Справа № 188/1798/18
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 188/1798/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Дурасової Ю.В.,
суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,
секретар судового засідання: Новошицька О.О.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 (головуючий суддя Єфанова О.В.)

у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідачів: Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (відповідач-1), Управління соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації (відповідач-2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідачів: Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (відповідач-1) та Управління соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації (відповідач-2), просив:

- визнати дії відповідачів щодо відмови у виданні довідки для отримання пільгових пенсійних виплат за висновком комісійної судової експертизи №3372/8507 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. заслуженого професора С.С. Бокаріуса неправомірним;

- зобов`язати відповідачів видати ОСОБА_1 довідку для звернення до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, для отримання пільгових пенсійних виплат за висновком комісійної судової експертизи №3372/8507 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. заслуженого професора С.С. Бокаріуса.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26.10.1986 року по 20.12.1986 року, був залучений військкоматом з сільськогосподарського підприємства ім. «Горького» за реформацією сільськогосподарське підприємство «Прогрес», на даний час ліквідоване, згідно запису в трудовій книжці. Позивач має статус «учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1986 року другої категорії», отримує пенсію за віком на загальних умовах без урахування пільгової норми пенсійних виплат відповідно до ХІІІ розділу ст. 49, 51, 56, 57 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Особи, які брали участь у ліквідації наслідків ліквідації аварії на ЧАЕС мають спеціальний статус та особливі умови спеціального захисту. Вважає, що він має право на отримання пенсії відповідно до ч.3 ст.57 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Однак йому відмовлено в перерахунку пенсії на пільгових умовах. Вважає відмову відповідачів у видачі довідки належного зразка про розмір заробітної плати, що отримувалась позивачем під час праці в зоні відчуження протиправною. Зазначає, що це позбавляє його законодавчо гарантованого права на належний соціальний захист, а саме отримання пенсії відповідно до ч.3 ст.57 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував тим, що надання довідки про заробітну плату, за умови відсутності первинних документів, для призначення/перерахунку пенсії відповідно до Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи віднесено до компетенції Регіональних комісій з визначення даних про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках для громадян України з числа інвалідів наслідків каліцтва або захворювання (категорії-1) ЧАЕС. Позивач до відповідної комісії не звертався, оскільки відноситься до категорії-2. Порядок визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2006 року №919 не може бути застосований до даних правовідносин, оскільки Порядок №919 встановлює механізм визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії застрахованої особи, страховий стаж якої починаючи з 1 липня 2000 р. становить менш як 60 місяців, за основним місцем роботи за період страхового стажу до 1 липня 2000 р. за умови відсутності заробітної плати (доходу) за будь-які інші 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 1 липня 2000 р. у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин. Однак, стаж позивача з 1 липня 2000 року складає більше 60 місяців, що виключає застосування Порядку №919 до спірних правовідносин.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що Регіональна комісія з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження 1986-1990 роках розглядає звернення осіб з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1), та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, тобто осіб, до категорії яких не відноситься позивач. Зазначає, що предметом спору є визнання неправомірними дій Управління соціального захисту населення Петропавлівської районної державної адміністрації щодо відмови у наданні соціального захисту незахищеним верствам населення, а саме не видачі довідки про заробітну плату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 5 липня 2006 року №919, якою затверджено Порядок визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату з урахуванням комісійної судової економічної експертизи.

