Справа № 826/15511/16
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

20 грудня 2019 року

м. Київ

справа № 826/15511/16

адміністративне провадження № К/9901/23396/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

розглянувши у порядку письмового провадження в касаційній інстанції адміністративну справу № 826/15511/16

за адміністративним позовом Арбітражного керуючого ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України, треті особи - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

за касаційною скаргою Міністерства юстиції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва (склад колегії суддів: Качур І. А., Данилишин В. М., Келеберда В. І.) від 20 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду (склад колегії суддів: Губська О. А., Парінов А. Б., Беспалов О. О.) від 20 квітня 2017 року,

УСТАНОВИВ:

І. РУХ СПРАВИ

1. У жовтні 2016 року арбітражний керуючий ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України, треті особи - Головне територіальне управління юстиції у місті Києві, Дисциплінарна комісія арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 03 жовтня 2016 року № 2848/5 «Про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_2 »;

- зобов`язати Міністерство юстиції виключити з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) ОСОБА_2.

2. Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що спірний наказ Міністерства юстиції України прийнятий з порушенням вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», оскільки висновки відповідача, за наслідками проведеної перевірки, не відповідають обставинам справи, а обов`язки ліквідатора ЗАТ «Форму-ДС», позивачем виконувались у відповідності до вимог законодавства.

3. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва 20 січня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року, задоволено адміністративний позов.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України № 2848/5 від 03 жовтня 2016 року, яким анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 27 лютого 2013 року, видане ОСОБА_2 .

Зобов`язано Міністерство юстиції України виключити з Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України запис про анулювання свідоцтва про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 27 лютого 2013 року, видане ОСОБА_2 .

Стягнуто з Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_2 за рахунок державних асигнувань судовий збір у розмірі 1102,40 грн.

4. Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, 11 травня 2017 року Міністерство юстиції України звернулося до Вищого адміністративного суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду міста Києва 20 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

5. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 червня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

6. 05 липня 2017 року до Вищого адміністративного суду України від ОСОБА_2 надійшли заперечення на касаційну скаргу, в яких позивач просить залишити оскаржувані судові рішення без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

7. Вищим адміністративним судом справа до розгляду не призначалася.

8. 15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд та набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року.

9. Відповідно до пп. 4 п. 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, який набрав чинності 15 грудня 2017 року, касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

10. 15 лютого 2018 року касаційну скаргу Міністерства юстиції України на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва 20 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі № 826/15511/16 передано для розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду (склад колегії суддів: Желтобрюх І. Л. - головуючий суддя, Білоус О. В., Данилевич Н. А.).

11. На підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду № 624/0/78-19 від 05 червня 2019 року призначено повторний автоматизований розподіл цієї справи, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Желтобрюх І. Л., що унеможливлює її участь у розгляді касаційної скарги.

12. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 06 червня 2019 року, визначено склад колегії суддів: Яковенко М. М. - головуючий суддя, Дашутін І. В., Шишов О. О.

13. Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року справу прийнято до провадження, закінчено підготовку даної справи до касаційного розгляду та призначено її касаційний розгляд в порядку письмового провадження.

IІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

14. Судами попередніх інстанцій встановлено, що 27 лютого 2013 року ОСОБА_2 Міністерством юстиції України видане Свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1.

15. Постановою Господарського суду м. Києва від 19 травня 2014 року ЗАТ «Форум - ДС» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, а ухвалою цього ж суду від 01 квітня 2015 року призначено ліквідатором ЗАТ «Форум - ДС» арбітражного керуючого ОСОБА_2.

16. 13 травня 2016 року на адресу Міністерства юстиції України надійшла скарга представника ПАТ «Банк - Форум», який є одним з кредиторів у справі про банкрутство ЗАТ «Форум - ДС».

17. З метою дослідження та надання оцінки фактам, викладеним у зазначеній скарзі, Головним територіальним управлінням юстиції у місті Києві було проведено позапланову невиїзну перевірку діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2, предметом перевірки є дотримання останнім вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у редакції, що діє з 19 січня 2013 року під час виконання повноважень ліквідатора ЗАТ «Форум - ДС».

18. За результатами проведеної перевірки Головним територіальним управлінням юстиції у м. Києві, враховуючи Довідку про виявлені порушення від 11 липня 2016 року № 43/10-47 та заперечення на неї, складено Акт про результати позапланової невиїзної перевірки діяльності арбітражного керуючого ОСОБА_2 від 20 липня 2016 року № 54/10-40.

19. Відповідно до висновків Акта виявлені порушення: абз. 1 ч. 3 ст. 26 Закону про банкрутство - за період перебування на посаді ліквідатора з 01 квітня 2015 року по 07 липня 2016 року, представницькі органи боржника не скликалися, що свідчить про бездіяльність арбітражного керуючого; ч. 9 ст. 41 Закону про банкрутство - ліквідатор не звітував перед ПАТ «Банк Форум» у відповідності до вимог зазначеної статті; та, як наслідок, порушення вимог ч. 3 ст. 98 Закону про банкрутство - виконання обов`язку арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) діяти добросовісно, розсудливо, з метою, якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

20. Також, у Акті зазначено, що за результатами перевірки виявлено грубе порушення, яке є підставою для внесення державним органом з питань банкрутства до Дисциплінарної комісії подання щодо застосування до арбітражного керуючого дисциплінарних стягнень.

21. 13 вересня 2016 року арбітражним керуючим ОСОБА_2 на адресу Дисциплінарної комісії арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) надані письмові пояснення щодо виявлених порушень, а також надана копія Звіту № 02 від 01 липня 2016 року про діяльність ліквідатора ЗАТ «Форум - ДС» ОСОБА_2, інформація про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури. Вказана копія Звіту № 02 від 01 липня 2016 року також була направлена на адресу ПАТ «Банк Форум» та ПАТ «Хрещатик» цінним листом з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Копії вказаного звіту були отримані уповноваженими особами ПАТ «Банк Форум» та ПАТ «Хрещатик» 04 липня 2016 року.

22. За результатами розгляду подання № 774 від 05 серпня 2016 року про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення, Дисциплінарною комісією арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) вирішено (більшістю голосів): застосувати до арбітражного керуючого ОСОБА_2 дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Внести подання до Міністерства юстиції України про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора). Рекомендувати Департаменту з питань судової роботи та банкрутства Міністерства юстиції України на підставі подання Комісії про застосування до арбітражного керуючого ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення: а) підготувати проект наказу про анулювання свідоцтва НОМЕР_1 від 27 лютого 2013 року про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виданого ОСОБА_2 ; б) внести запис до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України про накладення на арбітражного керуючого ОСОБА_2 дисциплінарного стягнення у вигляді позбавлення права, ліквідатора).

23. Наказом Міністерства юстиції України від 03 жовтня 2016 року № 2848/5 анульовано свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) НОМЕР_1 від 27 лютого 2013 року, видане ОСОБА_2, про що внесено запис до Єдиного реєстру арбітражних керуючих.

24. Вважаючи дії та наказ відповідача незаконними та необґрунтованим, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

IІІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

25. Суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, задовольняючи адміністративний позов, виходили з того, що відповідачем не доведено факту грубого порушення ОСОБА_2 під час здійснення ним повноважень ліквідатора ЗАТ «Форум - ДС» прав та інтересів кредиторів банкрута. Крім того, суди вказали на невідповідність висновків, викладених у акті перевірки.

26. Відтак, суди дійшли висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у межах спірних відносин не доведено наявності правових підстав для застосування до позивача найсуворішого виду стягнення - позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), оскільки не обґрунтовано вчинення позивачем саме грубого порушення законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута).

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

27. Скаржник у своїй касаційній скарзі не погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.

28. Касаційна скарга обґрунтована тим, що суди першої та апеляційної інстанцій надали неправильну правову оцінку обставинам справи, внаслідок чого зробили хибний висновок про відсутність факту вчинення позивачем порушень. Оспорюваний наказ Міністерства юстиції України є обґрунтованим і винесений відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ

29. Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, у відповідності до ч. 1 ст. 341 КАС України, виходить з наступного.

30. Предметом спору у цій справі є правомірність притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності.

31. Згідно ст. 107 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть за свої дії та заподіяну третім особам шкоду цивільно-правову, адміністративну, дисциплінарну та кримінальну відповідальність у порядку та обсягах, встановлених законом.

Арбітражні керуючі (розпорядники майна, керуючі санацією, ліквідатори) несуть дисциплінарну відповідальність в порядку, встановленому цим Законом.

Державний орган з питань банкрутства за поданням Дисциплінарної комісії накладає на арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарні стягнення.

Рішення щодо накладення дисциплінарного стягнення приймається протягом двох місяців з дня виявлення проступку, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Про накладення на арбітражного керуючого дисциплінарного стягнення робиться запис в Єдиному реєстрі арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

32. Відповідно до ч. 4, 6 ст. 108 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що дисциплінарна комісія розглядає заяви, скарги та подання на арбітражних керуючих; організовує перевірку оприлюднених фактів, що принижують честь і гідність арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів); надає консультації і рекомендації, а також готує методичні розробки з питань професійної етики арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) та застосування прогресивних практик; приймає рішення про застосування до арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) дисциплінарних стягнень.

Рішення дисциплінарної комісії оформлюються протоколом, що підписується усіма присутніми на засіданні членами комісії.

