Справа № 520/6747/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 р. Справа № 520/6747/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

представника позивача Мясоєдов Р.Б.

представника відповідача Зеленохатов І.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2019, суддя Мороко А.С., 61022, майдан Свободи, 6, Харків, повний текст складено 10.09.19, по справі № 520/6747/19

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги, рішення,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ), звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Харківській обл.) , в якому з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив суд:

- скасувати податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС в Харківській обл. № 6 від 29.03.2019, № 6 від 29.03.2019, № 06 від 29.03.2019, вимогу № Ф-6 від 29.03.2019, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 6 від 29.03.2019.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.09.2019 адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

Скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській обл. № 6 від 29.03.2019 з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в загальному розмірі 731856,90 грн.

Скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській обл. № 6 від 29.03.2019 з військового збору в загальному розмірі 50823,40 грн.

Скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській обл. № 06 від 29.03.2019, яким застосовано штраф в загальному розмірі 170 (сто сімдесят) грн 00 коп.

Скасовано вимогу Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6 від 29.03.2019 з єдиного внеску в загальному розмірі 88913 (вісімдесят вісім тисяч дев`ятсот тринадцять) грн 46 коп.

Скасовано рішення Головного управління ДФС у Харківській області № 6 від 29.03.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в загальному розмірі 17782,60 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, яка повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. В ході перевірки податковим органом було проведено співставлення даних, зазначених в деклараціях про майновий стан та доходи з даними первинних документів . За результатами перевірки встановлені взаємовідносини позивача з ТОВ «ГРЕЙС-ТРЕЙД». На виконання умов договору поставки товару №16031 від 16.03.2017 позивачем на адресу ТОВ «ГРЕЙС-ТРЕЙД» виписано податкові накладні на поставку товару з номенклатурою(папір туал. ТМ Обухів, кришки металеві для скляних банок, сірники, електролампи, кришка 1-82) на загальну суму 3 363 185,27 грн. В податкових накладних ТОВ «ГРЕЙС-ТРЕЙД» за період 2017-2018 було зазначено про придбання товару за іншою номенклатурою.

Крім того, від СУ ФР ГУ ДФС у Харківській обл. отриманий протокол допиту підозрюваного ОСОБА_2 , який був керівником ТОВ «ГРЕЙС-ТРЕЙД» згідно якого ОСОБА_2 керівником товариства став за винагороду без наміру здійснення фінансово-господарської діяльності. Документи щодо господарської діяльності не підписував.

Відповідно до вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.02.2018 по справі №646/952/18 затверджено мирову угоду про визнання винуватості від 16.02.2018, яка укладена між прокурором та підозрюваним. ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 24, ч.1 ст. 205-1 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу на користь держави.

Після скасування вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.02.2018 по справі №646/952/18 ухвалою Червонозаводського районного суду від 04.03.2019 відмовлено у затвердженні мирової угоди про визнання винуватості від 16.02.2018. Кримінальне провадження відносно ОСОБА_2 повернуто прокурору відділу прокуратури Харківської області для продовження досудового розслідування в загальному порядку.

На думку апелянта судом першої інстанції не враховано, що в результаті опрацювання податковим органом зібраної податкової інформації, встановлено проведення операцій без реального настання правових наслідків, проведення лише операцій з оформлення документів без реального настання правових наслідків, проведення лише операцій з оформлення документів без реального руху товарів.

В зв`язку з фактичним нездійсненням господарської операції між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «ГРЕЙ ТРЕЙД», надані позивачем документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів.

Вважає правомірним застосування до позивача штрафних санкцій через порушення останнім положень ст 63 Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2019 залишено без руху апеляційн скаргу в зв`язку з несплатою судового збору.

01.11.2019 ухвалою колегії суддів. Після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито провадження у справі.

14.11.2019 позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 закінчено підготовку до розгляду та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 09.12.2019 представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Ухвалою суду апеляційної інстанції проведено заміну відповідача на правонаступника - Головне управління ДПС в Харківській обл. (далі - ГУ ДПС у Харківській обл.)

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів вислухавши суддю-доповідача, вислухавши представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які відповідач посилається в апеляційній скарзі, прийшла до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами

Фахівцями ГУ ДФС у Харківській обл. проведена документальна планова виїзна перевірка платника податків ОСОБА_1 з метою контролю за своєчасністю, достовірністю повнотою нарахування та сплати усіх передбачених Податковим кодексом України податків і зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018.