Представником третьої особи без самостійних вимог (Головним управлінням Пенсійного фонду у Дніпропетровській області) надано відзив на апеляційну скаргу, згідно якого просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на те, що позивач перебуває з 30.05.2015 року на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримає пенсію за віком згідно Закону №1058, з врахуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991. Пенсія позивача розрахована відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону №1058 виходячи із заробітної плати за період роботи з 01.01.1992 року по 31.12.1996 року на підставі довідки про заробітну плату та з 01.07.2000 року по 02.06.2007 року на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу. Відповідно до ст.15 Закону № 796-ХІІ видача довідки про період роботи/служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами/військкоматами, а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення органами місцевого самоврядування. За бажанням пенсіонера ним може подаватися довідка про заробітну плату/дохід по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких видано довідку, місцезнаходження документів та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Подана позивачем довідка про заробітну плату №186 від 16.02.1998 року не містить відомостей про документи на підставі яких її видано, місцезнаходження документів та адресу за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам; також зазначає, що довідка про заробітну плату №186 від 16.02.1998 року видана з порушенням вимог, передбачених постановою ПФУ від 25.11.2005 №22-1. Посилається на те, що відповідно до архівної довідки Петропавлівської районної ради Дніпропетровської області від 02.11.2018 № 466, у книгах обліку розрахунків з оплати праці у колгоспі ім. «Горького» КСП «Прогрес» за період перебування в зоні відчуження з жовтня по грудень 1986 року ОСОБА_1 не значиться. Вказує, що видача довідки про заробітну плату за висновками економічної експертизи не передбачена нормами законодавства, висновок експерта не є первинним документом, на підставі якого може бути видана довідка про заробітну плату, висновок експертизи не є документом, який підтверджує розмір нарахованої заробітної плати за період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26.10.1986 року по 20.12.1986 року, куди був направлений військовим комісаріатом із сільськогосподарського підприємства ім. Горького (Сільськогосподарське підприємство Прогрес).

Згідно із посвідченням серія НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році (категорія 2).

Архівною довідкою від 02.11.2018 року №466, виданою Петропавлівською районною радою зазначено, що відповідно до документів архівного фонду колгоспу ім. Горкого /КСП Прогрес/, що передані на зберігання до трудового архіву, відсутня інформація про виплати ОСОБА_1 за період з жовтня по грудень 1986 року.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи № 796-ХІІ від 28.02.1991, норми Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, Порядку обчислення пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предмет даного спору стосується видачі довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, з метою отримання позивачем пільгових пенсійних виплат. Позивач просить визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови у видачі йому довідки для отримання пільгових пенсійних виплат за висновками комісійної судової експертизи та просить також зобов`язати відповідачів видати таку довідку для отримання ним пільгових пенсійних виплат.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 №886 було затверджено Типове положення про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках (далі за текстом Типове положення №886), на підставі якого були створені та здійснюється діяльність Регіональних комісій з визначення даних про заробітну плату працівників в зоні відчуження в 1986-1990 роках відповідних обласних державних адміністрацій (далі за текстом - Регіональна комісія).

Згідно з п.п. 1, 2, 8, 9, 10 Типового положення №886 розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) та осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, здійснюється комісією Мінсоцполітики (далі - центральна комісія) і комісіями Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласної, Київської та Севастопольської міської держадміністрації (далі - регіональна комісія) за поданням райдержадміністрацій.

Регіональна комісія розглядає письмові заяви громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (категорія 1) і осіб, які втратили годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи (далі - заявник), про видачу довідки про заробітну плату, одержану за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у разі, коли підприємство, установу або організацію ліквідовано без правонаступника.

Проаналізувавши норми Постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 №886, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що зазначений нормативно-правовий акт встановлює розгляд письмових заяв громадян України з числа інвалідів внаслідок каліцтва або захворювання (саме категорії 1) про видачу довідки про заробітну плату, одержану працівниками за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Однак позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (категорії 2). Отже позивач не підпадає під категорію осіб щодо яких може бути розглянута заява регіональною комісією в межах норм Постанови Кабінету Міністрів України від 26.09.2012 №886.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що для проведення перерахунку пенсії відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із заробітної плати у зоні відчуження необхідно надати довідку, видану підприємством на підставі первинних документів про місце роботи і тривалість робочого дня згідно із сумарною кратністю оплати праці, встановленою у відповідні періоди за зонами небезпеки.

Матеріали справи містять копію довідки № 186 від 16.02.98 року, яка видана правлінням колгоспу «Прогрес» Петропавлівського району Дніпропетровської області та згідно якої ОСОБА_1 дійсно був ліквідатором аварії на ЧАЕС і йому нарахований з 26 жовтня 1986 р. по 20 грудня 1986 р. середній заробіток в сумі 2991,63крб. згідно книги обліку за 1986 рік (а.с. 12).

Представник третьої особи у справі (Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області) зазначає, що довідка про заробітну плату № 186 від 16.02.98 року видана з порушенням вимог, передбачених постановою Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року №22-1.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що довідка про заробітну плату № 186 від 16.02.98 року не може відповідати вимогам, передбаченим постановою Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року №22-1, оскільки така довідка була видана позивачу значно раніше ніж прийнята постанова ПФУ від 25.11.2005 року №22-1.

При цьому, вимоги, передбачені постановою Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року №22-1 щодо довідки про заробітну плату можуть стосуватися лише довідок, що видаються після прийняття постанови ПФ України від 25.11.2005 року №22-1.

Пунктом 2.10. постанови Пенсійного Фонду України від 25.11.2005 року №22-1 визначено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.
Отже, вказаною нормою передбачено, що вказані довідки можуть бути видані архівними установами без додержання встановленої форми.

До суду апеляційної інстанції позивачем надана Архівна довідка від 10.12.2019 року №500, в якій зазначені: рік, стаж, вихододні, встановлений мінімум вихододнів за рік.

Отже, архівна довідка може бути надана до відповідного управління ПФУ, оскільки згідно з Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, пенсії обчислюється виходячи із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках.

Натомість, нормами законодавства не передбачено правові підстави для видачі (вказаної позивачем) довідки управліннями праці та соціального захисту населення, оскільки, довідка, про яку зазначає позивач, може бути видна, в силу Постанови Кабінету Міністрів України від 5 липня 2006 року №919, - лише у певних випадках.
Так, Постановою Кабінету Міністрів України затверджено Порядок визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату від 5 липня 2006 року №919 (Порядок №919).

Отже вказаний Порядок №919 регламентує визначення заробітної плати для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату.

Зокрема, Постановою Кабінету Міністрів України від 5 липня 2006 року №919 постановлено:

Міністерству соціальної політики разом з:

- Державною податковою адміністрацією затвердити у двомісячний строк порядок отримання з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів даних про заробітну плату (дохід) для призначення пенсії у разі втрати документів про її нарахування та виплату

- Пенсійним фондом України забезпечити застосування Порядку, затвердженого цією постановою, у випадках втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу), що мали місце до набрання чинності цією постановою.

Оскільки питаннями призначення/перерахунку пенсії безпосередньо займається Пенсійний фонд України (управління ПФУ), то саме управління ПФУ є суб`єктами оцінки наданих особами документів для призначення/перерахунку пенсії.

Колегія судів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що Порядок №919 застосовується для визначення заробітної плати (доходу) для призначення пенсії в разі втрати документів про нарахування та виплату пенсії (однак, матеріали справи не свідчать про те, що у позивача втрачені документи про нарахування пенсії).

Порядок №919 застосовується в таких випадках:

- у разі втрати первинних документів про нарахування та виплату підприємствами, установами, організаціями заробітної плати (доходу) у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин;

- у разі якщо страховий стаж особи починаючи з 1 липня 2000 року становить менше як 60 місяців, тобто коли законодавством передбачена обов`язковість подання довідки про заробітну плату за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд до 1 липня 2000 року незалежно від перерв, а немає інших 60 календарних місяців страхового стажу підряд незалежно від перерв до 1 липня 2000 року, за які особа може подати довідку про заробіток;

- для підтвердження заробітку, одержаного тільки за основ ним місцем роботи;

В разі, якщо вищезазначене підтверджується, то такі довідки видають управління праці та соціального захисту населення районних, держадміністрацій, структурні підрозділи з питань праці та соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад.

Однак, матеріали справи свідчать про те, що позивач не відноситься до осіб, яким в силу Постанови КМУ від 5 липня 2006 року №919 може бути видана довідка, оскільки його документи не втрачені, а стаж роботи перевищує 60 календарних місяців.

Отже колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що позивач бажає реалізувати своє право щодо перерахунку пенсії, з метою отримання пільгових пенсійних виплат, і таке право має бути реалізоване, однак у відповідності до норм законодавства.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати апеляційного розгляду справи та характер спірних правовідносин, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду в порядку п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
В повному обсязі постанова виготовлена 16.12.2019.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова