Справа № 440/3366/19
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 р. м. ХарківСправа № 440/3366/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Гуцала М.І.,

Суддів: Бенедик А.П. , Донець Л.О. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2019, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко (повний текст складено 03.10.19) по справі № 440/3366/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі - ГУ ПФУ в Полтавській області), в якому просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови в перерахунку пенсії з 80 % до 87 % суми суддівської винагороди (заробітку) відповідно до довідки про заробітну плату територіального управління державної судової адміністрації України в Полтавській області від 27 грудня 2013 року № 02-24/1325;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести ОСОБА_1 перерахунок пенсії (щодо розміру відсотків) з 11 жовтня 2018 року (дня звернення з заявою до Великобагачанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області) в розмірі 87 % суми суддівської винагороди (заробітку), а саме: посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за адміністративну посаду заступника голови суду, зазначеної у довідці про заробітну плату територіального управління державної судової адміністрації України в Полтавській області від 27 грудня 2013 року № 02-24/1325 і провести відповідні виплати, починаючи з 01 липня 2019 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2019 задоволено позов ОСОБА_1 .

Не погодившись з таким рішенням, ГУ ПФУ в Полтавській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачу призначено пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" з 14.09.2008 в розмірі 87 % від заробітної плати з урахуванням стажу державної служби 17 років 10 місяців 1 день. Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18.03.2014 по справі №525/162/14-а не встановлено порядок визначення розміру пенсії, при проведенні перерахунку пенсії заробіток для обчислення пенсії визначений у розмірі 80 % від суми заробітної плати, як передбачено законодавством чинним на час виконання рішення суду.

Позивачем до суду надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. В обгрунтування відзиву зазначає, що відповідачем неправомірно зменшено розмір вже призначеної пенсії на підставі Закону, який діяв на час перерахунку, оскільки при перерахунку повинна була застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Представники сторін в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача стосовно обставин, необхідних для прийняття рішення судом апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи, перевіривши і обговоривши доводи апеляційної скарги, правильність правової оцінки обставин справи та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення вимог поданої відповідачем апеляційної скарги з огляду на наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно із розпорядженням Управління Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавській області від № 03 листопада 2009 року №129645 ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про державну службу" призначено пенсію за віком, виходячи із 87% розрахунку від заробітної плати (а.с.187).

Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 березня 2014 року у справі № 525/162/14-а (провадження № 2-а/541/21/2014) позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 , зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 8 серпня 2013 року відповідно до ст. 129 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", статті 37-1 Закону України "Про державну службу" із застосуванням встановленого ст. 129 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" розміру суддівської винагороди (посадового окладу, надбавки за вислугу років, надбавки за адміністративну посаду заступника голови суду), зазначеної у довідках про заробітну плату територіального управління державної судової адміністрації України в Полтавській області від 27 грудня 2013 року № 02-24/1324 та № 02/24/1325, та провести відповідні виплати з урахуванням раніше виплачених сум (а.с.190-191).

На виконання рішення суду Управлінням Пенсійного фонду України у Великобагачанському районі Полтавської області на підставі розпорядження від 14 квітня 2014 року № 129645 здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 08 серпня 2013 року із розрахунку 80 % заробітної плати, з якої сплачено внески на загальнообов`язкове державне страхування (а.с.194).

Не погоджуючись із перерахунком пенсії виходячи із 80% заробітної плати, з якою сплачено внески на загальнообов`язкове державне страхування, позивач звернулася до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року у справі №440/4607/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Великобагачанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено (а.с.178-180).

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2019 року у справі №440/4607/18 апеляційну скаргу Великобагачанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2019 року по справі №440/4607/18 скасовано. Прийнято постанову, якою позов ОСОБА_1 до Великобагачанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов`язано Великобагачанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 11 жовтня 2018 року про перерахунок пенсії із прийняттям відповідного рішення. В іншій частині позовних вимог відмовлено (а.с.33-34).

На виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2019 року Головним управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 11 жовтня 2018 року та прийнято рішення №8 від 26 червня 2019 року про відмову ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії в розмірі 87% від заробітної плати (а.с.19).

Приймаючи дане рішення ГУ ПФУ в Полтавській області виходило з того, що станом на серпень 2013 року розмір пенсії державного службовця визначався з урахуванням норм статті 37 Закону України від 16.12.1993 №3723 "Про державну службу" на рівні 80% від розміру заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 березня 2014 року по справі №525/162/14-а не встановлено порядок визначення розміру пенсії, а тому при проведенні перерахунку пенсії заробіток для обчислення пенсії було визначено у розмірі 80% від суми заробітної плати, як передбачено законодавством чинним на час виконання рішення суду.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії позивача має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках від заробітку, що діяла на момент призначення пенсії. Правові наслідки для позивача створюють саме рішення про відмову у перерахунку пенсії, окремих дій, крім винесення такого рішення, які б порушували права позивача, судом не встановлено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, і це не заперечується відповідачем, позивачу призначено пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу" з 14.09.2008 в розмірі 87 % від заробітної плати з урахуванням стажу державної служби 17 років 10 місяців 1 день.

В свою чергу, спірні правовідносини виникли у зв`язку із здійсненням відповідачем на виконання судових рішень перерахунку пенсії позивача з 8 серпня 2013 року.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців до 1 травня 2016 року визначалися Законом України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII "Про державну службу" (далі Закон №3723-XII).

Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.37 Закону №3723-XII (в редакції чинній на час призначення пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

За кожний повний рік роботи понад 10 років на державній службі пенсія збільшується на один відсоток заробітку, але не більше 90 відсотків заробітної плати.

В подальшому, до статті 37 Закону №3723-XII було внесено зміни. Так, згідно із ч.1 ст.37 Закону №3723-XII (в редакції. чинній на час перерахунку пенсії) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Разом з тим, порядок і умови перерахунку пенсій державних службовців було визначено ст.37-1 Закону №3723-XII, положення якої на час призначення пенсії позивачу та на час проведення перерахунку пенсії не змінювались. Зокрема, у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій.

Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Колегія суддів звертає увагу. що відповідачем при здійсненні на виконання судового рішення перерахунку пенсії позивача з 8 серпня 2013 року було зменшено відсотковий розмір пенсії від заробітної плати, з якої позивачу призначалась пенсія.

Отже, в межах спірних правовідносин фактично мало місце обчислення раніше призначеної пенсії з урахуванням інших показників заробітної плати, які не були враховані при її призначенні.

У рішенні від 5 квітня 2001 року Конституційний Суд України зазначив, що Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Колегія суддів зазначає, що оскільки перерахунок пенсії позивачу пов`язаний з переглядом розміру вже призначеної їй пенсії та здійснюється на підставі судового рішення, при визначенні розміру не може поширюватися законодавство, яке прийняте після призначення вказаної пенсії, крім випадків покращення становища позивача. Зміни у законодавстві щодо підстав призначення та розміру пенсії в частині визначення розміру відсотку заробітної плати стосуються осіб, які звернулись за призначенням пенсії після набуття чинності такими змінами законодавства, та не можуть застосовуватися при здійсненні перерахунку вже призначеної пенсії.

При цьому колегія суддів враховує, що питання щодо зміни відсоткового розміру пенсії від заробітної плати, з якої позивачу призначена пенсія, під час розгляду справи № 525/162/14-а не вирішувалось, а здійснюючи перерахунок пенсії позивача на підставі рішення суду, пенсійний орган не здійснював повторного її призначення, а лише відновлював порушене право особи на отримання належної виплати у розмірі встановленому законодавством, шляхом включення відповідних виплат, на базі раніше призначеного розміру, у відповідача були відсутні правові підстави для зміни відсотку від заробітної плати працюючого державного службовця.

Отже, застосувавши відсоток - 80 при визначенні розміру пенсії після проведення перерахунку, відповідач порушив право позивача, оскільки при призначенні пенсії первісно встановлено для її обрахунку розмір 87 відсотків від заробітку.

Аналогічні правові висновки щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї ж категорії містяться у постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року у справі № 564/2288/16-а, від 12 березня 2019 року у справі №350/1568/16-а, від 08 серпня 2019 року у справі №490/3553/16-а.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів звертає увагу, що підстави для відступлення від правових позицій Верховного Суду судом не встановлені, а сторонами не повідомлені.

З огляду на вказане, доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, не спростовують висновки суду першої інстанції стосовно наявності підстав для задоволення позовних вимог.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції враховується п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, згідно якого обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на результати розгляду апеляційного перегляду оскарженого судового рішення та вимоги ст. 139 КАС України, у справі відсутні підстави для здійснення нового розподілу судових витрат.

Керуючись ст. ст.242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2019 по справі № 440/3366/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) А.П. Бенедик Л.О. Донець
Повний текст постанови складено 20.12.2019.