Результати перевірки оформлені актом № 781/20-40-13-06-08/ від 14.03.2019, яким зафіксовані порушення позивачем вимог діючого законодавства України, а саме: абз.1 п.2 ч. 1 ст.7, п.11 ст.8, п.2, п. 8 ст.9 Закону України від 08.07.2010 № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" із змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано єдиний внесок на загальну суму за 2017 рік на суму 88 913,46 грн; п.177.2, п. 177.10, ст.177 ПК України, а саме встановлено заниження чистого оподаткованого доходу за 2017 рік, донараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 487904,60 грн; п.п. 1.4 пункту 16 підрозділу 10 розділу XX, ст.168 ПК України, занижено суму військового збору за 2017 рік , що підлягає сплаті до бюджету на суму 40658,72 грн; п. 63.3 ст. 63 ПК України від 02.12.2010 № 2755 зі змінами та доповненнями, повідомлення за формою № 20-ОПП до Київської ОДПІ ГУ ДФС у Харківській області не надано.

Не погоджуючись із висновками вказаного акту перевірки, ФОП ОСОБА_1 18.03.2019 звернувся до ГУ ДФС у Харківській обл. із запереченнями.

Листом № 7756/ФОП/20-40-13-06-16 від 27.03.2019 відповідач повідомив позивача про розгляд заперечень та залишення висновків акту перевірки без змін.

На підставі висновків акту перевірки № 107/20-40-14-03-07/37191634 від 10.01.2018 податковим органом винесено податкові повідомлення-рішення: № 6 від 29.03.2019 з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, яким збільшено суму грошового зобов`язання в розмірі 487 904,60 грн та нараховано штрафні (фінансові) санкції на суму 243 952,30 грн, № 6 від 29.03.2019 з військового збору в загальному розмірі 50 823,40 грн, № 06 від 29.03.2019, яким застосовано штраф в загальному розмірі 170,00 грн; рішення № 6 від 29.03.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в загальному розмірі 17782,60 грн.

Також, 29.03.2019 ГУ ДФС у Харківській обл. винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6 від 29.03.2019 з єдиного внеску в загальному розмірі 88 913,46.

16.04.2019 ФОП ОСОБА_1 звернувся до Державної фіскальної служби України зі скаргою на вказані податкові повідомлення - рішення, вимогу, рішення про застосування фінансових санкцій.

Листом № 27715/6/99-99911-05-01-25 від 18.05.2019 Державна фіскальна служба України повідомила позивача про залишення скарги без задоволення.

27.06.2019 представник позивача звернувся до Головного управління ДФС у Харківській області із заявою, в якій просив скасувати та видалити з відповідних обліків ГУ ДФС у Харківській обл. та електронного кабінету ФОП ОСОБА_3 вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6 від 29.03.2019 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 6 від 29.03.2019.

В листі № 18736/ФОП/20-40-13-06-16 від 26.07.2019 відповідачем зазначено, що Державною фіскальною службою України за результатами розгляду скарги ФОП ОСОБА_3 (вх. № 5037/фоп від 22.04.2019) прийнято рішення № 23441/6/99-99-11-05-02-25 від 22.05.2019, яким вимога про сплату боргу (недоїмки) № Ф-6 від 29.03.2019 та рішення № 6 від 29.03.2019 залишені без змін, а скарга - без задоволення.

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями контролюючого органу позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Як встановлено під час судового розгляду фактичною підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є висновок податкового органу про проведення господарської операції між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Грейс Трейд" без реального настання правових наслідків та оформлення документів без реального руху товарів.

Колегія суддів вважає необґрунтованими такі висновки контролюючого органу, з огляду на наступне.

Спірні правовідносини регламентуються положеннями ПК України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та нормативними актами, прийнятими на їх виконання, у відповідних редакціях.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно з ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Питання, пов`язані з підтвердженням даних, визначених у податковій звітності, обчисленням податку з доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, обчислення об`єкту оподаткування, формуванням виникнення податкових зобов`язань внормовано статтями 14, 44, 177 Податкового кодексу України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 177.2. статті 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 177.4. вказаної статті визначено перелік витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів.

