Справа № 160/698/19
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2019 року Справа № 160/698/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турлакової Н.В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ливарний" до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов, -
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по вулиці Ливарна, 9 "Ливарний" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Соборного відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, третя особа, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_1 , в якому, з урахуванням уточнень, просить:
- визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Муско І.М. по ВП № 54930636 від 20.02.2018 про накладання на Боржника (ОСББ по вул. Ливарній, 9 "Ливарний") штрафу на користь держави в розмірі 10 200,00 грн.;
- визнати неправомірною та скасувати постанову старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Муско І.М. по ВП № 54930636 від 07.03.2018 про стягнення з Боржника (ОСББ по вул. Ливарній, 9 "Ливарний") виконавчого збору у розмірі 12 800,00 грн.
Третя особа ОСОБА_1 направила на адресу суду пояснення згідно яких просила відмовити у поновленні строку на подачу адміністративного позову та відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСББ «Ливарний». В обґрунтування правової позиції зазначив, що у добровільному порядку боржник не виконав рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська. Разом з тим зазначив, що ОСОБА_2 (представник Пащенко М.Г.), всупереч укладеній між ними угоді про надання юридичної допомоги від 01.12.2017р. (оскільки повноважень на ознайомлення з документами на виконання рішення суду 23.03.2017р. ОСОБА_1 не надавала), частково ознайомлювався з такими документами, про що в наступному передав лише ОСОБА_1 розписки. При цьому зазначає перелік документів наданих та не наданих боржником на виконання рішення Жовтневого районного суду від 23.03.2017р. та постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.10.2018р.
Ухвалою суду від 15.02.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання.
Ухвалою суду термін підготовчого засідання продовжувався у зв`язку з клопотання позивача про необхідність заміни відповідача та поданням у зв`язку з цим уточненого адміністративного позову, виконанням вимог КАС України щодо його направлення та отримання іншими учасниками судового процесу.
В судовому засіданні, 07.08.2019р., представник позивача підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.
Представник 3-ї особи, просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав зазначених в письмових поясненнях.
Належним чином повідомлений, про дату час та місце розгляду справи, представник відповідача в судове засідання не з`явився. 06.08.2019 року представник відповідача надав до суду заперечення на позов, в якому проти задоволення позову заперечував та розгляд справи просив проводити без його участі.
В судовому засіданні оголошено перерву до 16:45 год. 07.08.2019 року. Після перерви в судове засідання сторони не з`явились.
Заслухавши пояснення представника позивача та представника третьої особи, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Копії вказаних документів з особистим підписом вказаної особи містяться в матеріалах справи.
Так згідно розписки від 14.12.2017р., зазначено, що ОСОБА_2 ознайомився з наступними матеріалами ОСББ «Ливарний» за переліком 21 позиція, всього на 27 листах. У зв`язку з великим обсягом документів наступне ознайомлення с документами зазначеними у виконавчому листі буде здійснено за згодою сторін.
Згідно розписки від 03.01.2017р., зазначено, що ОСОБА_2 ознайомився з наступними матеріалами ОСББ «Ливарний» за переліком 8 позицій. Подальше ознайомлення згідно рішення суду, за згодою сторін.
29.12.2017 року відповідачем винесена постанова про накладання штрафу на ОСББ "Ливарний" у розмірі 5100,00 грн.
20.02.2018 року старшим державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Муско І.М. в межах виконавчого провадження №54930636 винесено постанову про накладання на ОСББ "Ливарний" штрафу на користь держави в розмірі 10 200,00 грн. за невиконання рішення суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує приписи частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року №1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №1404-VІІІ).
Згідно з частиною 1 статті 1 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
У частині першій статті 5 Закону №1404-VІІІ зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
Частиною першою статті 18 Закону №1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до частини 1 та 2, 3 статті 63 Закону №1404-VІІІ, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
Відповідно до частини 6 статті 26 Закону №1404-VІІІ, за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.
Крім того, в статті 63 Закону №1404-VІІІ зазначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу.
Статтею 75 Закону №1404-VІІІ передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Приймаючи рішення по суті поданого позову в частині надання оцінки оскаржуваній постанові від 20.02.2018 року старшого державного виконавця Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Муско І.М. в межах виконавчого провадження №54930636, суд виходив з наступного.
Як зазначено відповідачем згідно заперечень на позовну заяву, на підставі ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем 18.10.2017 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 54930636.
Разом з тим в Автоматизованій системі виконавчих проваджень розміщеній в загальному доступі в мережі Інтернет за виконавчим провадженням № 54930636, зазначено дату відкриття вказаного виконавчого провадження 20.02.2018р.
При цьому відповідачем не надано як копії зазначених постанов про відкриття виконавчих проваджень так і докази, які свідчили про направлення, та належне вручення таких постанов позивачу, та будь-яких обґрунтованих пояснень щодо наявності вказаних суперечностей.
Копії вказаних документів з особистим підписом вказаної особи містяться в матеріалах справи.
Так згідно розписки від 14.12.2017р., зазначено, що ОСОБА_2 ознайомився з наступними матеріалами ОСББ «Ливарний» за переліком 21 позиція, всього на 27 листах. У зв`язку з великим обсягом документів наступне ознайомлення с документами зазначеними у виконавчому листі буде здійснено за згодою сторін.
Згідно розписки від 03.01.2017р., зазначено, що ОСОБА_2 ознайомився з наступними матеріалами ОСББ «Ливарний» за переліком 8 позицій. Подальше ознайомлення згідно рішення суду, за згодою сторін.
