Справа № 460/1485/19
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/10532/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участю секретаря судового засідання: Марцинковської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року, ухвалене суддею Сасевич О.М. у м.Львові о 10:54, повний текст якого складений 09 серпня 2019 року, у справі №460/1485/19 за адміністративним позовом Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) до Добростанівської сільської ради Яворівського району Львівської області про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

22 березня 2019 року позивач Яворівська квартирно-експлуатаційна частина (району) звернувся до суду із позовом до відповідача Добростанівської сільської ради Яворівського району Львівської області, у якому просив зобов`язати погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 226,2000 га на території Добростанівської сільської ради Яворівського району Львівської області по вул.Заставля, 34а.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що Добростанівська сільська рада Яворівського району Львівської області не наділена повноваженнями щодо розпорядження землями, які знаходяться поза межами населеного пункту. Відтак, суд виснував, що відповідач жодних прав позивача не порушував. В той же час, позивачем не надано суду доказів звернення до належного суб`єкта виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальних органів та отримання відмови в задоволенні вимог (щодо погодження проекту землеустрою). Крім того, доказів оскарження дій Добростанівської сільської ради Яворівського району Львівської області щодо позбавлення Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) права на набуття права власності, подальшого використання та будівництва, як зазначає позивач, суду не надано, як і не було заявлено таких вимог в межах розгляду даної справи чи іншого судового спору.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, покликаючись на ст.50 Закону України «Про землеустрій», вказує, що рішення на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки надає відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, тобто Добростанівська сільська рада, як орган місцевого самоврядування. Зазначає, що судом не враховано, що розпорядженням голови Львівської обласної державної адміністрації №617/0/5-18 від 20.06.2018 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки» Міністерству оборони України в особі Яворівської КЕЧ (району) надано дозвіл на розроблення з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 226,2 га, розташованої за межами населеного пункту по вул. Заставля, 34-а, для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України. Виданню розпорядження про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою передувало відповідне погодження Добростанівською сільською радою Яворівського району Львівської області, надане листом №66 від 26.04.2018 на звернення Львівської обласної державної адміністрації з листом №16-653 від 26.03.2018.

Оскільки відповідно до п.6 ст. 186 Закону України «Про землеустрій» передбачено, що проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому ст.186-1 цього Кодексу, і затверджуються зокрема органами місцевого самоврядування, Яворівська КЕЧ (району) звернуласть до Добростанівської сільської ради за погодженням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, однак отримала від вказаного органу місцевого самоврядування відмову без жодних мотивованих пояснень. Зауважує, що на розгляд суду відповідачем також до матеріалів справи не надано доказів, що вказують на наявність підстав для відмови в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача та представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити з наступних підстав.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 09.03.2016 Яворівська квартирно-експлуатаційна частина (району) звернулася до голови Добростанівської сільської ради Яворівського району Львівської області із листом з №548 щодо присвоєння поштової адреси єдиному майновому комплексу військового містечка №34а, яке складається з будівель: -вартове приміщення в т.ч. котельня №34а/20 (Ж-1); -їдальня №34а/3 (В-1); -казарма №34а/1 (А-1); -КПП №34а/5 (Г-1); -овочесховище №34а/2 (Б-1); -сховище для техніки/склад №34а/17 (Є-1); овочесховище/туалет №34а/6 (Д-1); -свердловина №34а/19; -ТП №34а/11 (Е-1), які знаходяться за адресою - Львівська АДРЕСА_1 ., с.Добростани, вул.Заставля, 34а.

Рішенням Виконавчого комітету Добростанівської сільської ради Яворівського району Львівської області №13 від 22.03.2016 Про присвоєння поштової адреси єдиному майновому комплексу військового містечка №34а було вирішено присвоїти поштову адресу єдиному майновому комплексу військового містечка №34а, в яке входять вищевказані будівлі, а саме: Львівська обл., Яворівський район, с.Добростани, вул.Заставля, 34а; єдиний майновий комплекс військового містечка №34а знаходиться на земельній ділянці в с. АДРЕСА_2 , вул.Заставля, 34а, Яворівського району, Львівської області.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 17.09.2016 №68329367, власником єдиного майнового комплексу військового містечка №34а є Міністерство оборони України, форма власності державна.

Згідно розпорядження голови Львівської обласної державної адміністрації №617/0/5-18 від 20.06.2018 Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, Міністерству оборони України в особі Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) було надано дозвіл на розроблення, з урахуванням вимог державних стандартів, норм і правил у сфері землеустрою, проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 226,2000 га, розташованої за межами населеного пункту по вул.Заставля, 34а, для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України.

Пунктом 2 вказаного розпорядження визначено Міністерству оборони України в особі Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) подати на затвердження обласній державній адміністрації розроблений та погоджений в установленому порядку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

На звернення Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) до голови Добростанівської сільської ради Яворівського району Львівської області №2531 від 09.11.2018 про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Міністерства оборони України в особі Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) площею 226,2000 га на території Добростанівської сільської ради Яворівського району Львівської області по вул.Заставля, 34а, для розміщення та постійної діяльності Збройних Сил України, Добростанівською сільською радою Яворівського району Львівської області листом №206 від 07.12.2018 проінформовано, що лист про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Міністерства оборони України площею 226,2000 га розглядався на 17 сесії сьомого скликання 12.11.2018; в погодженні технічної документації землеустрою щодо відведення земельної ділянки в постійне користування Міністерства оборони України площею 226,2000 га відмовлено. Згідно витягу з протоколу 17 сесії сьомого скликання, про недоцільність погодження в постійне користування земельної ділянки 226,2000 га проголосували: за - 6 депутатів, проти -2 депутати, утрималися - 3 депутати. Рішення не прийнято.

Наведені обставини зумовили звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно застосував норми матеріального та процесуального права, з огляду на таке.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Згідно з ч.1 ст.122 Земельного кодексу України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Відповідно до частини 3 статті 122 ЗК України, районні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) ведення водного господарства; б) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі тощо), з урахуванням вимог частини сьомої цієї статті; в) індивідуального дачного будівництва.

Центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб (ч. 4 ст. 122 ЗК України).

Відповідно до п.34 ч.1 ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон № 280/97-ВР) виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської Ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.

Разом з тим, виходячи з положень ст.122 ЗК України та п.34 ч.1 ст. 26 Закону №280/97-ВР повноваженнями щодо розпорядження землями комунальної власності наділені сільські, селищні, міські ради, які вирішують ці питання виключно на пленарних засіданнях

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 59 Закону № 280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Тобто, способом волевиявлення ради, яка здійснює право власності від імені відповідної територіальної громади, з регулювання земельних відносин, є прийняття рішення сесією.

Відтак, приписами чинного законодавства встановлено, що розгляд клопотання заінтересованої особи у вирішенні зазначеного питання повинно прийматися у формі рішення, що є виключною компетенцією органів місцевого самоврядування чи органів виконавчої влади.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 Земельного кодексу України.

Згідно з ч.1 ст.186-1 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності (крім земельних ділянок зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи) підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у межах населеного пункту або земельної ділянки за межами населеного пункту, на якій розташовано об`єкт будівництва або планується розташування такого об`єкта (крім проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зони відчуження або зони безумовного (обов`язкового) відселення території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи), подається також на погодження до структурних підрозділів районних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району, - до виконавчого органу міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі, якщо такий орган не утворений, - до органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурного підрозділу обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури (ч.2 ст.186-1 цього Кодексу).

Водночас, Земельним кодексом України визначено чіткий алгоритм розгляду заяв про відведення у власність земельних ділянок та передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

-звернення з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

-надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

-розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

-погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

-затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

При цьому колегія суддів зауважує, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові особисте суб`єктивне бачення порушеного права чи охоронюваного інтересу та спосіб його захисту.

З огляду на положення статей 5, 245 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративний позов може містити вимоги щодо щодо визнання протиправними рішення, дії чи бездіяльності відповідача, зобов`язання його вчинити певні дії, відшкодувати шкоду, заподіяну незаконними рішенням, дією або бездіяльністю. Встановивши, що відповідач порушив норми права, які регулюють спірні правовідносини, адміністративний суд повинен визнати такі дії протиправними.

Водночас в розумінні ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, у порядку адміністративного судочинства підлягають захисту лише порушені права і суд позбавлений можливості задовольняти вимоги в разі, якщо права позивача не були порушені.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо відповідності визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України критеріям, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.3 ст. 90 КАС України).

Аналізуючи наведені правові норми та обставини справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першоі інстанції про відсутність повноважень у Добростанівстанівської сільської ради Яворівського району Львівської області відповідних повноважень щодо розпоряджень землями, які знаходяться поза межами населеного пункту. Таким чином, відмовою в погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідачем жодних прав позивача порушено не було.

Таким чином, позовні вимоги Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району), звернені до Добростанівської сільської ради Яворівського району Львівської області, про зобов`язання погодити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 226,2000 га на території Добростанівської сільської ради Яворівського району Львівської області по вул.Заставля, 34а є безпідставними, необгрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції повністю виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення законного рішення, яке скасуванню не підлягає.

Керуючись статтями 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Яворівської квартирно-експлуатаційної частини (району) залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2019 року у справі №460/1485/19 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Постанова складена в повному обсязі 20.12.2019.