Відповідно до п.п 177.4.5 п. 177.4 ст 177 ПК України не включаються до складу витрат підприємця: витрати, не пов`язані з провадженням господарської діяльності такою фізичною особою - підприємцем; витрати на придбання, самостійне виготовлення основних засобів та витрати на придбання нематеріальних активів, які підлягають амортизації; витрати на придбання та утримання основних засобів подвійного призначення, визначених цією статтею; документально не підтверджені витрати.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач при прийнятті оскаржуваних повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску дійшов висновку про те, що позивачем занижено чистий оподаткований дохід за 2017 рік, а саме безпідставно віднесено до витрат, суми пов`язані з господарською діяльністю на підставі наданих позивачем первинних документів.

З огляду на це, предметом доказування у справі, що розглядається, становлять обставини, що підтверджують або спростовують правильність віднесення до витрат вказаної в акті перевірки суми.

Довести правомірність своїх дій чи бездіяльності зобов`язаний суб`єкт владних повноважень, натомість суб`єкт господарювання має спростувати доводи суб`єкта владних повноважень, якщо їх обґрунтованість заперечує.

Колегією суддів встановлено, що 16 березня 2017 року між ФОП ОСОБА_1 (постачальник) та ТОВ "Грейс Трейд" (покупець) укладено договір поставки № 16031, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується продати (передати у власність) покупцеві, а покупець - купити (прийняти та оплатити) товари, кількість, асортимент і технічні умови яких зазначені у видаткових накладних, що складають невід`ємну частину цього договору.

Виконання вказаного договору між сторонами підтверджується видатковими накладними, товарно - транспортними накладними, рахунками - фактурами, довіреностями, платіжними дорученнями (а.с. 58-105, 112-125).

Окрім того, в акті перевірки № 781/20-40-13-06-08/ від 14.03.2019 (а.с. 162-163) вказано перелік податкових накладних, складених платником податків, які надавались під час проведення перевірки.

Колегія суддів зазначає, що первинні документи, надані позивачем на підтвердження взаємовідносин із ТОВ "Грейс Трейд" за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, наявності недоліків (дефектів форми, змісту або походження), які б згідно з частиною 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, спричинили втрату ними юридичного статусу первинних документів, контролюючим органом не доведено.

Аналізуючи фактичні обставини справи та наведені вище норми, колегія суддів дійшла висновку, що документи, надані позивачем, мають всі обов`язкові реквізити, зокрема, дату, місце складення документу, результат проведених робіт, підписи повноважних осіб, підтверджують реальність господарських правовідносин між позивачем та його контрагентом.

За викладених обставин, суд вважає, що спірні господарські операції позивача були пов`язані з господарською діяльністю позивача, спричиняючи зміни в структурі його активів, підтверджені належним чином оформленими документами первинного бухгалтерського обліку, які містять достовірні відомості про їх обсяг та зміст.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги, в якості підстави не здійснення господарської операції між позивачем та ТОВ "Грейс Трейд", щодо отриманої відповідачем негативної інформації стосовно керівника ТОВ "Грейс Трейд" ОСОБА_2 , яка міститься у вироку Червонозаводського районного суду м. Харкова від 27.02.2018 (справа 646/952/18), оскільки на час складання акту перевірки вказаний вирок був скасований ухвалою Харківського апеляційного суду від 30.10.2018.

Крім того, 04.03.2019 Червонозаводським районним судом м. Харкова під час розгляду справи № 646/952/18 встановлено, що не відповідає умовам угоди факт відсутності в угоді інформації про виготовлення особисто ОСОБА_2 будь-яких документів, внесення саме ним до цих документів відомостей, його обізнаність щодо внесення в документи юридичної особи недостовірних відомостей, так само як і те, що його особисті документи або документи юридичної особи можуть бути застосовані для скоєння злочину.

Також колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги, що згідно з даними єдиного реєстру податкових накладних за період 2017-2018 років контрагентом позивача ТОВ "Грейс Трейд" відображено придбання товарів за іншою номенклатурою, ніж за номенклатурою товарів, придбаних у позивача, оскільки згідно ст. 61 Конституції України юридична відповідальність має індивідуальний характер і питання визначення об`єкту оподаткування з податку на доходи фізичних осіб, податкового кредиту, витрат поширюється тільки на окремо взятого платника податків та не ставить цей факт у залежність від розрахунку з бюджетом третіх осіб, будь-яких вад господарської діяльності таких осіб або відображення їх господарських операцій у податковій звітності.

За наведених обставин, колегія суддів суду погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність висновків податкового органу щодо завищення позивачем суми витрат та, відповідно, заниження чистого оподатковуваного доходу в результаті фінансово-господарських відносин позивача з ТОВ "Грейс Трейд".

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтоване та правомірне формування позивачем даних податкового обліку по господарським взаємовідносинам з ТОВ "Грейс Трейд".

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що податкове повідомлення-рішення: № 6 від 29.03.2019 винесено з порушеннями норм чинного законодавства, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках,передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів , бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Пунктом 3 ч. 11 ст. 25 зазначеного Закону встановлено, що за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Згідно з п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідні положення ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір. Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу. Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, а також те, що податкове повідомлення - рішення від № 6 від 29.03.2019, яким позивачу нараховано грошове зобов`язання за платежем військовий збір, рішення № 6 від 29.03.2019 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску та вимога про сплату боргу № Ф-6 від 29.03.2019 прийняті контролюючим органом на підставі податкового повідомлення рішення, що визнане судом протиправним, останні також підлягають скасуванню.

Щодо податкового повідомлення - рішення № 06 від 29.03.2019, яким позивачу застосовано штраф в загальному розмірі 170,00 грн за порушення п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про протиправність вказаного рішення відповідача, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 63.3 ст. 63 ПК України з метою проведення податкового контролю платники податків підлягають реєстрації або взяттю на облік у контролюючих органах за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання особи (основне місце обліку), а також за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (неосновне місце обліку). Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, може прийняти рішення про зміну основного та неосновного місця обліку великого платника податків. Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням, є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідним розділом цього Кодексу. Платник податків зобов`язаний стати на облік у відповідних контролюючих органах за основним та неосновним місцем обліку, повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючі органи за основним місцем обліку згідно з порядком обліку платників податків. Заява про взяття на облік платника податків за неосновним місцем обліку подається у відповідний контролюючий орган протягом 10 робочих днів після створення відокремленого підрозділу, реєстрації рухомого чи нерухомого майна чи відкриття об`єкта чи підрозділу, через які провадиться діяльність або які підлягають оподаткуванню.

Відповідно до розділу VIII Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1588 від 09.12.2011 передбачено, що платник податків зобов`язаний повідомляти про всі об`єкти оподаткування і об`єкти, пов`язані з оподаткуванням, контролюючий орган за основним місцем обліку у порядку, встановленому цим розділом. Об`єктами оподаткування і об`єктами, пов`язаними з оподаткуванням або через які провадиться діяльність (далі - об`єкти оподаткування), є майно та дії, у зв`язку з якими у платника податків виникають обов`язки щодо сплати податків та зборів. Такі об`єкти за кожним видом податку та збору визначаються згідно з відповідними розділами Податкового кодексу України. Якщо у платника податків відбувається реєстрація, створення чи відкриття об`єкта оподаткування на території адміністративно-територіальної одиниці, де він не перебуває на обліку, то такий платник податків зобов`язаний стати на облік за неосновним місцем обліку у контролюючому органі за місцезнаходженням такого об`єкта у порядку, визначеному розділом VII цього Порядку. Повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність, за формою № 20-ОПП подається протягом 10 робочих днів після їх реєстрації, створення чи відкриття до контролюючого органу за основним місцем обліку платника податків.

В акті перевірки № 781/20-40-13-06-08/ від 14.03.2019 податковим органом вказано, що за договором з орендодавцем TOB ХММЗ №1 код 32174206 від 31.12.2014 №19 орендарю платнику податків ОСОБА_1 надано в оренду нежитлові приміщення (офісні 36 м. кв., складські 647 м. кв.) в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , орендна плата складає 32074,0 грн (з ПДВ) на місяць, комунальні витрати компенсуються окремо.

Таким чином, згідно позиції відповідача про порушення платником податків п. 63.3 ст. 63 Податкового кодексу України, то таке порушення цієї норми відбулось 10.01.2015, однак вказаний період не входив до перевіряємого періоду (2017-2018 рік).

Відповідно до п. 113.1 ст. 113 ПК України 113 строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань.

Згідно з п.114.1 ст. 114 ПК України граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу.

Враховуючи вказані правові норми ПК України, строк 1095 днів, який передбачений ст. 102 ПК України для застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за вказане вище порушення вже сплинув.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, що податкове повідомлення - рішення № 06 від 29.03.2019 є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вище зазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на зазначені вище аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року по справі № 520/6747/19 залишити без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Постанова складена в повному обсязі 19.12.2019