Справа № 359/7425/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 359/7425/19 Суддя (судді) першої інстанції: Журавський В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Собківа Я.М.

за участю секретаря Скидан С.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу громадянина Сполучених Штатів Америки ОСОБА_2

на ухвалу Бориспілького міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2019 року про повернення позовної заяви

у справі №359/7425/19

за позовом громадянина Сполучених Штатів Америки ОСОБА_2

до відповідача заступника 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби "Бориспіль-1" Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України капітана Степанишина Олексія

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: громадянин України ОСОБА_5

про перевірку постанови про накладення адміністративного стягнення

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2019 року до Бориспілького міськрайонного суду Київської області звернувся громадянин Сполучених Штатів Америки ОСОБА_2 (надалі - позивач) з позовом до заступника 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби "Бориспіль-1" Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України капітана Степанишина Олексія (надалі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: громадянин України ОСОБА_5 (надалі - третя особа), в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №010769 від 20 липня 2019 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2019 року позовну заяву залишено без руху, надано позивачам десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначено, що позовна заяви містить ряд недоліків, які позивачу необхідно усунути шляхом подання до суду: письмових доказів, приєднаних до позовної заяви, викладених державною (українською) мовою; надання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з вказівкою на інші поважні причин пропуску строку звернення до суду; зазначення прохальної частини позовної заяви з чітким викладенням своїх вимог щодо предмету спору; надання власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав та для вирішення питання про витребування відеозаписів із камер зовнішнього спостереження у пункті пропуску ДП МА «Бориспіль» надати належним чином оформлену заяву про витребування доказів.

На виконання вимог Ухвали Бориспілького міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2019 року до суду першої інстанції позивачем подано заяву про усунення недоліків з додатками.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_2 до заступника 3-го відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби "Бориспіль-1" Окремого контрольно-пропускного пункту "Київ" Державної прикордонної служби України капітана Степанишина Олексія, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: ОСОБА_5 про перевірку постанови про накладення адміністративного стягнення - повернуто позивачу.

Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу, дійшов висновку, що позивачем не виконано своєчасно вимоги ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2019 року.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивачем (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Крім того, апелянт просить суд апеляційної інстанції ухвалити нове рішення, яким скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення №010769 від 20 липня 2019 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність ухвали суду першої інстанції та порушення судом норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду.

Крім того, апелянт зазначає, що судом першої інстанції не враховано, що позивачем своєчасно направлено заяву про усунення недоліків позовної заяви та надано клопотання про поновлення строку на звернення до суду, а саме: поштовим конвертом та описом вкладення від 29.08.2019 року.

Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідачем не подано відзив (заперечення) на апеляційну скаргу.

За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалу суду слід скасувати, з наступних підстав.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Приписи пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України визначають, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Отже, єдиною підставою для повернення позовної заяви відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 КАС України є неусунення позивачем недоліків позовної заяви в установлений судом строк.

Як вбачається з матеріалів справи, що Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2019 року позовну заяву залишено без руху та зобов`язано позивача усунути недолікі шляхом подання до суду: письмових доказів, приєднаних до позовної заяви, викладених державною (українською) мовою; надання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з вказівкою на інші поважні причин пропуску строку звернення до суду; зазначення прохальної частини позовної заяви з чітким викладенням своїх вимог щодо предмету спору; надання власного письмового підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав та для вирішення питання про витребування відеозаписів із камер зовнішнього спостереження у пункті пропуску ДП МА «Бориспіль» надати належним чином оформлену заяву про витребування доказів.

Судом першої інстанції зазначено та вбачається з матеріалів справи, що Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2019 року позивачем отримано 19 серпня 2019 року, з терміном усунення недоліків 10 днів, тобто до 29 серпня 2019 року.

В оскаржуваній ухвалі суду першої інстанції зазначено, що заяву про усунення недоліків ОСОБА_2 подав через канцелярію суду лише 02 вересня 2019 року, що підтверджується реєстраційним штампом з вхідним номером Бориспільського міськрайонного суду Київської області та свідчить про несвоєчасне усунення недоліків позовної заяви позивачем.

Однак, на виконання вимог Ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 14 серпня 2019 року позивачем 29 серпня 2019 року направлено поштою: заяву про усунення недоліків та поновлення пропущеного строку; додаток-скріншот веб-сторінки Судової влади; заяву про відвід судді Журавського Віталія Вікторовича; Інформаційний запит до Бориспільського міськрайонного суду; додаток-скріншот веб-сторінки Судової влади, що підтверджується поштовим конвертом та описом вкладення за номером штрих-коду 258.

У відповідності до частини 9 статті 120 КАС України, строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Колегією суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем не виконано своєчасно вимоги ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2019 року, оскільки, як вбачається з матеріалів справи позивачем 29 серпня 2019 року в останній день направлено заяву про усунення недоліків позовної заяви, через відділення Укрпошти за номером штрих-коду 258 та отримано судом першої інстанції 02 вересня 2019 року.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем своєчасно направлено до суду першої інстанції заяву про усунення недоліків позовної заяви, а судом першої інстанції з порушенням вимог КАС України зазначено, що заява про усунення недоліків позовної заяви подана до суду першої інстанції, через канцелярію 02 вересня 2019 року.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до вимог ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Аналогічна норма закріплена також у ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" відповідно до якої суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для ЄСПЛ природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Європейським судом з прав людини також вказується про те, що при застосуванні процедурних правил національні суди повинні уникати як надмірного формалізму, який буде впливати на справедливість процедури, так і зайвої гнучкості, яка призведе до нівелювання процедурних вимог, встановлених законом (рішення від 26 липня 2007 року у справі «Walchli v. France», від 8 грудня 2016 року «ТОВ «Фріда» проти України»).

Зокрема, у рішенні по справі «Miragall Eckolano v.» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Perez de Rada Cavanilles v.» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Також, колегія суддів звертає увагу на ту обставину, що позивачем викладено позовні вимоги на власний розсуд, а суд не позбавлений права надати належну оцінку даним доводам під час розгляду справи по суті.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального і процесуального права призвели до помилкового вирішення справи, а тому ухвалу суду першої інстанції слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Щодо прохання апелянта про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення №010769 від 20 липня 2019 року, якою останнього визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203 КУпАП, колегія суддів зазначає, що оскільки судом першої інстанції не розглянуті по суті дані позовні вимоги та не прийнято кінцевого рішення, то суд апеляційної інстанції не наділений правом розглядати та приймати по суті рішення в даній частині.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Статтею 320 КАС України визначено, що підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга апелянта підлягає задоволенню частково, ухвала суду першої інстанції підлягає скасування, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 242, 246, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу громадянина Сполучених Штатів Америки ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Бориспілького міськрайонного суду Київської області від 04 вересня 2019 року про повернення позовної заяви - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В іншій частині апеляційної скарги відмовити повністю.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

Я.М. Собків