33. Згідно з ч. 1, 2 ст. 109 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та або визнання його банкрутом» дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), є: 1) попередження; 2) позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення враховується ступінь вини арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), тяжкість вчиненого ним проступку, а також чи застосовувалися раніше до арбітражного керуючого дисциплінарні стягнення.

34. На виконання положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та або визнання його банкрутом» Наказом Міністерства юстиції України 27 червня 2013 року № 1284/5 затверджено Порядок контролю за діяльністю арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) (далі - Порядок № 1284/5).

35. Згідно п. 2.1, 2.2 Порядку № 1284/5 контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється шляхом проведення планових і позапланових перевірок. Контроль за діяльністю арбітражних керуючих здійснюється на предмет дотримання ними вимог Конституції України, Господарського процесуального кодексу України, Закону, іншого законодавства з питань банкрутства та законодавства про оплату праці.

36. Абзацом 3 п. 2.6. Порядку № 1284/5 передбачено, що підставою для проведення позапланової перевірки є зокрема звернення (скарги) фізичних та юридичних осіб щодо дій арбітражного керуючого з викладенням обставин невиконання або неналежного виконання ним покладених на нього повноважень, з яких вбачається необхідність проведення контролю.

37. Відповідно до п. 7.4 та 7.6 Порядку № 1284/5 дисциплінарними стягненнями, що накладаються на арбітражного керуючого, є: попередження; позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора).

Під час визначення виду дисциплінарного стягнення Дисциплінарною комісією враховуються ступінь вини арбітражного керуючого, обставини вчинення порушення, тяжкість вчиненого ним проступку, а також факти притягнення арбітражного керуючого до дисциплінарної відповідальності в минулому.

38. Згідно п. 7.6.2 Порядку № 1284/5 на арбітражного керуючого накладається дисциплінарне стягнення у вигляді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) у разі: вчинення арбітражним керуючим протягом року після винесення припису або розпорядження повторного порушення, аналогічного раніше вчиненому; невиконання арбітражним керуючим розпорядження про усунення порушень законодавства з питань банкрутства в строки, визначені органом контролю; грубого порушення арбітражним керуючим законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута); встановлення за результатами перевірки неможливості арбітражного керуючого виконувати повноваження, а саме: втрата громадянства, набрання законної сили обвинувальним вироком щодо арбітражного керуючого за вчинення корисливого злочину або яким арбітражному керуючому заборонено здійснювати цей вид господарської діяльності чи займати керівні посади; винесення Дисциплінарною комісією двох або більше попереджень.

39. Як встановлено судами попередніх інстанцій, підставою для накладення на ОСОБА_2 стягнення у виді позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) слугував висновок про те, що ним допущено грубе порушення законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута). Суди встановили, що згідно з висновками акта перевірки, такі порушення відбулися у період перебування на посаді ліквідатора з 01 квітня 2015 року по 07 липня 2016 року, представницькі органи боржника не скликалися, що свідчить про бездіяльність арбітражного керуючого; ліквідатор не звітував перед ПАТ «Банк Форум»; зазначені порушення мали наслідком недотримання обов`язку арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) діяти добросовісно, розсудливо, з метою, якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

40. З цього приводу, колегія суддів зазначає наступне.

41. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» збори кредиторів у провадженні у справі про банкрутство скликаються арбітражним керуючим за його ініціативою, за ініціативою комітету кредиторів чи інших кредиторів, сума вимог яких становить не менше ніж третину всіх вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, або за ініціативою однієї третини кількості голосів кредиторів.

42. Згідно ч. 5, 6 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до компетенції зборів кредиторів належить прийняття рішення про: визначення кількісного складу та обрання членів комітету кредиторів; дострокове припинення повноважень комітету кредиторів або окремих його членів; схвалення плану санації боржника в процедурі розпорядження майном; інші питання, передбачені цим Законом. На час дії процедур банкрутства збори кредиторів обирають комітет кредиторів у складі не більше ніж сім осіб. Повноваження комітету кредиторів визначені положеннями ч. 8 цієї ж статті.

43. З аналізу наведених положень законодавства слідує, що компетенція зборів кредиторів та компетенція комітету кредиторів під час ліквідаційної процедури не є тотожними, при цьому може відрізнятися і склад учасників.

44. Судами попередніх інстанцій встановлено, що вимоги ПАТ «Хрещатик» від 18 травня 2016 року, як кредитора ЗАТ «Форум - ДС» до ліквідатора ОСОБА_2 щодо проведення зборів кредиторів/комітету кредиторів боржника, посилаючись при цьому на положення ч. 3 ст. 26 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» носили суперечливий характер. Ліквідатор ОСОБА_2 листом просив уточнити, які саме збори просить провести ПАТ «Хрещатик», як кредитор боржника, проте станом на момент розгляду Дисциплінарною комісією подання щодо застосування до позивача дисциплінарного стягнення, відповіді від ПАТ «Хрещатик» не надходило.

45. Відтак, колегія суддів вважає вірними висновки судів попередніх інстанцій, що арбітражний керуючий ОСОБА_2 під час здійснення повноважень ліквідатора ЗАТ «Форум - ДС» був позбавлений можливості задовольнити вимогу кредитора ПАТ «Хрещатик» та провести у відповідності до вимог чинного законодавства України за ініціативою кредитора або збори кредиторів, або засідання комітету кредиторів.

46. Отже, суди дійшли вірного висновку, що Дисциплінарною комісією не було ретельно досліджено сам зміст звернення ПАТ «Хрещатик» та не з`ясовано у повному обсязі з посиланням на норми чинного законодавства про банкрутство, які саме збори просив скликати ПАТ «Хрещатик», що свідчить про необ`єктивність та передчасність висновку про наявність порушень ліквідатора ОСОБА_2

47. Щодо доводів скаржника про те, що ліквідатор ОСОБА_2, не звітував перед ПАТ «Банк Форум», колегія суддів зазначає таке.

48. Відповідно до ч. 9 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор не рідше ніж один раз на місяць надає комітету кредиторів звіт про свою діяльність, інформацію про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної процедури та при проведенні ліквідаційної процедури, використання коштів боржника, а також іншу інформацію на вимогу комітету кредиторів.

49. Судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно попередніх висновків комісії, викладених у Довідці про результати перевірки, арбітражний керуючий ОСОБА_2, виконуючи повноваження ліквідатора ЗАТ «Форум - ДС», починаючи з 01 травня 2015 року не звітував перед кредитором ПАТ «Банк Форум», що є порушенням вимог ч. 9 ст. 41 Закону про банкрутство. Зазначений факт позивач не оспорював, як під час надання письмових пояснень комісії, так під час розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції. Також, судами встановлено, що Звіт про діяльність ліквідатора ЗАТ «Форум - ДС» ОСОБА_2., інформація про фінансове становище і майно боржника на день відкриття ліквідаційної комісії та при проведенні ліквідаційної процедури № 02 від 01 липня 2016 року, на виконання вимог ч. 9 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» направлено на адресу ПАТ «Банк Форум» 01 липня 2016 року та отримано уповноваженою особою Банку 04 липня 2016 року, тобто до моменту складання Акта перевірки - 20 липня 2016 року.

50. Згідно з другим абзацом п. 6.6.3 Порядку N 1284/5 порушення, усунені арбітражним керуючим до моменту складання акта перевірки, вважаються такими, що не вчинені, та в резолютивній частині акта перевірки не вказуються.

51. Відтак, судами вірно зазначено, що виявлене відповідачем і зафіксоване в акті перевірки порушення, передбачене ч. 9 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» усунуте до моменту складання акту перевірки, відповідно, таке порушення не може розумітися як грубе порушення законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута).

52. Відповідно до ч. 3 ст. 98 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» під час реалізації своїх прав та обов`язків арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) зобов`язаний діяти добросовісно, розсудливо, з метою, з якою ці права та обов`язки надано (покладено), обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на підставі, у межах та спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України про банкрутство.

53. Отже, Суд погоджується з висновками суді попередніх інстанцій, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, у межах спірних відносин не доведено наявності правових підстав для застосування до позивача найсуворішого виду стягнення - позбавлення права на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), оскільки не обґрунтовано вчинення позивачем саме грубого порушення законодавства під час виконання повноважень, що призвело до грубого порушення прав та законних інтересів боржника та (або) кредиторів боржника (банкрута).

54. Крім цього, колегія суддів наголошує, що до повноважень Верховного Суду не входить дослідження доказів, встановлення фактичних обставин справи або їх переоцінка, тобто об`єктом перегляду касаційним судом є виключно питання застосування права.

55. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Росії», «Нєлюбін проти Росії»), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

56. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Серявін та інші проти України» зазначив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

57. Оцінюючи доводи касаційної скарги, колегія суддів зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду та ухвалення оскаржуваних судових рішень, та їм була надана належна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не наведено.

58. Враховуючи наведене, Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень і погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції у справі про часткове задоволення позовних вимог.

59. Згідно ч. 1 ст. 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

60. З огляду на викладене, висновки судів попередніх інстанцій є правильними, обґрунтованими, відповідають нормам матеріального та процесуального права, підстави для скасування чи зміни оскаржуваних судових рішень відсутні.

61. Оскільки Суд залишає в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, то відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати не підлягають новому розподілу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 341, 345, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва 20 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі № 826/15511/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов