у позивача в наявності та відповідно, які останнім не оформлені.

Також, у приписі № 22/0033ПР/03/01/-19 від 24.04.2019 року вказано, що позивачу необхідно усунути порушення вимог земельного законодавства шляхом відновлення меж землекористування відповідно до меж земельних ділянок, які перебувають у користуванні ТОВ АФ «Югагросервіс» до 23.05.2019 року.

Однак, відповідачем-2 не вказано, які саме дії має вчинити позивач, щодо яких конкретно земельних ділянок та на підставі яких вимог нормативно-правових актів.

У приписах від 24.04.2019 року № 22/0032ПР/03/01/-19 та № 22/0033ПР/03/01/-19 відповідач-2 посилається на загальні норми земельного законодавства та не вказує, які саме положення цього законодавства порушені позивачем, що стало підставою для винесення саме цих приписів та саме у такій редакції.

У відповідності до ч.ч. 8, 9 ст. 7 Закону України «Про засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V від 05.04.2007 року (чинного та в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Розпорядження або інший розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) - обов`язкове для виконання письмове рішення органу державного нагляду (контролю) щодо усунення виявлених порушень у визначені строки. Розпорядження видається та підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу).

Розпорядження може передбачати застосування до суб`єкта господарювання санкцій, передбачених законом.

Розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, повинен містити такі відомості: дату складення; тип заходу (плановий чи позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); термін усунення порушень; посилання на акт, у якому були зазначені виявлені під час заходу державного нагляду (контролю) порушення; найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування та місцезнаходження суб`єкта господарювання, а також прізвище, ім`я та по батькові його керівника чи уповноваженої ним особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід; прізвище, ім`я та по батькові інших осіб, які взяли участь у здійсненні заходу.

Розпорядчий документ органу державного нагляду (контролю) щодо усунення порушень складається у двох примірниках: один примірник не пізніше п`яти робочих днів з дня складення акта надається суб`єкту господарювання чи уповноваженій ним особі для виконання, а другий примірник з підписом суб`єкта господарювання або уповноваженої ним особи щодо погоджених термінів усунення порушень вимог законодавства залишається в органі державного нагляду (контролю).

Зі змісту зазначених положень вбачається, що припис про усунення порушень є індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень, що містить обов`язкові до виконання вимоги та складається у випадку виявлення порушення суб`єктом господарювання вимог законодавства.

Отже, підставою для винесення припису є встановлення конкретного порушення окремим суб`єктом, яке необхідно усунути протягом визначеного державним інспектором строку.

При цьому, в приписі має бути зазначена окрема дія, яку повинен вчинити суб`єкт господарювання для усунення виявленого порушення.

Аналізуючи оскаржувані приписи від 24.04.2019 року № 22/0032ПР/03/01/-19 та № 22/0033ПР/03/01/-19, колегія суддів зазначає, що вимоги виставлених позивачу приписів не спрямовані на усунення конкретних порушень, що були виявлені в процесі перевірки, що не відповідає призначенню і правовій суті припису.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувані приписи від 24.04.2019 року № 22/0032ПР/03/01/-19 та № 22/0033ПР/03/01/-19 є протиправними та підлягають скасуванню.

Таким чином, враховуючи, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовані обставини справи, порушено норми матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню із прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 139, 241, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Білозерському, Олешківському районах у м. Херсоні та АРК Управління з контролю за використанням за охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області - Лабенок Олександра Івановича - задовольнити частково.

Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року скасувати та прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова фірма «Югагросервіс» до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель на території Білозерському, Олешківському районах у м. Херсоні та АРК Управління з контролю за використанням за охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області - Лабенок Олександра Івановича про визнання протиправними та скасування приписів - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 24.04.2019 року № 22/0031ПР/03/01/-19 про усунення встановлених порушень в частині земельної ділянки сільськогосподарського призначення комунальної форми власності загальною площею 3,1 га, яка розташована на території Чорноморської сільської ради Голопристанського району Херсонської області.

Визнати протиправними та скасувати приписи Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області від 24.04.2019 року № 22/0032ПР/03/01/-19 та № 22/0033ПР/03/01/-19.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (73036, м. Херсон, вул. Університетська, 136-а, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Агропромислова фірма «Югагросервіс» (73000, м. Херсон, вул. Богородицька, 127, ) судовий збір у розмірі 5763 (п`ять тисяч сімсот шістдесят три) гривні.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 19.12.2019 р.

Суддя-доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька