Справа № 1.380.2019.002999
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002999
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., представника позивача Плат Є.І., представника відповідача Неофіта Д.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом громадянина Азербайджану ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Громадянин Азербайджану ОСОБА_2 ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_4 , позивач) 18.06.2019 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області з вимогою скасувати рішення від 23.08.2017 про його примусове повернення та заборону в`їзду на територію України, винесене головним спеціалістом Червоноградського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області І.С. Шахневич.

07.10.2019 представник позивача подала заяву, уточнила позовні вимоги (а.с. 63-65) та просить суд скасувати оскаржуване рішення в частині, що стосується заборони громадянину Азербайджану ОСОБА_4 в`їздити на територію України строком на три роки. Пояснила, що позивач визнає, що в серпні 2017 року прострочив термін перебування на території України, пояснює цей факт відсутністю квитків на літак. Після складення протоколу та накладення штрафу позивач його сплатив та добровільно виїхав з України у встановлений міграційною службою строк. Не погоджується з оскарженим рішенням в частині, що забороняє йому в`їзд на територію України строком на три роки, оскільки вважає, що таке прийнято за відсутності передбачених законом підстав. Пояснює, що п. Сеїдов лише поверхнево розуміє українську мову, проте йому не забезпечили допомоги перекладача при розгляді його справи та пояснили, що після сплати штрафу претензій до нього в міграційної служби не буде.

Ухвалою від 15.07.2019 суд відкрив провадження за цим позовом, визнав поважними причини пропуску громадянином Азербайджану ОСОБА_4 строку звернення до суду та поновив його (а.с. 1-3). Відповідач не представив суду доказів того, що позивач пропустив строк звернення до суду без поважних причин.

Відповідач позов не визнає з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. 37-38), просить суд відмовити в задоволенні позову громадянину Азербайджану Сеїдову Гундузу в повному обсязі. Вказує, що позивач перевищив дозволений строк перебування на території України без візи, тому посадова особа ДМС прийняла законне рішення про примусове повернення п. Сеїдова, а також мала повноваження одночасно вирішити питання про заборону його в`їзду на територію України терміном на три роки. На вимогу суду відповідач не зміг повідомити, які фактичні підстави зумовили прийняття оскарженого рішення в частині заборони в`їзду та визначення строку дії такої заборони, лише обмежився цитуванням положень закону про наявність повноважень на прийняття такого рішення.

Суд заслухав пояснення представників сторін, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

ОСОБА_4 ( ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином Азербайджану, що підтверджується його паспортом (а.с.9). 04.12.2007 на території України народилася його дитина ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.15).

06.04.2017 прибув в Україну через аеропорт Бориспіль (а.с.44). 22.08.2017 посадова особа Червоноградського МВ ГУ ДМС України у Львівській області зафіксувала факт перевищення громадянином Азербайджану Сеїдов Гундуз граничного терміну перебування на території України (90 днів) шляхом складення протоколу про адміністративне правопорушення від 22.08.2017 №ПР МЛВ 057957 (а.с. 40-41). В протоколі зафіксовано пояснення Сеїдова Гундуза російською мовою (з орфографічними та синтаксичними помилками), зі змісту можна зрозуміти, що особа пояснює перевищення терміну перебування на території України відсутністю можливості взяти квиток на літак. В графі «Переклад протоколу зроблено усно за участі перекладача» особа, що складала протокол, проставила прочерк. На підставі описаного протоколу 22.08.2017 посадова особа ДМС прийняла постанову про накладення адміністративного стягнення №ПН МЛВ 057957, відповідно до якої за порушення п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України №150 від 15.02.2012 громадянина Азербайджану ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене частиною 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 42-43). ОСОБА_4 сплатив штраф в розмірі 510 грн., що підтверджується квитанцією від 22.08.2017 (а.с. 46) та повідомив про це посадову особу ДМС, що підтверджується записом відповідного змісту від 22.08.2017 в постанові (а.с.43).

Головний спеціаліст Червоноградського міського відділу Головного управління Державної міграційної служби у Львівській області Шахневич І.С. 23.08.2017 прийняла рішення про примусове повернення та заборону в`їзду на територію України громадянина Азербайджану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (затверджене в.о. першого заступника начальника ГУ ДМС України у Львівській області), відповідно до якого вирішено:

- примусово повернути за межі України громадянина Азербайджану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов`язати його покинути територію України у термін до 02.09.2017;

- заборонити в`їзд на територію України терміном на три роки до 22.08.2020 (а.с. 47-49).

Один примірник рішенням ОСОБА_4 отримав 23.08.2017, про що розписався; в тексті рішення особа, що його складала, зафіксувала, що перекладач п. Сеїдову не потрібен.

25.08.2017 Сеїдов Гундуз придбав квиток на літак за маршрутом «Київ-Баку» та 31.08.2017 залишив територію України (а.с. 53,55).

Про прийняте рішення Червоноградський міський відділ Головного управління ДМС у Львівській області повідомив керівника Червоноградської місцевої прокуратури. В повідомленні зазначено, що особа, щодо якої прийнято це рішення, повинна залишити територію України до 02.09.2017, заборона в`їзду на територію України діє до 22.08.2020 (а.с. 50).

ГУ Державної міграційної служби у Львівській області скерувало Державній прикордонній службі України доручення №17666 від 23.08.2017 про заборону в`їзду на територію України терміном до 22.08.2020 громадянину Азербайджану ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 51-52). Як правову підставу доручення зазначено статтю 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», пункт 5 Постанови Кабінету Міністрів України №280 від 17.04.2013.

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначає Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 №3773-VI (далі Закон №3773-VI, в редакції чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення).

Відповідно до статті 1 Закону №3773-VI:

- іноземець - особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав;

- іноземці та особи без громадянства, які тимчасово перебувають на території України, - іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території Україні протягом дії візи або на період, установлений законодавством чи міжнародним договором України, або якщо строк їх перебування на території України продовжено в установленому порядку.

Стаття 9 Закону №3773-VI визначає, що іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.

Постановою Кабінету Міністрів України №150 від 15.02.2012 затверджено Порядок продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України (далі Порядок №150), який визначає процедуру продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України.

Як визначено в підпункті 2) пункту 2 Порядку №150 іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україну, можуть тимчасово перебувати на її території не більш як 90 днів протягом 180 днів у разі в`їзду іноземців, які є громадянами держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №3773-VI іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Частиною другою статті 26 Закону №3773-VI визначено, що рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, може супроводжуватися забороною щодо подальшого в`їзду в Україну строком на три роки. Строк заборони щодо подальшого в`їзду в Україну обчислюється з дня винесення такого рішення. Порядок виконання рішення про заборону щодо подальшого в`їзду в Україну визначає Кабінет Міністрів України.

Один із примірників рішення про примусове повернення іноземців та осіб без громадянства видається іноземцю або особі без громадянства, стосовно яких воно прийнято. У рішенні зазначаються підстави його прийняття, порядок оскарження та наслідки невиконання (частина третя статті 26 Закону №3773-VI).

Згідно з частиною першою статті 13 Закону №3773-VI в`їзд в Україну іноземцю або особі без громадянства не дозволяється:

- в інтересах забезпечення національної безпеки України або охорони громадського порядку;

- якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України та інших осіб, які проживають в Україні;

- якщо при клопотанні про в`їзд в Україну така особа подала про себе завідомо неправдиві відомості або підроблені документи;

- якщо паспортний документ такої особи, віза підроблені, зіпсовані чи не відповідають установленому зразку або належать іншій особі;

- якщо така особа порушила у пункті пропуску через державний кордон України правила перетинання державного кордону України, митні правила, санітарні норми чи правила або не виконала законних вимог посадових та службових осіб органів охорони державного кордону, органів доходів і зборів та інших органів, що здійснюють контроль на державному кордоні;

- якщо під час попереднього перебування на території України іноземець або особа без громадянства не виконали рішення суду або органів державної влади, уповноважених накладати адміністративні стягнення, або мають інші не виконані майнові зобов`язання перед державою, фізичними або юридичними особами, включаючи пов`язані з попереднім видворенням, у тому числі після закінчення терміну заборони подальшого в`їзду в Україну;

- якщо така особа намагається здійснити в`їзд через контрольні пункти в`їзду - виїзду на тимчасово окуповану територію без спеціального дозволу або така особа під час попереднього перебування на території України здійснила виїзд із неї через контрольний пункт в`їзду - виїзду.

За наявності підстав, зазначених в абзацах другому, сьомому і восьмому частини першої цієї статті, відомості про іноземця або особу без громадянства вносяться до бази даних осіб, яким згідно із законодавством України не дозволяється в`їзд в Україну або тимчасово обмежено право виїзду з України. Рішення про заборону в`їзду в Україну приймається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, Службою безпеки України або органом охорони державного кордону (частини друга, третя статті 13 Закону №3773-VI).

При вирішенні цього спору суд керується такими мотивами:

Громадянин Азербайджану ОСОБА_4 визнає, що в серпні 2017 року порушив встановлений міграційним законодавством України граничний термін для перебування іноземця на території України (90 днів впродовж 180 днів). Позивач сплатив накладений на це правопорушення адміністративний штраф в день прийняття посадовою особою ДМС відповідного рішення (постанови про накладення штрафу), а також придбав квиток на літак в країну походження в межах встановленого йому строку, і повідомив про що ці обставини відповідний відділ ДМС. 31.08.2019 (тобто в межах встановленого ДМС України строку, - до 02.09.2017) Сеїдов Гундуз самостійно покинув територію України.

Твердження позивача про те, що він не володіє українською мовою на рівні, достатньому для розуміння всіх обставин справи, а також читання тексту офіційного документа підтверджуються змістом його пояснень, викладених на протоколі (а.с.41). Позивач наполягає на тому, що посадова особа ДМС усно йому розтлумачила, що у випадку добровільної сплати штрафу та оперативного виконання рішення про повернення в країну походження він не зазнає будь-яких інших негативних наслідків. При цьому суд з`ясував, що підчас розгляду адміністративної справи громадянина Азербайджану ОСОБА_1 в територіальному підрозділі ДМС особу не забезпечили перекладачем, тому суд приймає як достовірні його пояснення про нерозуміння змісту та підстав прийняття оскарженого рішення.

Положення статті 26 Закону №3773-VI визначають, що рішення про примусове поверненні іноземця в країну погодження може супроводжуватись забороною щодо подальшого в`їзду на територію України строком на три роки. Разом з тим, стаття 13 Закону №3773-VI визначає вичерпний перелік підстав, за яких забороняється в`їзд іноземцю в Україну.

Пунктом 2 оскарженого рішення заборонено громадянину Азербайджану Сеїдову Гундузу в`їзд на територію України терміном на три роки, до 22.08.2020. При цьому рішення від 23.08.2017 в цілому обґрунтоване тим, що Сеїдов Гундуз: 1) за час свого перебування перевищив дозволений строк перебування на території України; 2) ухилявся від виїзду з України.

Щодо першої обставини, то така є належною підставою для прийняття рішення про примусове повернення особи за межі України та встановлення строку для самостійного його виконання, що і було зроблено шляхом прийняття посадовою особою ДМС пункту 1 рішення від 23.08.2017; проте ця обставина не передбачена законом як підстава для встановлення особі заборони на в`їзд в Україну.

Щодо другої обставини, зазначеної у рішенні від 23.08.2017, то така не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_4 25.08.2017 придбав квиток на літак та 31.08.2017 покинув територію України; суд не встановив підстав стверджувати, що позивач ухилявся від виїзду з України. Суд перевірив зміст рішення від 23.08.2017, доводи відзиву відповідача та не встановив передбачених статтею 13 Закону №3773-VI фактичних підстав для встановлення Сеїдову Гундузу трирічної заборони в`їзду на територію України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За фактичних обставин цієї справи суд дійшов висновку, що оскаржене рішення «про примусове повернення та заборону в`їзду на територію України громадянина Азербайджану Сеїдов Гундуз, ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 23.08.2017 в частині, що стосується заборони в`їзду особі на територію України строком на три роки (до 22.08.2020) не відповідає встановленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, оскільки не відповідає вимогам законності, обґрунтованості, розумності та пропорційності. Відтак, позовні вимоги про скасування рішення в цій частині є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

З огляду на висновок суду про задоволення позову та встановлені ст. 139 КАС України правила розподілу судових витрат понесені позивачем витрати на сплату судового збору стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 19-20, 22, 25-26, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII Перехідні положення КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення про примусове повернення та заборону в`їзду на територію України громадянина Азербайджану Сеїдов Гундуз, 12.08.1980 від 23.08.2017 в частині (пункт 2 рішення), що стосується заборони громадянину Азербайджану Сеїдову Гундузу ОСОБА_7 ( ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в`їздити на територію України строком на три роки (до 22.08.2020).

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту. Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який постановив рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20.12.2019.

Суддя Москаль Р.М.