Справа № 640/15340/19
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у задоволенні клопотання про забезпечення позову

13 грудня 2019 року м. Київ № 640/15340/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до 1. Державної фіскальної служби України

2. Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про скасування вимоги

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить суд скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) у сумі 21 030,90 грн.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовче засідання.

11.12.2019р. ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій просить суд зупинити стягнення на підставі постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденко Ю.О. від 13.09.2019 про примусове виконання вимоги № ф-83070-17 від 10.05.2019р. ГУ ДФС в м. Києві про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 21 030,90 грн. та звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі №640/15340/19 (виконавче провадження №59354028).

Заяву про забезпечення позову обґрунтовано тим, що наразі вимога № ф- 83070-17 від 10.05.2019 р. ГУ ДФС в м. Києві про сплату боргу ( недоїмки) у розмірі 21 030,90 грн., правомірність якої є предметом спору у цій справі, передано для примусового виконання Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві та державним виконавцем вживаються відповідні заходи для виконання вказаної постанови.

Розглянувши подану заяву суд приходить до наступних висновків.

Забезпечення позову - це заходи адміністративного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову.

Значення цього інституту адміністративного процесуального права в тому, що ним захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін.

Мета забезпечення позову це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.

Таким чином, заходи забезпечення позову не мають дискримінаційного характеру стосовно жодної із сторін у спорі; їх застосування здійснюється в рамках дискреційних повноважень суду і на основі принципів змагальності та процесуального рівноправ`я сторін.

Відповідно до частини другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавець визначив, що перелік підстав для забезпечення позову є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, а тому за відсутності передбачених вказаною статтею обставин прийняття рішення про забезпечення позову є неможливим.

Пунктом 5 частини третьої статті 151 КАС України передбачено, що не допускається забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення.

Аналізуючи вищенаведене, слід дійти висновку про те, що заходи забезпечення позову повинні бути пов`язані з його предметом, співмірними позовним вимогам, а вид забезпечення позову повинен відповідати заявленій меті.

Судом встановлено, що в даній справі позивачем оскаржується вимога Державної фіскальної служби про сплату боргу (недоїмки) у сумі 21 030,90 грн.

В той же час позивач в заяві про забезпечення позову просить зупинити стягнення на підставі постанови державного виконавця Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Руденко Ю.О. від 13.09.2019р.

Відтак, заходи забезпечення позову, про вжиття яких просить заявник, не стосуються предмету позову, з якими звернувся позивач.

Наведене свідчить про відсутність існування підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивачем не доведено існування обставин, вказаних у статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 77, 150, 151, 154 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України. Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені статтями 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Патратій