Справа № 752/4387/16-а
Суддя: Стрелець Т.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2019 року

Київ

справа №752/4387/16-а

адміністративне провадження №К/9901/38358/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стрелець Т.Г.,

суддів: Стеценка С.Г., Тацій Л.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу №752/4387/16-а

за позовом ОСОБА_1 до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про зобов`язання вчинити дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року (головуючий суддя - Хоменко О.Л.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року (колегія суддів у складі головуючого судді Сорочка Є.О., суддів: Земляної Г.В., Ісаєнко Ю.А.)

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м.Києві, в якому просив зобов`язати відповідача надати копію Закону України, на підставі якого Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набув чинності з 01 січня 2004 року, застосовують з 01 липня 2000 року.

2. В подальшому, 12 квітня 2016 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог до позовної заяви від 21 березня 2016 року, в якій ОСОБА_1 просив: приєднати заяву до матеріалів позовної заяви від 21 березня 2016 року та розглянути її; встановити строк звернення до суду по 20 травня 2016 року; перерахувати пенсію з 01 січня 2004 року - з часу набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не з 01 липня 2000 року.

3. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2016 року, провадження у справі закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із наявності рішення з того самого спору і між тими самими сторонами, яке набрало законної сили, а саме - ухвали Голосіївського райсуду м.Києва від 18 березня 2016 року у справі №752/3154/16-а, залишеної без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19 квітня 2016 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва про визнання неправомірними дії посадових осіб Управління щодо перерахунку пенсії з 01 січня 2004 року по 30 листопада 2011 року та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії з 01 січня 2004 року по 30 вересня 2011 року та провести виплату донарахувань за кожний місяць з 03 вересня 2011 року. Вказаний позов залишено без розгляду на підставі ст.ст.99, 100 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку з пропуском строку встановленого законом строку звернення до адміністративного суду.

4. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 жовтня 2016 року ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 14 червня 2016 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2016 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

5. Касаційний суд виходив з того, що заявою від 12 квітня 2016 року позивач лише збільшив позовні вимоги, при цьому не відмовився від вимог позовної заяви від 21 березня 2016 року, які не були предметом позовних вимог у справі №752/3154/16-а.

6. Позивачем 25 січня 2017 року до суду першої інстанції подано заяву, якою відкликано заяву від 12.04.2016 «Про збільшення позовних вимог до позовної заяви від 21.03.2016».

7. У зв`язку із цим, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06.10.2017 позовні вимоги в частині зобов`язання Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок його пенсії з 01.01.2004, тобто з часу набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а не з 01.07.2000 залишено без розгляду.

Короткий зміст рішення суду І інстанції

8. Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року, у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача надати копію Закону України, на підставі якого Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набув чинності з 01 січня 2004 року, застосовують з 01 липня 2000 року, відмовлено.

9. Рішення судів мотивовані тим, що в обґрунтування позовних вимог позивач посилається виключно на помилковість перерахунку відповідачем його пенсії, що не є предметом даного спору. Натомість, матеріали справи не містять жодних доказів направлення позивачем до відповідача запиту (звернення, скарги тощо) про надання копії відповідного законодавчого акту. Правобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві не є розпорядником інформації щодо нормативно-правових актів, прийнятих Верховною Радою України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

10. Не погоджуючись з ухваленими по справі рішеннями, ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати та ухвалити по справі нове рішення, яким визнати неправомірність застосування Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності 01.01.2004 року, з 01.07.2000 року.

11. Касаційна скарга аргументована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень порушили норми матеріального та процесуального права.

12. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28 листопада 2017 року відкрито провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року.

13. Верховний Суд ухвалою від 19 грудня 2019 року прийняв до провадження вищезазначену касаційну скаргу.

14. Відповідач відзиву на касаційну скаргу не надавав.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

15. Позивач перебуває на обліку у Правобережному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м.Києві.

16. 03.10.2011 року він звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії з 01.01.2004 року по 30.09.2011 року на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року.

17. Відповідач перерахував позивачу пенсію на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV, що набув чинності 01.01.2004 року.

18. Не погоджуючись із таким перерахунком, 14.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із зверненням.

19. Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва від 30.12.2015 року №569/12/К-503 надало відповідь на вищезазначене звернення позивача, в якому вказало, що на підставі його заяви від 03.10.2011 року (розпорядження управління від 29.05.2012 року) йому призначена пенсія по інвалідності ІІ групи відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Розрахунок пенсії проведено з урахуванням загального страхового стажу позивача 52 роки 8 місяців 25 днів (пораховано по 30.09.2011 року) та середньомісячного заробітку за період роботи з 01.07.2000 року по 30.09.2011 року, який склав 7235 грн ( з урахуванням проведеної оптимізації пенсії згідно ст.40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробіток за період 01.07.2000 року - 30.06.2005 року до розрахунку не взято як невигідний).

Загальний процент пенсії від заробітку склав 80%; основний розмір пенсії від середнього заробітку - 5788 грн; підвищення інваліда армії, прирівняного до інвалідів війни 2 гр. (2 кат.) - 313 грн 60 коп; щомісячна грошова допомога інваліду війни 2 групи - 50 грн. Загальний розмір пенсії з 03.10.2011 року - 6151 грн 60 коп.

Далі в листі повідомляється про те, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.09.2014 року та постанови Голосіївського районного суду м.Києва від 27.09.2012 року управлінням Пенсійного фонду України в Голосіївському районі м.Києва проведено перерахунок пенсії відповідно до ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2009 рік.

З посиланням на ст.27 п.2 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідач у своєму листі роз`яснює позивачу, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бут нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанції, згідно зі статтею 341 КАС України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

21. Аналізуючи доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

22. Як правильно визначив суд апеляційної інстанції, предметом розгляду даної справи є вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача надати копію Закону України, на підставі якого Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набув чинності з 01 січня 2004 року, застосовують з 01 липня 2000 року.

23. Тобто, зі змісту наведених позовних вимог вбачається, що у даній справі належить з`ясувати наявність підстав для надання позивачу відповідачем копії законодавчого акту, який в силу Конституції України приймається Верховною Радою України.

24. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

25. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 13 розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання.

26. Пунктом 2 ч. 1 ст. 15 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності.

27. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Закону № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

28. Судами попередніх інстанцій встановлено, що суть позовної заяви у даній справі позивач зводить до неправильного, на його думку, застосування відповідачем Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Дане обставина також випливає зі змісту касаційної скарги, в якій позивач просить саме про визнання неправомірним застосування Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності 01.01.2004 року, з 01.07.2000 року.

29. Разом з тим, як обґрунтовано зазначив апеляційний суд, предметом розгляду даної адміністративної справи не може бути питання перевірки правильності застосування відповідачем зазначеного вище Закону. З огляду на зміст заявлених позовних вимог, у даній справі не підлягає вирішенню питання правомірності застосування відповідачем того чи іншого нормативно-правового акту при обчисленні пенсії позивача.

30. Управлінням Пенсійного органу України в Голосіївському районі м. Києва від 30.12.2015 № 569/12/К-503 надана відповідь на запит позивача з питань, пов`язаних з обчисленням розміру його пенсії, що вже було предметом розгляду адміністративних судів.

31. При цьому, матеріали справи не містять жодних доказів направлення позивачем до відповідача запиту (звернення, скарги тощо) про надання копії відповідного законодавчого акту у відповідності до норм Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI.

32. Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про необґрунтованість заявлених позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

33. Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

34. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

35. Зважаючи на результат касаційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

36. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

2. Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року по справі №752/4387/16-а - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Т.Г.Стрелець

Судді С.Г. Стеценко

Л.В. Тацій