Суд звертає увагу на вимоги частини 1 та 2, 3 статті 63 Закону №1404-VІІІ, а саме за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що державним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови від 20.02.2018 року старшим державним виконавцем Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Муско І.М. в межах виконавчого провадження №54930636 про накладання на ОСББ "Ливарний" штрафу на користь держави в розмірі 10 200,00 грн порушено вимоги статті 26 та статті 63 Закону №1404-VІІІ.
Також судом не приймаються доводи третьої особи з посиланням на дії представника третьої особи Яременко Є.І. (представник Пащенко М.Г.), всупереч укладеній між ними угоді про надання юридичної допомоги, та наявність лише розписок, з огляду на їх суперечливість, оскільки при цьому остання зазначає перелік документів наданих боржником та наявних у стягувача, на виконання рішення Жовтневого районного суду від 23.03.2017р. та постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.10.2018р.
В свою чергу відповідач також не надав копію зазначеної постанови та докази, які свідчили про належне вручення такої постанови позивачу.
Таким чином, враховуючи безпідставність відкриття ВП №54930636, відсутні і правові підстави для застосування штрафних санкцій в межах такого виконавчого провадження.
Суд також не приймає до уваги посилання відповідача на постанову про накладання штрафу від 29.12.2017 року, якою на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ливарний" покладено штраф за невиконання рішення суду в розмірі 5 100,00 грн, оскільки рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2018 року дана постанова визнана протиправною та скасована.
Так, постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.04.2019р. по справі №160/2359/19, позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ливарний" до Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови - задоволено. Визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Муско Ірини Миколаївни по ВП № 54930636 від 29.12.2017 року про накладання на позивача штрафу на користь держави в розмірі 5 100 грн.
Отже, постанова від 20.02.2018 року про накладання на боржника штрафу на користь держави в розмірі 10 200,00 грн. винесена: не у спосіб, що визначений законом; необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; упереджено; непропорційно, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
Щодо позовних вимог в частині визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Муско І.М. по ВП № 54930636 від 07.03.2018 про стягнення з Боржника ОСББ "Ливарний" виконавчого збору у розмірі 12 800,00 грн., суд зазначає наступне.
Ч.3 ст.27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи, проте докази примусового виконання рішення в матеріалах справи відсутні.
Також суд вважає її похідною від оскаржуваної постанови про накладання штрафу від 20.02.2018р. та відповідно такою, що також підлягає визнанню протиправною та скасуванню.
Окрім цього, суд зазначає, що ст. 27 Законом України «Пол виконавче провадження» № 1404-VIII, встановлений новий порядок та підстави стягнення виконавчого збору, відповідно до якого виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. На відміну від попереднього порядку нарахування виконавчого збору у випадку виконання судового рішення у строк, наданий державним виконавцем для добровільного виконання, Закон № 1404 передбачає нарахування та відповідні дії, за наслідками яких було стягнуто, повернуто у примусовому порядку відповідну суму або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. Отже у контексті обставин даної справи, державним виконавцем не вчинялись будь-які виконавчі дії, спрямовані на примусове виконання рішення немайнового характеру, та відсутні докази послідового дотримання відповідачем вимог ст.ст. 27, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження».
Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України по справі № 925/1788/15 від 03 березня 2018 року.
З системного аналізу викладеного, враховуючи, що відповідачем винесено постанову від 20.02.2018 року про накладення штрафу на позивача у розмірі 10 200,00 грн. та постанову про стягнення виконавчого збору від 07.03.2018 року на суму 12 800,00 грн. з порушеннями норм чинного законодавства, вони є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.
Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ливарний".
У відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 3 842,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №81 від 22.01.2019 року.
Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 3 842,00 грн.
Разом з тим, вирішуючи питання щодо судових витрат на правничу допомогу, суд виходить з такого.
Як вбачається з ч.3 ст.132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно з вимогами ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, варто зазначити, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.
Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 р. у справі № 815/4300/17.
Вирішуючи питання про відшкодування витрат на правничу допомогу у межах даної адміністративної справи, судом встановлено, що матеріали справи містять договір про надання правової допомоги №4665-И від 27.04.2018р., укладений між позивачем та Адвокатським об`єднанням «Адвокатська компанія «Веритас» та Виписка «Укрсоцбанк» від 04.05.2018р.
Аналіз наведених вище норм права дає можливість дійти висновку, що для визначення обґрунтованості заявлених вимог про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу судам необхідно враховувати сукупність наступних складових: складність справи та виконані адвокатом роботи; час, витрачений адвокатом на виконання робіт; обсяг виконаних робіт; ціну позову або значення справи для сторони в розрізі її репутації; публічний інтерес справи.
Проте, з доданих документів, суд не має можливості встановити, в якій конкретній справі/позові надавались правничі послуги, обсяг виконаних робіт.
Суд звертає увагу позивача на те, що Виписка «Укрсоцбанк» від 04.05.2018р, не може слугувати достатнім доказом понесення витрат на правничу допомогу позивачем, оскільки не містить відомостей за які саме послуги за вказаним Договором сплачені кошти.
Суд доходить висновку, що позивачем не доведено обґрунтованість понесених витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі.
Враховуючи наведене, клопотання позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Муско Ірини Миколаївни по ВП № 54930636 від 20.02.2018 року про накладання на Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ливарний" штрафу на користь держави в розмірі 10 200,00 грн.
Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Муско Ірини Миколаївни по ВП № 54930636 від 07.03.2018 року про стягнення з позивача (ОСББ по вул. Ливарна 9 «Ливарний») виконавчого збору у розмірі 12 800,00 грн.
Стягнути на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Ливарний" за рахунок бюджетних асигнувань Соборного відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 3 842,00 грн (три тисячі вісімсот сорок дві гривні, 00 копійок).
Згідно ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Н.В. Турлакова