Справа № 240/11231/19
Суддя: Майстренко Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

21 грудня 2019 року м. Житомир справа № 240/11231/19

категорія 108060200

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Майстренко Н.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, Житомирської міської ради про визнання нечиниими та незаконними рішень,

встановив:

Позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить:

- визнати рішення Житомирської міської ради від 10.09.2003 №256 "Про встановлення двоставкових тарифів на оплату послуг з теплопостачання" нечинним;

- визнати незаконним рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 25.05.2018 №549 "Про призначення балансоутримувача Товариства з обмеженою відповідальністю "КК "Коменерго-Житомир" - управителем будинку по вул. Кібальчича, 4 у м. Житомирі;

- визнати незаконним рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 22.10.2008 №749 "Про погодження тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій Товариству з обмеженою відповідальністю "КК "Коменерго- Житомир" по узагальненій оплаті: технічного обслуговування та поточного ремонту внутрішньо-будинкових систем з водо-, тепло-постачання та водо-відведення.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 29.10.2019 позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху, а позивачу було надано строк для усунення недоліків, шляхом надання до суду заяви про поновлення строку з обґрунтуванням поважності причин його пропуску, підтверджених належними доказами.

На адресу позивача, яку він вказав у позовній заяві, направлялася ухвала суду від 29.10.2019 про залишення позовної заяви без руху, але 04.12.2019 на адресу Житомирського окружного адміністративного суду повернувся конверт із зазначенням Укрпошти, що конверт повернуто до суду у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Ухвалою суду від 09.12.2019 продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків його позовної заяви на 10 днів з дня вручення йому копії даної ухвали шляхом надання до суду заяви про поновлення строку з обґрунтуванням поважності причин його пропуску, підтверджених належними доказами.

Позивач отримав копію ухвали про продовження строку для усунення недоліків позовної заяви 17.12.2019, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали суду позивач направив до суду заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду у адміністративній справі №240/11231/19.

Розглянувши подану позивачем заяву про поновлення строку звернення, суд вважає її такою, що не усуває недоліки поданої позовної заяви, зважаючи на таке.

В ухвалі про залишення позову без руху було зазначено, що за приписами ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У заяві від 19.12.2019 ОСОБА_1 просить поновити строк звернення до суду, в обґрунтування чого зазначає, що строк звернення до суду було пропущено з поважних причин, оскільки протягом 2005 та 2006 років перебував на стаціонарному лікуванні, а з 2011 року знаходився на "Д" обліку з приводу хронічного захворювання. Також зазначає, що по деяких питаннях він звертався до посадових осіб Товариства з обмеженою відповідальністю "КК" Коменерго-Житомир".

У підтвердження даних обставин позивач надав до заяви копії листків непрацездатності, витягу з протоколу засідання ЛКК поліклініки №2 ЦМЛ №1 Корольовського району м. Житомира від 09.09.2011.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

З правового аналізу зазначених норм вбачається, що процесуальне законодавство пов`язує початок перебігу строку на звернення до адміністративного суду з моментом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Разом з тим, слід зазначити, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених процесуальним законом певних процесуальних дій. Інститут строків у судовому процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

При цьому, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами. День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Позивачем у заяві зазначено, що на межі 2003-2004 роках в Корольовському районному виконавчому комітеті на дошці оголошень він дізнався про рішення Житомирської міської ради від 10.09.2003 №256 "Про встановлення двоставкових тарифів на оплату послуг з теплопостачання" без визначення терміну строку (довготривалості) впливу абонентської плати по її оплаті на результат теплопостачання. Станом на 01.03.2006 дізнався про розпорядження міського голови від 01.03.2006 №99 "Про створення міської комісії з розгляду доцільності застосування абонентської плати в тарифі на послуги централізованого теплопостачання".

З наданих позивачем копії листків непрацездатності, витягу з протоколу засідання ЛКК поліклініки №2 ЦМЛ №1 Корольовського району м. Житомира від 09.09.2011 вбачається, що в період з 21.11.2005 по 10.02.2006 ОСОБА_1 перебував на лікарняному, а в період з 09.09.2011 він перебував на "Д" обліку з приводу хронічного захворювання, що тільки підтверджує відсутність у позивача можливості звернутися до суду у період з 21.11.2005 по 10.02.2006.

Таким чином, надані ОСОБА_1 документи не підтверджують того факту, що у період з 2004 року по 20.11.2005 та з 11.02.2006 він через стан свого здоров`я та перебування на медичному лікуванні не мав можливості звернутися до суду за захистом своїх прав. Той факт, що ОСОБА_1 перебував з 09.09.2011 на "Д" обліку з приводу хронічного захворювання, не підтверджує те, що позивач не міг звернутись з позовом до суду, а тому наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду визнаються неповажними.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про пропущення ОСОБА_1 строку на звернення до суду під час подання позовної заяви.

Позивачем не надано суду жодних доказів, які б свідчили, що він не мав змоги звернутись до суду з 2014 року, тому позивачем не виконані вимоги ухвали про залишення позову без руху щодо обґрунтування підстав пропущення строків, передбачених ст. 122 КАС України.

Отже, за наведених обставин та з огляду на ненадання позивачем будь-яких належних доказів на підтвердження поважності причини пропуску строку звернення до суду, викладені позивачем обставини у заяві про поновлення строку звернення до суду не можуть бути визнані поважними, оскільки такі причини не носять ознак об`єктивності та непереборності безпосередньо для позивача, а реалізація останнім права на судовий захист невід`ємно пов`язана зі строками, в межах яких позивач може звернутися до суду за захистом свого права.

Підсумовуючи викладене, слід зазначити, що намір захистити у судовому порядку порушені права має реалізовуватись у чіткій відповідності до вимог закону і має бути наслідком добросовісних дій всіх учасників процесу.

Отже, перевіривши і дослідивши поданий ОСОБА_1 позов на предмет дотримання статей 160, 161 КАС України, суд дійшов висновку, що у строк, встановлений судом, позивач вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху не виконав.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, позовна заява повертається позивачеві.

Згідно з ч. 5 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Оскільки недоліки позовної заяви, залишеної без руху, не усунуто позивачем у строк, встановлений судом, то суд дійшов висновку про повернення позовної заяви ОСОБА_1 , що не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.

Керуючись статтями 169, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Житомирської міської ради, Житомирської міської ради про визнання нечиниими та незаконними рішень повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду, у строк та в порядку, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.М. Майстренко