Справа № 520/6728/19
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Зінченко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 р. Справа № 520/6728/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Бершова Г.Є.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2019, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 09.10.19 по справі № 520/6728/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому, після уточнення позовних вимог, просив суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції Харківській області від 04.06.2019 за № 562 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУ НП в Харківській області" в частині звільнення зі служби в поліції поліцейського сектору патрульної поліції відділення поліції на станції Основа Основ`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області сержанта поліції ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 18.06.2019 за № 171о/с щодо звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ; поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді поліцейського сектору патрульної поліції відділення поліції на станції Основа Основ`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області та стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04.06.2019 року, і до моменту фактичного поновлення на посаді поліцейського сектору патрульної поліції відділення поліції на станції Основа Основ`янського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходив службу в органах внутрішніх справ України з 29 листопада 2011 року по 06 листопада 2015 року, після чого 07.11.2015 р. був прийнятий на службу в національну поліцію. З 5 грудня 2017 року проходив службу на посаді поліцейського сектору патрульної поліції відділення поліції на станції Основа Основ`янського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, спеціальне звання - сержант поліції (далі по тексту - поліцейський СПП ВП на станції Основа Основ`янського ВП ГУ НП в Харківській області).

4 червня 2019 року Головним управлінням Національної поліції в Харківській області прийнято наказ № 562 "Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП в Харківській області", в тому числі і звільнення зі служби в поліції поліцейського СПП ВП на станції Основа Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області сержанта поліції ОСОБА_1 .

18 червня 2019 року, на підставі наказу ГУ НП в Харківській області від 04.06.2019 р. № 562 відповідачем був виданий наказ № 171 о/с, згідно з яким з 18.06.2019 звільнено зі служби в поліції за пунктом б частини 1 статті 77 Закону України « Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) сержанта поліції ОСОБА_1 (0080685) - поліцейського сектору патрульної поліції відділення поліції на станції Основа Основ`янського ВП ГУ НП в Харківській області».

Позивач вважає вказані накази неправомірними та такими що підлягають скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2019 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що наказом ГУ НП в Харківській області від 18.06.2019 р. № 171 о/с позивач був звільнений зі служби за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України «Про Національну поліцію».

Виданню наказу передувало службове розслідування, призначене наказом ГУ НП в Харківській області від 20.05.2019 р. № 799 за фактом внесення до ЄРДР відомостей про скоєння поліцейськими кримінального правопорушення.

Так, 18.05.2019 р. до ВІОС УКЗ ГУ НП в Харківській області надійшла інформація про те, що працівниками УСБУ спільно з Харківським управлінням ДВБ НПУ в рамках кримінального провадженням № 0000070 від 03.04.2019 р. за ч.3 ст. 368 та ч. 2 ст. 365 КК України 17.05.2019р. близько 21.00 год. в районі будинку 18-А по вул. Отакара Яроша в м. Харків було задокументовано факт вимагання та отримання старшим оперуповноваженим сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків УПН ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_2 та поліцейським сектору патрульної поліції відділення поліції на станції Основа Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем с. Катеринівка Лозівського району Харківської області, освіта середня, в ОВС з 29.11.2011 р., в НПУ з 07.11.2015 р., на посаді з 05.12.2017 р., діючих дисциплінарних стягнень не має, по службі характеризується посередньо, від громадянина «К» неправомірної грошової допомоги в сумі 74000 грн. за не притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.309 КК України (за зберігання наркотичних засобів, які він знайшов у вигляді «Закладки» та зберігав для подальшого вживання).

ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були затримані в порядку ст. 208 КПК України та поміщені до ІТТ № 1, розташованого за адресою: вул. Івана Камишева, 35, м. Харків.

Вищевказана інформація була викладена в доповідній записці від 20.05.2019 р. № 3115/119-12/02-2019 та наказом ГУ НП в Харківській області від 20.05.2019р. № 799 за даними фактами призначено проведення службового розслідування. Одночасно, відповідно до ст. 70 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, капітана поліції ОСОБА_2 та старшого сержанта поліції ОСОБА_1 було відсторонено від виконання службових обов`язків за їх посадами - старшого оперуповноваженого сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків УПН та поліцейського сектору патрульної поліції відділення поліції на станції Основа Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області, відповідно.

18.05.2019 р. ОСОБА_3 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 27, ч.3 ст. 368 КК України, а ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - за ч. 3 ст. 368 КК України.

19.05.2019 р. ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави Глущенку А.В., ОСОБА_4 А. ОСОБА_5 . та ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою протягом 60 днів, тобто до 15 липня 2019 року, в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України. Одночасно ОСОБА_2 визначено запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 288150 грн, а ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у розмірі 153680 грн.

Судом встановлено, що досудове слідство по кримінальному провадженню №0000070 від 03.04.2019 триває.

Позивач не погодився із наказами відповідача та оскаржив їх до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, виходив з того, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та зазначає, що воно скасуванню не підлягає з огляду на таке.

Так, з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 07.11.2015 склав Присягу на вірність Українському народові, згідно з якою зобов`язується з гідністю нести високе звання поліцейського, сумлінно виконувати свої службові обов`язки, дотримуватися Конституції та законів України.

Позивач не передбачив негативних наслідків для авторитету Національної поліції України та не утримався від протиправних дій, направлених на отримання неправомірної вигоди. Вказані дії призвели до критичних публікацій у мережі Інтернет статей, які негативно висвітлюють діяльність поліції.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту НПУ службова дисципліна зобов`язує поліцейського знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліцейського, а також свої функціональні обов`язки.

Пунктом 1, 3 та пунктом 6 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що поліцейський зобов`язаний бути вірним Присязі поліцейського; запобігати вчиненню правопорушень та утримуватися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України. Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції, що зазначено у частині З статті 11 Закону України «Про Національну поліцію».

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського.

Згідно зі статтею 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Старший сержант поліції ОСОБА_1 , перебуваючи згідно з довідкою № 2165 про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії України з 16 по 23 травня 2019 року на амбулаторному лікуванні у поліклініці ДУ «ТМО МВС України по Харківській області», 17.05.2019 не був уповноважений виконувати повноваження поліцейського. Не зважаючи на це, згідно з інформацією, зазначеною в ухвалі Октябрського районного суду м. Полтави від 19.05.2019 року, він 17.05.2019 року, за попередньою змовою з капітаном поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , близько 20 год. 00 хв. неподалік буд. АДРЕСА_1 по вул. Шекспіра у м. Харкові, одержав від громадянина «К», неправомірну вигоду у виді грошових коштів у сумі 74000 грн. за непритягнення останнього до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України. Згідно з обліками ІПНІІ до підрозділів поліції повідомлення ОСОБА_2 чи ОСОБА_1 про скоєння кримінального чи іншого правопорушення не надходило.

У ході проведення службового розслідування обставини, що пом`якшують відповідальність капітана поліції ОСОБА_2 та старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , не встановлені.

Обставинами, що обтяжують їх відповідальність є вчинення дій що впливають авторитет Національної поліції України та довіру населення України до поліцейських.

Таким чином, за результатами проведення службового розслідування встановлений факт скоєння старшим оперуповноваженим сектору викриття правопорушень у сфері легального обігу наркотиків УПН ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_2 та поліцейського СПП ВП на станції Основа Основ`янського ВП ГУНП в Харківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, що виразилося у порушенні ними вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» у частині недотримання Присяги поліцейського, п. 1 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в чистині бути вірним Присязі поліцейського, п. 6 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині утриматися від дій, які підривають авторитет Національної поліції України.

Фактично позивачем порушено норми Конституції України, Закону України «Про Національну поліцію», Присяги поліцейського, службові обов`язки, тобто вчинено діяння, несумісне з подальшим проходженням служби в поліції оскільки скоєно проступок проти інтересів служби; вчинені дії суперечать покладеним на нього обов`язкам; підриває довіру до нього як до представника влади; приводить до приниження іміджу поліції та довіри населення до поліції, як до правоохоронного органу; і як наслідок унеможливлює подальше проходження служби та виконання службових обов`язків.

Колегія суддів зазначає, що комісія, яка проводила службове розслідування, не встановлювала наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 ознак складу злочину, а встановила грубе порушення службової дисципліни, що унеможливлює подальше проходження служби. Тому і було прийнято рішення про звільнення зі служби позивача.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням ст. 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (рішення Європейської комісії з прав людини від 6 жовтня 1982 року у справі про неприйнятність заяви № 9295/81) чи таке провадження було закрите (рішення Європейської комісії з прав людини від 7 жовтня 1987 року у справі про неприйнятність заяви 11882/85).

До такого ж висновку прийшов Верховний Суд у справах: постанова Великої Палати Верховного Суду у справі від 25.04.2018 у справі № 800/547/17; постанова Великої Палати Верховного Суду у справі від 02.10.2018 у справі №9901/454/18; постанова Великої Палати Верховного Суду у справі від 04 жовтня 2018 року № 800/398/16; постанова Великої Палати Верховного Суду у справі від 13 червня 2018 року № 800/395/17; постанова Великої Палати Верховного Суду у справі від 22 січня 2019 року № 800/454/17; постанова Касаційного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року у справі № 805/623/16-а; рішення Касаційного адміністративного суду від 21 червня 2018 року у справі №9901/486/18.

Частиною 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що при застосуванні дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з поліції права позивача не порушено, а дисциплінарне стягнення відповідає тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку.

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2019 по справі № 520/6728/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов