Справа № 160/9812/18
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 160/9812/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року у справі №160/9812/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, з урахуванням уточненої позовної заяви, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми Ф від 20.08.2018 року №-0463/2.

Позовні вимоги обґрунтовані незгодою з оскарженим рішенням відповідача, оскільки відповідачем двічі, на підставі даних держаного земельного кадастру було нараховане грошове зобов`язання з орендної плати за 2017рік. Посилання відповідача на отримання іншої інформації є неправомірним, оскільки попередні нарахування були здійснені також на підставі довідки держгеокадастру.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач не погодившись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції не врахував доводи та докази подані позивачем, що стосуються нарахування орендної плати за 2017рік., та те, що позивач самостійно не обраховував суму орендної плати, її здійснював відповідач на підставі витягу держгеокадастру.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому просить у її задоволенні відмовити. У відзиві зазначає, що оскаржене податкове повідомлення-рішення прийнято у відповідності до норм чинного законодавства та на підставі отриманої у серпні 2018р. інформації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки яка містила інші відомості ніж ті, на підставі яких було прийнято попереднє рішення щодо нарахування орендної плати за 2017 рік.

В судовому засіданні позивач, представник позивача підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити з підстав в ній викладених. Зазначили, що позивачем було отримано інформацію про нормативну грошову оцінку земельної ділянки у березні 2017р. саме для обрахунку орендної плати, яка була надана відповідачу, на підставі якої і було її нараховано за 2017р. рішенням відповідача у січні 2018р. та сплачено позивачем.

Представник відповідача підтримав доводи відзиву, у задоволенні апеляційної скарги просив відмовити, з тих підстав, що оскаржене рішення прийнято у відповідності до норм чинного законодавства.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.04.2017 року відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення №260-1301 з нарахуванням податкового зобов`язання з орендної плати на суму 428,36 грн.

22.03.2017 року в Центрі надання адміністративних послуг м. Дніпра позивач отримав Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 20.03.2017 року за №5/200317/03-07 Управління Держгеокадастру у м. Дніпрі, із зазначенням коефіцієнта 2,0 та визначенням грошової оцінки земельної ділянки 1427870,23 грн.

Вказаний витяг позивачем було надано податковому органу.

На підставі зазначеного витягу відповідачем 22.01.2018 року м було винесено податкове повідомлення-рішення №2987-1301 з нарахуванням податкового зобов`язання з орендної плати за 2017р. на суму 42407,75 грн.

Нараховані грошові зобов`язання за податковими повідомленнями-рішеннями від 12.04.2017р. та 22.01.2018р. позивачем сплачені.

У жовтні 2018р. позивачем було отримано податкове повідомлення-рішення від 20.08.2018р. №-0463/2 з орендної плати з фізичних осіб за податковий період 2017 рік у розмірі 10709,02грн.

Підставою для нарахування відповідачем орендної плати є виявлене контролюючим органом заниження суми орендної плати за землю за 2017 рік на суму 10709,02 грн. на підставі витягу про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 24.07.2018р.

Позивач не погодившись з таким рішенням відповідача звернувся до суду з відповідним позовом.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову дійшов висновку, що оскаржене рішення податкового органу прийнято правомірно, на підставі даних держгеокадастру та встановлення заниження суми орендної плати за 2017рік.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.12.2006 року між Дніпропетровською міською радою (орендодавець) та громадянином ОСОБА_1 (орендар та позивач у справі) укладено договір оренди землі, згідно пункту 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (Жовтневий район) і зареєстрована в Державному реєстрі земель за кадастровим №:03:194:0009.

Відповідно до пункту 1.2 договору цільове використання земельної ділянки 1.11.2 (оптова торгівля та складське господарство).

Пунктом 2.1 договору визначено, що в оренду передається земельна ділянка загальною площею 0,1498 га.

Згідно з пунктом 3.1 договір укладається на 15 років.

На підставі пункту 4.1 річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у грошовій формі у розмірі земельного податку, збільшеного на коефіцієнт 1,3.

Відповідно до пункту 4.2 зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього договору у порядку та у випадках, передбачених законодавством України.

Згідно з пунктом 4.3 договору орендар повинен щорічно, протягом першого кварталу, надавати до комітету земельних відносин Дніпропетровської міської ради копію довідки про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

Таким чином, розмір орендної плати за землю розраховується відповідно до нормативно-грошової оцінки цієї земельної ділянки із урахуванням відповідних коефіцієнтів індексації.

12.04.2017 року відповідачем було винесено позивачеві податкове повідомлення-рішення №260-1301 з нарахуванням податкового зобов`язання з орендної плати на суму 428,36 грн. (а.с. 11)

22.03.2017 року в Центрі надання адміністративних послуг м. Дніпра позивач отримав Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 20.03.2017 року за №5/200317/03-07 Управління Держгеокадастру у м. Дніпрі, із зазначенням коефіцієнта 2,0 та визначенням грошової оцінки земельної ділянки 1427870,23 грн. (а.с. 10)

Вказаний витяг було надано до податкового органу для нарахування орендної плати, що не спростовує відповідач.

На підставі Витягу від 20.03.2017р. про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, 22.01.2018 року відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення №2987-1301 з нарахуванням податкового зобов`язання з орендної плати на суму 42407,75 грн. (а.с. 11)

Вказані суми, визначені податковими повідомленнями-рішеннями №260-1301 та №2987-1301 сплачені позивачем в повному обсязі.

У жовтні місяці 2018р. позивачем отримано податкове повідомлення-рішення від 20.08.2018р. (а.с. 82)

Згідно наданої суду копії Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформованого 24.07.2018 року №1/200718/03-07, затвердженого відділом у м. Дніпрі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, на замовлення Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпропетровської міської ради, відомо, що земельна ділянка площею 0,1498 га, кадастровий номер :03:194:00009, розташованої за адресою: 49000, м. Дніпро, Лівобережний район (колишня назва м. Дніпропетровськ, Жовтневий район, уз. Лоцманський, буд. 21) має коефіцієнт 2,5, нормативна грошова оцінка земельної ділянки визначена у розмірі 1683805,18 грн. за 0,1498 га. (а.с. 89)

Відповідно до ст..206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним.

Згідно із пп.14.1.147 п.14.1 ст.14 ПК України плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Отже, плата за землю здійснюється у формі земельного податку або орендної плати, в залежності від підстав їх використання.

Відповідно до ст.269 ПК України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

У спірному випадку відповідачем збільшено підприємству, як користувачу земельної ділянки, суму грошового зобов`язання за платежем: орендна плата з юридичних осіб.

Підпунктом 270.1.1 пункту 270.1 статті 270 ПК України передбачено, що об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до п.288.1 ст.288 ПК України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Статтею 271 ПК України визначено, що базою оподаткування є нормативно-грошова оцінка землі з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.

Відповідно до пп.288.5.1 п.288.5 ст.288 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу, не може бути меншою за розмір земельного податку для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше 3 відсотків їх нормативної грошової оцінки, для земель загального користування - не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки, для сільськогосподарських угідь - не менше 0,3 відсотка та не більше 1 відсотка їх нормативної грошової оцінки.

Положеннями пункту 286.1 статті 286 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідно до п.289.1 ст.289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

Отже, нарахування розміру грошового зобов`язання орендної плати здійснюється на підставі нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем тричі було здійснено нарахування грошового зобов`язання позивачу з орендної плати за 2017рік.

22.03.2017 року в Центрі надання адміністративних послуг м. Дніпра позивач отримав Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 20.03.2017 року за №5/200317/03-07 Управління Держгеокадастру у м. Дніпрі, із зазначенням коефіцієнта 2,0 та визначенням грошової оцінки земельної ділянки 1427870,23 грн. (а.с. 10)

Вказаний витяг було надано до податкового органу для нарахування орендної плати, що не спростовує відповідач.

На підставі Витягу від 20.03.2017р. про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, 22.01.2018 року відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення №2987-1301 з нарахуванням податкового зобов`язання з орендної плати на суму 42407,75 грн. (а.с. 11)

Таким чином податковий орган самостійно здійснив у січні 2018р. нарахування позивачеві грошового зобов`язання з орендної плати за 2017р. на підставі Витягу від 20.03.2017р. про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а тому є помилковими посилання щодо заниження позивачем сплати з орендної плати, яка сплачена за визначеними рішеннями про нарахування грошового зобов`язання податковим органом, а отже такий обрахунок у січні 2018року відповідачем здійснено у спосіб, що передбачений Податковим кодексом України.

Доводи відповідача, що позивач здійснив нарахування суми орендної плати є необґрунтованим.

Дійсно у серпні 2018р. відповідачем було отримано витяг від 24.07.2018р. №1/200718/03-07 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки позивача, визначенням грошової оцінки земельної ділянки 1683805,18грн. (а.с. 89)

Проте відповідач вже здійснив нарахування грошового зобов`язання орендної плати за 2017 рік на підставі нормативної грошової оцінки земельної ділянки у січні 2018р.

Крім того, наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року № 1204 (чинний з 16.02.2016 року) затверджено Порядок направлення органами державної податкової служби податкових повідомлень-рішень платникам податків (далі за текстом - Порядок).

Пунктами 2.1, 2.2 Порядку визначено, що контролюючий орган визначає суму нарахування (зменшення) грошових, податкових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, що передбачені Кодексом або іншим законодавством, і складає податкове повідомлення-рішення у випадках, якщо: 1) платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявність показників, які підлягають декларуванню відповідно до вимог Кодексу, та наявність діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством; 2) дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, податкового кредиту, суми бюджетного відшкодування та/або завищення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, що заявлені у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках; 3) згідно із законодавством з питань державної митної справи, податковим та іншим законодавством відповідальним за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган; 4) дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб, таким податковим агентом; 5) результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях; 6) в інших випадках, коли надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення передбачено законом. У випадках, зазначених у пункті 1 цього розділу, відповідний структурний підрозділ контролюючого органу складає податкове повідомлення-рішення за такими формами: "Ф" - для платників податків - фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства (додаток 1).

Пунктом 2.9 Порядку встановлено, що до податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності), зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та пені із зазначенням у ньому дати та номера декларації (уточнюючого розрахунку), звіту за відповідний звітний період, щодо якого здійснюється розрахунок, та/або іншої інформації, необхідної для їх визначення.

Форма "Ф" (додаток 1 до Порядку) передбачає обов`язкове долучення до податкового повідомлення-рішення розрахунку податкового зобов`язання.

В свою чергу, до суду не надано доказів надсилання відповідачем на адресу позивача розрахунку податкового зобов`язання до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Згідно розрахунку поданого відповідачем до матеріалів справи, грошове зобов`язання розраховане донарахування за 2017р. здійснено із суми 1784837,79грн, що не відповідає витягу від 24.07.2018р. №1/200718/03-07 із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки позивача, визначенням грошової оцінки земельної ділянки 1683805,18грн. (а.с. 87,89)

На підставі цього, колегія суддів доходить висновку, що оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення прийняте не у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку відмовляючи у задоволенні позову, та тому рішення підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, колегія суддів керується приписами статті 139 КАС України .

Згідно матеріалів справи, позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору за подачу позову до суду першої інстанції 704,80грн та судового збору за подачу апеляційної скарги - 1152,60грн, всього на суму 1857,40грн, які підлягають відшкодуванню.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто ця справа є справою незначної складності у розумінні п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України в редакції, яка діє з 15.12.2017 р. та підлягає застосуванню судом апеляційної інстанції відповідно до ч. 3 ст. 3 КАС України, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст.ст. 229, 315, ст. 317, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 травня 2019 року у справі №160/9812/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення скасувати та прийняти у справі нове судове рішення..

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області №-0463/2 від 20.08.2018р.

Стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області ( ) за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1857,40грн(одна тисяча вісімсот п`ятдесят сім гривень).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.

Повне судове рішення складено 20 грудня 2019року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя Н.П. Баранник

суддя А.А. Щербак