Справа № 240/9103/19
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Житомир справа № 240/9103/19

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, винесену 16.10.2018 в рамках виконавчому провадження ВП №41429115, про накладення штрафу в сумі 27998 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що є платником аліментів, відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27.11.2013. При цьому зазначає, що на виконанні Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебуває виконавче провадження №41429115 по стягненню аліментів, у рамках якого винесена постанова про накладення на нього штрафу у розмірі 27998 грн.

Не погоджуючись із постановою відповідача про накладення штрафу від 16.10.2018 ВП№41429115 та з метою захисту власних інтересів, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 відмовлено позивачу у відкритті провадження в адміністративній справі та роз`яснено, що розгляд справи за його позовом віднесено до юрисдикції загальних судів.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2019 ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 08.07.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови скасовано, справу направлено до Житомирського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 27.11.2019 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків, шляхом надання до суду копій позовної заяви та додатків до неї у двох екземплярах.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді від 09.12.2019 прийнято позовну заяву до провадження та відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Справу призначено до розгляду на 18.12.2019. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та третій особі строк для подання заперечень щодо заявлених позовних вимог протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали про відкриття спрощеного провадження у справі шляхом надіслання таких заяв по суті на офіційну електронну поштову адресу суду ().

Проте, у встановлений судом строк, відповідач та третя особа не використали своє право на подання до суду заяв по суті, у зв`язку із чим розгляд справи здійснюється на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову, вказала на правомірність оскаржуваної постанови.

18.12.2019 під час судового засідання, судом визнані поважними причини пропуску звернення до адміністративного суду та ухвалою без виходу до нарадчої кімнати занесеної секретарем судового засідання до протоколу судового засідання поновлено строк звернення до адміністративного суду.

Судом, ухвалою без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 18.12.2019, постановлено подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.4 ст.287 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх взаємному зв`язку і сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено, що відповідно до рішення Богунського районного суду м.Житомира від 27.11.2013 року по справі № 295/1269/13-ц з позивача стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 , на утримання дітей: ОСОБА_4 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідно до віку, починаючи з 12.08.2013 і до досягнення дітьми повноліття.

09.01.2014 Богунським районним судом м.Житомира видано виконавчий лист по справі № 295/1269/13-ц, на підставі якого старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відкрите виконавче провадження №41429115 щодо примусового виконання рішення по справі №295/1269/13-ц від 27.11.2013.

Під час проведення виконавчого провадження старшим державним виконавцем Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області винесено постанову про накладення штрафу від 16.10.2018, якою накладено на позивача штраф у розмірі 27998 грн, що становить 50% суми заборгованості зі сплати аліментів.

Позивач, вважаючи постанову про накладення штрафу від 16.10.2018 протиправною, у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд враховує наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 1 Закону №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як, зокрема, обов`язковість виконання рішень (стаття 2 Закону № 1404).

Частиною 1 статті 13 Закону №1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст.18 Закону № 1404).

Положеннями ч.1 ст. 26 Закону № 1404 передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини другої статті 74 Закону № 1404-VІІІ рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, предметом спору у даній справі є постанова державного виконавця про накладення на позивача штрафу, винесена в межах виконавчого провадження за процедурою стягнення аліментів з боржника (позивача).

Так, порядок стягнення аліментів визначається законом (ч.1 ст.71 Закону №1404-VIII).

Зокрема, абз. 3 частини 14 статті 71 вищевказаного Закону №1404-VIII передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

В свою чергу, відповідно до ч.4 ст.11 Закону №1404-VIII, строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Проте, суд звертає увагу на те, що ст.ст.11 та 71 Закону №1404-VIII набули чинності лише з 28.08.2018 внаслідок прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» №2475-VIII від 03.07.2018.

А тому, аналіз вищевикладеного дає підстави вважати, що новий нормативно-правовий акт (Закон № 2475-VIII) змінює закріплені у попередніх нормах (ст. 71 Закону №1404-VIII в редакції до 28.08.2018) правила поведінки, тобто попередній та новий нормативно-правові акти не однаково визначають зміст прав та обов`язків суб`єктів відносин.

При цьому, згідно із ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Як свідчать матеріали виконавчого провадження, які містяться в матеріалах даної справи, заборгованість позивача, щодо сплати аліментів стягнутих на користь ОСОБА_3 , на утримання дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 утворилась з 2013 року, проте, відповідальність у формі штрафу за невчасну сплату такої заборгованості, яка передбачена абз.3 ч.14 ст.71 Закону №1404-VIII введена у дію лише у 2018 році, тобто вже після утворення вказаної заборгованості.

Поряд із цим, слід відмітити, що на момент утворення заборгованості позивача по сплаті аліментів та до 28.08.2018, вказана відповідальність за такий борг була відсутня, а тому позивач не міг знати про настання в майбутньому такої відповідальності за несвоєчасність сплати аліментів.

Разом з тим, відповідно до п. 2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 року у справі № 1-рп/99 за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, особа має нести відповідальність за діяння на підставі закону, що був чинним на час його вчинення, крім випадків, коли новий закон пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинення такого діяння.

Суд вказує, що конституційний принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, дає підстави для висновку про неправомірність застосування санкцій за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням.

Неприпустимість зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є одним з аспектів загальновизнаного принципу правової визначеності як елемента принципу верховенства права, який відповідно до частини першої статті 8 Конституції України визнається і діє в Україні.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів закріплений також в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

З огляду на встановлені обставини справи та враховуючи загальновизнаний принцип права щодо відсутності зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, новий вид відповідальності за несвоєчасну сплату аліментів може підлягати застосуванню лише до тих правовідносин, які виникли після набрання чинності Законом № 2475-VIII.

Таким чином, приписи ч. 14 ст. 71 Закону № 1404-VIII можуть бути застосовані лише до тих правовідносин, які виникли саме з 28.08.2018, оскільки відповідальність у вигляді штрафу за несплату аліментів виходячи із заборгованості, яка виникла до 28.08.2018, не передбачена законодавством, яке діяло на час утворення такої заборгованості.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно частини 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Враховуючи те, що позивачем доведено відсутність підстав для винесення постанови про накладення штрафу від 16.10.2018 у рамках ВП№41429115 в розмірі 27998 грн, що становить 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів, тому суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі, а оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Судовий збір, відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем за подання до суду даного позову підлягає стягненню на користь останнього за рахунок бюджетних асигнувань Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у розмірі 768,40 грн, сплаченого на підставі квитанції №58 від 01.07.2019.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (вул.Перемоги, 55, м.Житомир, 10003. РНОКПП/) про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області винесену 16.10.2018 у рамках виконавчого провадження №41429115 про накладення штрафу у сумі 27998 грн на ОСОБА_1 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп за рахунок бюджетних асигнувань Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення виготовлено:19.12.2019.

Суддя О.В. Єфіменко