Справа № 357/12563/19
Суддя: Орєхов О. І.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
У Х В А Л А

іменем України

20 грудня 2019 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді - Орєхова О. І.

за участю секретаря - Сокур О.В.

розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду № 2 в місті Біла Церква заяву ОСОБА_1 про відвід судді,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до капрала поліції другої роти першого батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква Київської області Несвідоміна Олександра Павловича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

19 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 до початку розгляду справи по суті, під час роз`яснення права відводу, заявив повторно відвід судді Ярмолі О.Я. обґрунтовуючи її тим, що у нього виник сумнів у неупередженості судді, оскільки після ознайомлення з матеріалами справи виявив, що до справи було приєднано відзив відповідача, зареєстрований в канцелярії суду 29.11.2019 року, хоча, на думку заявника підстав долучення до матеріалів справи відзиву немає. Крім того, позивачу було направлено ухвалу від 06.12.2019 року про поновлення провадження у справі, а повістки про виклик до суду не вручено, а тому такі дії судді викликають у заявника сумнів в її неупередженості та об`єктивності.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.12.2019 року визнано заяву ОСОБА_1 про відвід судді Ярмоли О.Я. необґрунтованим та провадження у вищевказаній справі зупинене до вирішення заяви ОСОБА_1 про відвід головуючого судді, визначеному у порядку статті 31 КАС України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 19.12.2019 року, заява ОСОБА_1 про відвід судді Ярмоли О.Я. була розподілена на суддю Орєхова О.І.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Зі змісту заяви про відвід судді вбачається, що підставою сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді Ярмоли О.Я. заявник ОСОБА_1 зазначає, що в нього виник сумнів у неупередженості судді, оскільки після ознайомлення з матеріалами справи виявив, що до справи було приєднано відзив відповідача, зареєстрований в канцелярії суду 29.11.2019 року, хоча, на думку заявника підстав долучення до матеріалів справи відзиву немає. Крім того, позивачу було направлено ухвалу від 06.12.2019 року про поновлення провадження у справі, а повістки про виклик до суду не вручено, а тому такі дії судді викликають у заявника сумнів в її неупередженості та об`єктивності.

Статтею 36 КАС України визначені підстави для відводу (самовідводу) судді.

Підстави для відводу судді передбаченіст. 36 КАС України, зокрема, відповідно до п. 4 ч. 1 цієї статті суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Разом з цим, частиною 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

За роз`ясненням Пленуму Верховного Суду України в п. 10 Постанови № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади"процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Окрім того, у висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку із здійсненням ними своїх функцій.

Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду у визначенні чи застосуванні закону повинні вирішуватися за допомогою апеляційної скарги.

Відтак, незгода з процесуальним рішенням судді не є обставиною, яка свідчить про упередженість чи необ`єктивність судді, та, як наслідок, не є підставою для відводу судді.

Інші обставини, які б викликали сумнів у неупередженості чи об`єктивності судді Ярмоли О.Я., заявником не наведені.

Згідно з пунктами 1, 2 Основних принципів незалежності судових органів, схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та від 13 грудня 1985 року, незалежність судових органів гарантується державою та закріплюється в конституції або законах країни. Судові органи вирішують передані їм справи безсторонньо, на основі фактів та відповідно до закону, без будь-яких обмежень, неправомірного впливу, спонукання, тиску, погроз або втручання, прямого чи непрямого, з будь-якого боку і з будь-яких би то не було причин.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі - Конвенція) метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Незалежність судової влади є головною умовою забезпечення верховенства права, ефективного захисту прав і свобод людини та громадянина, юридичних осіб, інтересів суспільства й держави.

Незалежність і недоторканність суддів гарантуються статтями 126 та 129 Конституції України.

Вирішуючи справу «Газета Україна-Центр проти України», № 16695/04, пп. 28, 31, 32, рішення від 15 липня 2010 року, Європейський суд з прав людини вказав на те, що:

- існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (див., серед іншого, рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42);

- у контексті об`єктивного критерію у цій справі окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (FerrantelliandSantangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 poку, п. 58 ReportsofJudgmentsandDecisions, 1996-III).

Отже, при наданні оцінки об`єктивності судді під час здійснення правосуддя необхідно розрізняти два критерії: 1) об`єктивна безсторонність, яка полягає у встановленні фактів, які можуть ставити під сумнів незалежність судді; 2) суб`єктивна безсторонність, яка полягає у відсутності упередженості або тенденційності в поведінці судді при розгляді конкретної справи.

При цьому особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного (згадане вище рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland),п. 42).

Відтак не може бути підставою для відводу заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджена жодними належними і допустимими доказами.

Беручи до уваги вищезазначене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заявленого відводу.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 36,39,40,248,256 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", суд, -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ярмоли О.Я., - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвалу надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов