Справа № 420/5717/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 р.м. ОдесаСправа № 420/5717/19
Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Танасогло Т.М.

За участю: секретаря - Іщенка В.О.

представника апелянта - Сокол Ю.С. (довіреність від 16.07.2019 року)

представника позивача - Лапшина О.В. (довіреність від 13.07.2018 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 6 листопада 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням уточнень позовних вимог, просила визнати протиправною бездіяльність Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області щодо невиключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників протиправною та зобов`язати Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області виключити з Єдиного реєстру боржників відомості щодо боржника ОСОБА_2 (у реєстрі помилково зазначено "ОСОБА_2"), ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом та за заповітом свого батька - ОСОБА_2 . В процесі оформлення свідоцтва на спадщину виявилось, що відомості про батька позивача, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , містяться у Єдиному реєстрі боржників з підстави наявності виконавчих проваджень 54694021 та 55971395. З метою виключення таких відомостей позивач звернувся до Першого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області із відповідною заявою, однак отримала відмову, вмотивовану тим, що виконавчі провадження закінчені з підстав, які не передбачають можливість виключення відомостей про особу з Єдиного реєстру боржників. Позивач не погоджується із такою відмовою, а бездіяльність відповідача у вигляді не виключення відомостей про ОСОБА_2 із реєстру боржників вважає протиправною, у зв`язку із чим звернувся до суду з даним позовом.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 6 листопада 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Суд визнав протиправною бездіяльність Першого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області у вигляді невжиття заходів із закінчення виконавчих проваджень №54694021 та №55971395 за заявою ОСОБА_1 вх. №7316/15-24/19 від 14.08.2019 року. Зобов`язав Перший Київський відділ державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області вжити заходи, передбачені статтями 39, 40 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчих провадженнях №54694021 та №55971395 стосовно боржника ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за заявою ОСОБА_1 вх.№7316/15-24/19 від 14.08.2019 року. В іншій частині позовних вимог суд відмовив.

В апеляційній скарзі Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про задоволення позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.06.2017 року від Головного управління ДФС в Одеській області надійшла заява до Начальника Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 10637,42 грн. за вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 17.11.2016 року №Ф-2116-17/У.

Постановою від 13.09.2017 року ВП №54694021 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 17.11.2016 року №Ф-2116-17/У.

Постановою від 14.12.2017 року ВП №54694021 повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

28.02.2018 року від Головного управління ДФС в Одеській області повторно надійшла заява до Начальника Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_2 10637,42 грн. за вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 17.11.2016 року №Ф-2116-17/У.

Постановою від 22.03.2018 року ВП №55971395 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 17.11.2016 року №Ф-2116-17/У.

Постановою від 13.08.2019 року ВП №55971395 повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Разом з цим, під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом та за заповітом свого батька - ОСОБА_2 (а.с.17).

Під час оформлення свідоцтва про право на спадщину позивач дізнався, що стосовно її батька наявні записи у Єдиному реєстрі боржників за виконавчими провадженнями №54694021 та №55971395 (а.с. 11).

У зв`язку із чим, 14.08.2019 року позивач звернувся до Начальника Першого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області із заявою про закінчення виконавчих проваджень №54694021 та №55971395 та виключення відомостей про боржника за виконавчими провадженнями №54694021 та №55971395 з Єдиного реєстру боржників (а.с. 19).

17.09.2019 року №21864 від відповідача надійшов лист, у якому зазначено, що вказані виконавчі провадження закінчені у встановленому законодавством порядку, що є підставою для відмови у задоволенні заяви (а.с. 20).

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо виключення відомостей з Реєстру боржників протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що виконавчі провадження не є закінченими у відповідності до ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження", а органу державної виконавчої служби були відсутні об`єктивні обставини для відмови у виключенні відомостей з Єдиного реєстру боржників щодо ОСОБА_2 . У цьому контексті судом встановлено, що, крім протиправної відмови у виключенні відомостей, відповідач протиправно не вчинив дії щодо закінчення виконавчих проваджень у порядку ст. 39 Закону. При цьому суд бере до уваги той факт, що відповідачу достеменно стало відомо про факт смерті ОСОБА_2 із заяви позивачки від 14.08.2019 року, однак на виконання приписів ч. 2 ст. 39 Закону жодних дій вчинено не було стосовно боржника, який помер.

Разом з цим, судом першої інстанції зазначено, що у даній справі вирішення питання лише щодо виключення відомостей стосовно боржника із Єдиного реєстру боржників не може вважатись належним способом захисту порушених прав, що відповідає нормам чинного законодавства, оскільки виключення відомостей, як вже встановлено судом, з урахуванням обставин даної справи, має здійснюватись у зв`язку із закінченням виконавчих проваджень. Закінчення виконавчих проваджень, у свою чергу, має відбутись на підставі п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону, а саме встановленого факту смерті боржника ОСОБА_2 .

При цьому, спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося виконання рішення.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову, наявність підстав вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність органу державної виконавчої служби щодо невжиття заходів із закінчення виконавчих проваджень за заявою ОСОБА_1 , зобов`язати відповідача вжити заходи, передбачені статтею 39 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчих провадженнях №54694021 та №55971395 стосовно боржника за заявою позивача.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову вважає правильними, проте такими, що не у повній мірі відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та нормам процесуального законодавства, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України.

Частиною 5 ст. 9 цього ж Закону визначено, що відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

У відповідності до ч. 6, 7 ст. 9 Закону Єдиний реєстр боржників містить такі відомості: 1) прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження боржника - фізичної особи або найменування, ідентифікаційний код юридичної особи у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань боржника - юридичної особи; 2) найменування органу або прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка видала виконавчий документ; 3) найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, номер засобу зв`язку та адреса електронної пошти виконавця; 4) номер виконавчого провадження; 5) категорія стягнення (аліменти, штраф тощо).

Відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або повернення виконавчого документа до суду на підставі статті 38 цього Закону чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Водночас, згідно із п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Згідно із ч. 1 ст. 40 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані обставини свідчать про наявність підстав для вирішення державним виконавцем питання про закінчення виконавчого провадження згідно із п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що постанова про закінчення виконавчого провадження може бути винесена як у день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

При цьому, на думку колегії суддів, відсутність у державного виконавця даних, передбачених ч. 1 ст. 39 вказаного Закону, не спростовує наявність обставин для закінчення виконавчого провадження.

З огляду на те, що на момент винесення постанови від 13.08.2019 року ВП №55971395 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", вже мали місце обставини для вирішення питання про закінчення виконавчого провадження, колегія суддів вважає, що вказана постанова державного виконавця не може відповідати критерію обґрунтованості.

Разом з цим, оскільки питання про закінчення виконавчого провадження залишається не вирішеним, у тому числі за заявою позивача, колегія суддів вважає, що ефективним способом захисту прав та інтересів позивача є висновок суду про скасування необґрунтованого рішення суб`єкта владних повноважень із зобов`язанням його вирішити питання про закінчення виконавчого провадження з урахуванням наявністю обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII.

Водночас, з огляду на те, що на момент винесення постанови про повернення виконавчого документа від 14.12.2017 року ВП №54694021 у державного виконавця не виникло обставин для закінчення вказаного виконавчого провадження, та з огляду на те, що на момент вирішення спору відповідне рішення державним виконавцем не прийнято, вимоги про позивача про внесення даних щодо боржника є передчасними.

З огляду на наведене, оскільки висновки суду першої інстанції не у повній мірі відповідають норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 9, 139, 272, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області - задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 6 листопада 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати постанову головного державного виконавця Першого Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 13.08.2019 року ВП №55971395 про повернення виконавчого документу стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження".

Зобов`язати Перший Київський відділ державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області вирішити питання щодо закінчення виконавчого провадження ВП №55971395 з урахуванням обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 19.12.2019 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

Т.М. Танасогло