Справа № 527/2561/19
Суддя: Олефір А. О.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 527/2561/19
провадження 2-а/527/39/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2019 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Олефір А.О.

за участю секретаря

судового засідання - Волик Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Козельщинського відділення поліції Кобеляцького відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області Безуглого Богдана Миколайовича, третя особа: Головне управління національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження,-

ВСТАНОВИВ :

26 листопада 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження.

Позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що 15 листопада 2019 року поліцейським сектору реагування патрульної поліції №4 Козельщинського відділення поліції Кобеляцького відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області Безуглим Богданом Миколайовичем винесено постанову серії БАА № 680004 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 15 листопада 2019 року о 11 год. 17 хв., керував транспортним засобом ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_1 з технічними несправностями, а саме, на ТЗ відсутні задні бризговики, чим порушив п.31.4.7 е ПДР України. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, так як він не порушував вимоги Правил дорожнього руху, оскільки на автомобілі були задні бризговики. Крім того, поліцейський порушив процесуальний порядок розгляду справи та не дотримав вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, в оскаржуваній постанові на момент її прийняття не зазначено, за допомогою якого технічного засобу були зібрані докази та не додано взагалі будь-яких доказів, які б свідчили про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд:

-скасувати постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції №4 Козельщинського відділення поліції Кобеляцького відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області Безуглого Богдана Миколайовича від 15.11.2019 серії БАА №680004 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.;

-стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Полтавської області понесені судові витрати пов`язані з розглядом справи, а саме, на професійну правничу допомогу в розмірі 4415,40 грн.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, представник подав до суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримував із підстав, зазначених в позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заперечення на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволені позову, розгляд справи проводити без його участі.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення судового розгляду.

У відповідності до ч. ч.1, 9 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Приймаючи до уваги викладене, а також відсутність підстав для відкладення розгляду справи, передбачених в ст. 205 КАС України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи, безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши докази, які є у справі, встановив наступне.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 680004 від 15 листопада 2019 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_3 листопада 2019 року о 11.17 год. в смт. Козельщина по вул. Остроградського керував вказаним ТЗ з технічною несправністю, а саме, на ТЗ були відсутні задні бризговики, чим порушив п.31.4.7 е ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП ( а.с. 17).

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від «06» березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», роз`яснено, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП, покладено на органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За змістом ст. 258 КУпАП у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції протокол не складається, а уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Оспорюючи законність постанови БАА № 680004 від 15 листопада 2019 року позивач посилається на те, що відповідач взагалі не дотримався процесуального порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а просто заповнив на капоті автомобіля постанову та повідомив, що у разі незгоди він може оскаржити її у суді. Крім того, п. 7 «До постанови додаються» не заповнено, тому взагалі не зрозуміло на підставі яких доказів поліцейський встановив в його діях наявності склад адміністративного правопорушення.

Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі регламентується Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року

Відповідно до п. 5 розділу V Інструкції Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно пункту 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення.

З оскаржуваної постанови вбачається, що відповідно до приписів ст. 283 КУпАП, в ній не зазначено технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис, які були використані під час встановлення правопорушення та накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, не зазначивши в оскаржуваній постанові технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис, які були використані під час встановлення правопорушення, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, діяв всупереч приписам ст.283 КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення.

При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації, не може бути належним доказом вчинення порушення.

Так, статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

До заперечення на позов відповідачем додано фотозображення автомобіля ВАЗ 2108, реєстраційний номер НОМЕР_3, з якого неможливо встановити наявність або відсутність на ньому задніх бризговиків. Крім того, відомості про здійснення фіксації вчинення правопорушення чи про додавання до постанови доказів у оскаржуваній постанові відсутні, а тому надане фотозображення не може розцінюватися судом як допустимий та достовірний доказ в розумінні ст. 74,75 КАС України.

Інших доказів, які були покладені в основу оскаржуваної постанови, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення не надано.

За правилами ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості .

Частиною 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом положень ст.ст. 73, 75, 76 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, приймаючи оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення діяв не у спосіб, що встановлений чинним законодавством України, при цьому, відповідно до ст. 77 КАС України, не надав доказів правомірності свого рішення, а тому, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 даної статті цього Кодексу встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 7 ст. 139 КАС України).

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом понесено витрати на правничу допомогу у розмірі 4415,40 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт від 22 листопада 2019 року за Договором про надання професійної правничої допомоги від 19 листопада 2019 року та квитанцією №02-11/19 від 22 листопада 2019 року про їх оплату.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідач не подав до суду клопотання про зменшення розміру судових витрат, судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління національної поліції в Полтавській області у зв`язку з тим, що поліцейський сектору реагування патрульної поліції №4 Козельщинського відділення поліції Кобеляцького відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області Безуглий Богдан Миколайович є службовою особою Головного управління національної поліції в Полтавській області .

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до ч.4 ст.288 КУпАП то судові витрати у вигляді судового збору підлягають віднесенню за рахунок держави.

Керуючись ч.1 ст.121 КУпАП, ст.ст. 9, 72-77, 132,139,160, 161, 241-246, 250, 251, 255, 293-295 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 680004 від 15 листопада 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП - скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП згідно постанови серії БАА № 680004 від 15 листопада 2019 року - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Полтавської області (36014, м. Полтава, вул. Пушкіна, буд. 83, ) понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4415,40 грн. ( чотири тисячі чотириста п`ятнадцять гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження,а у разі їх оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст.286 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 ).

Відповідач: поліцейський сектору реагування патрульної поліції №4 Козельщинського відділення поліції Кобеляцького відділу поліції Головного управління національної поліції в Полтавській області Безуглий Богдан Миколайович (39100, Полтавська область, смт. Козельщина, вул. Остроградського, буд. 117).

Третя особа: Головне управління національної поліції в Полтавській області (36015, м. Полтава, вул. Пушкіна, буд. 83, ).

Суддя А. О. Олефір