Справа № 398/3920/19
Суддя: Ніколаєв М. В.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/3920/19
Провадження №: 2-а/398/118/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"18" грудня 2019 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі головуючого судді Ніколаєва М.В.,

з участю секретаря судового засідання Василяки І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Ковальов Андрій Ігорович, до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Кузло Сергія Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з адміністративним позовом в інтересах позивача до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Кузло С.В., де просить визнати протиправною та скасувати винесену відповідачем постанову, у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 536400 від 24.10.2019 року.

В обґрунтування своїх вимог позивач, посилається на те, що 24 жовтня 2019 року поліцейським взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Кузло С.В. відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 536400. Вказаною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. В оскаржуваній постанові зазначено, що позивач порушив вимоги п. 2.9 «в» ПДР України та при перевірці документів не пред`явив для перевірки документи, зазначені у п. 2.4. «а» ПДР України, скоївши таким чином адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Позивач вважає зроблені поліцейським висновки безпідставними, так як позивачем не було допущено жодних дій, за які передбачається відповідальність за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Позивач зазначає, що одразу після зупинки керованого ним транспортного засобу він на вимогу працівника поліції пред`явив посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та чинний поліс ОСЦВП, вказані документи були уважно оглянуті інспектором з рук позивача, до рук поліцейського вказані документи не передавалися, так як це не передбачено чинним законодавством, що і стало, на думку позивача, причиною складання оскаржуваної постанови.

Позивач вважає, що відповідачем під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не забезпечено об`єктивне з`ясування обставин справи, не з`ясовано, чи вбачається в його діях склад адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а також не доведений сам факт вчинення правопорушення, а тому оскаржувана постанова є протиправною, тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04.11.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про час, дату, місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечив, зазначив, що поліцейський мав право виносити постанову від 24.10.2019 року у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 без складення протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки це передбачено Інструкцією з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року. Щодо підстав притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зазначив, що згідно постанови від 24.10.2019 року останній керував транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком в темну пору доби чим порушив п.2.9 «в» Правил дорожнього руху, що свідчить про наявність у поліцейського підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» для зупинки транспортного засобу, та при перевірці документів водій не пред`явив для перевірки документи, зазначені в п. 2.4 «а» ПДР України, що тягне за собою накладення штрафу за ч. 1 ст. 126 КУпАП. Крім того, звертає увагу, що позивач у адміністративному позові зазначає, що його зупинили безпідставно. Однак, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського чітко видно, що помітивши автомобіль у якого не був освітлений номерний знак в темну пору доби, поліцейський зазначає причину зупинки та після зупинки транспортного засобу, роз`яснює її водієві. Тому вважає, що винесена відносно ОСОБА_1 постанова серії НОМЕР_1 № НОМЕР_2 від 24.10.2019 р. є законною та підстав для її скасування немає. Просив у задоволенні позову відмовити та розгляд справи проводити без його участі.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій. У зв`язку з викладеним, суд вважає за можливе здійснювати розгляд адміністративної справи без участі позивача, у зв`язку з заявою його представника, та без участі відповідача, у зв`язку з тим, що у відзиві останній зазначив про розгляд справи без його участі, за наявними письмовими матеріалами справи.

У відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалась.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі - ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.10.2019 року поліцейським взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП Кузло С.В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 536400, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП за те, що він 24.10.2019 року о 02 год. 15 хв. на автодорозі М-04 Знам`янка-Луганськ-Ізварине керуючи автомобілем Iveco Daily 60c14, державний номерний знак НОМЕР_3 , порушив вимоги п. 2.9 «в» ПДР України та при перевірці документів не пред`явив для перевірки документи, зазначені у п. 2.4. «а» ПДР України, чим порушив вимоги п. 2.4. «а» Правил дорожнього руху України.

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення від 24.10.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425 грн.

Даючи оцінку твердженням позивача з приводу відсутності події адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

За приписами п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, внутрішніх військ МВС, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з 2.4 «а» Правил дорожнього руху на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Разом з тим, відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно зі ст. 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Частиною першою ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

В обґрунтування позовних вимог, підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення позивач вказав те, що він не згодний із постановою про адміністративне правопорушення, оскільки відповідач не мав права його зупиняти, оскільки він не порушував Правил дорожнього руху, та наполягає на тому, що пред`явив патрульному посвідчення водія.

Відповідно до п.п. «в» п.2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до письмових пояснень від 24.10.2019 року (а.с. 28) ОСОБА_1 визнав, що інспектор після зупинки його автомобіля повідомив причину зупинки, а саме, що у автомобілі Iveco Daily 60c14, державний номерний знак НОМЕР_3 , не працювала «підсвітка номерного знака». Копія вказаного пояснення надана до суду відповідачем, разом з іншими доказами. Представник позивача ознайомлений з даними доказами (а.с. 29), однак заперечень чи додаткових пояснень з цього приводу суду не подав. Таким чином, у своїх пояснення позивач визнав, що був поінформований працівником поліції щодо підстав зупинки його автомобіля.

Крім того, із дослідженого судом відео-файлу «video_2019-11-13_15-51-13 (СD 2) відеозапису з відео-реєстратора патрульного автомобіля вбачається, що 24.10.2019 року о 02.15 год. патрульний автомобіль рухався позаду у попутному напрямку за вантажним автомобілем, номерний знак якого неосвітлений. Після чого, патрульний увімкнув проблискові маячки для зупинки транспортного засобу.

З відео-файлу № НОМЕР_4 (СD 1) відеозапису нагрудної камери патрульного поліцейського вбачається, що поліцейський просить водія пред`явити посвідчення водія для перевірки. Потім пояснює водієві причину зупинки, а саме порушення п. 2.9 «в» ПДР України, на що позивач вимагає докази. Далі патрульний з метою показати водієві неробочу підсвітку номерного знаку запропонував пройти подивитися на автомобіль, однак ОСОБА_1 сперечаючись зазначив, що він оглядав свій автомобіль, але тепер вимагає докази того, що в його автомобілі «щось не працює». Далі патрульний повторно пропонує ОСОБА_1 пройти подивитись на автомобіль, однак ОСОБА_1 категорично заперечив, що не піде оглядати автомобіль, так і не пред`явивши патрульному посвідчення водія. Після цього ОСОБА_1 було затримано.

Вичерпний перелік підстав зупинки транспортного засобу визначений ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Частиною 2 вказаної статті передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Враховуючи встановлені у справі обставини та зазначені норми права, суд дійшов висновку про те, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектор поліції не порушив порядок притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки у транспортному засобі позивача у темну пору доби не горіла підсвітка заднього номерного знаку, що в контексті п. 2.9. в ПДР України є порушенням ПДР України, тому поліцейський вправі був зупинити автомобіль позивача та вимагати від позивача надати документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України.

Такі дії поліцейського є правомірними, оскільки повністю відповідають вимогам п. 2.4. ПДР України, ст. 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 16 Закону України «Про дорожній рух».

Таким чином, доводи позивача про те, що працівник поліції не міг зупиняти його автомобіль, оскільки він не порушував правила дорожнього руху, є безпідставними.

Оскільки задній номерний знак автомобіля позивача не освітлювався у темну пору доби, а також позивач не пред`явив посвідчення водія для перевірки, п. 2.4 «а» ПДР України, тому зазначене свідчить про наявність у поліцейського підстав, передбачених ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» для зупинки транспортного засобу та в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Враховуючи те, що позивач та його представник не довели обставин, на яких ґрунтуються їх вимоги, не подали суду доказів, які були б підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення, а також беручи до уваги, що під час розгляду справи не встановлено порушень вимог КУпАП при складанні постанови по справі про адміністративне правопорушення та за відсутністю даних про те, що обставини справи, які викладені у постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідають дійсності, при цьому відповідач належними та допустимими доказами довів правомірність своїх дій та прийнятого рішення, тому суд прийшов до висновку, що постанова про адміністративне правопорушення є обґрунтованою, законною, а тому відсутні підстави для її скасування.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 247, 254, 280, 283 КУпАП, ст.ст. 20, 77, 244-246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Ковальов Андрій Ігорович, до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Кузло Сергія Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2019 року.

Суддя М.В. Ніколаєв