Справа № 428/12136/19
Суддя: Посохов І. С.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/428/399/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Посохова І.С.,

за участю секретаря судового засідання - Колядінцевої П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Луганській області Департаменту патрульної поліції України капрала поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з адміністративним позовом до поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Луганській області Департаменту патрульної поліції України капрала поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 19 жовтня 2019 року поліцейським 1 роти 1 батальйону УПП в Луганській області капралом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії ЕАК № 1643225 від 19.10.2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень. Відповідно до постанови позивач о 12 годині 38 хвилин 19 жовтня 2019 року, рухаючись за кермом автомобіля BMW 520d, д.н. НОМЕР_1 , в межах населеного пункту Рубіжне, по вул. Заводська, 2Г, нібито перевищив швидкість та рухався зі швидкістю 77 км/год., чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Зазначені дії поліцейського позивач вважає протиправними, а постанову незаконною, винесеною з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, такою що підлягає скасуванню.

19 жовтня 2019 року, близько 12 годин 38 хвилин позивач, керуючи транспортним засобом BMW 520d, д.н. НОМЕР_2 , а не НОМЕР_1, як це зазначено у вказаній постанові, що є порушенням ст. 283 КУпАП щодо обов`язкового зазначення у постанові номерного знаку автомобіля, на якому скоєно адміністративне правопорушення, оскільки автомобілем із вказаним державним номером позивач не користується та позбавлений можливості на ньому їздити, у м. Рубіжне Луганської області по вулиці Заводська, біля будинку 2Г був зупинений працівниками поліції. Виконавши вимоги працівника поліції про зупинку, до його автомобіля підійшов поліцейський 1 роти 1 батальйону УПП в Луганській області капрал поліції ОСОБА_2. та вимагав пред`явити йому документи, а саме водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію ТЗ та сказав, що він нібито порушив вимоги п. 12.4 Правил дорожнього руху.

Позивач, в свою чергу, побачивши упереджену позицію капрала поліції ОСОБА_2 у безумовному вчиненні ним адміністративного правопорушення, не став з ним сперечатись та передав останньому свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і своє посвідчення водія та чекав у автомобілі або початку розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке, як він зрозумів, працівник поліції ОСОБА_2., в порушення ст. 276 КУпАП, бажав провести прямо на узбіччі проїжджої частини, або повідомлення капралом поліції ОСОБА_2 про дату та час розгляду адміністративної справи. Проте, розгляд адміністративної справи не відбувся, а ні на узбіччі дороги, а ні в УПП в Луганській області, а капрал поліції ОСОБА_2. через деякий час просто вручив позивачу постанову серії ЕАК № 1643225 від 19.10.2019, якою притягнув його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в сумі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень, з чим позивач категорично не погоджується з наступних підстав.

В порушення ст. 268 КУпАП позивач був позбавлений можливості надати пояснення, оскільки капрал поліції ОСОБА_2. позбавив його цієї можливості. Внаслідок порушень ОСОБА_2 позивач був також позбавлений можливості знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, та бути присутнім при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, та взагалі з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин, на думку позивача, відповідач ОСОБА_2 прийняв рішення з грубим порушенням Конституції України, законів України та інших зазначених нормативно-правових актів, не обґрунтовано, без урахування обставин, що мають значення для прийняття рішення, упереджено, не добросовісно та не розсудливо, а також з порушенням його прав на участь у процесі прийняття рішення. У зв`язку з чим дії відповідача є протиправними, а постанова є незаконною, винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та безумовно підлягає скасуванню.

У зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить: визнати протиправними дії поліцейського 1 роти 1 батальйону УПП в Луганській області капрала поліції ОСОБА_2. та скасувати постанову серії ЕАК № 1643225 від 19.10.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП; винести окрему ухвалу, відносно відповідача щодо вжиття заходів до нього дисциплінарного впливу за грубі порушення вимог закону і неналежного виконання професійних обов`язків та направити її до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за адресою: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, встановивши строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну необхідного для їх виконання; стягнути з поліцейського 1 роти 1 батальйону УПП в Луганській області капрала поліції ОСОБА_2. грошові кошти витрачені на правову допомогу у розмірі 2000 гривень.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, до суду надіслав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

У судове засідання відповідач поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Луганській області ДПП капрал поліції ОСОБА_2. не з`явився, до суду надіслав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 не визнає, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню. Просив справу розглянути без його участі.

Від відповідача надійшло письмове клопотання про долучення до матеріалів справи відеозапису на 1 цифровому носії.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1643225 від 19.10.2019, складену поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Луганській області ДПП капралом поліції ОСОБА_2 протиправною, у зв`язку з тим, що: оскаржувана постанова не відповідає дійсності, не ґрунтується на жодному доказі, а також відповідач позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, а саме проігнорував порядок, встановлений ст. 278, 279 КУпАП.

Відповідачем суду особисто не надано пояснень на підтвердження правомірності своїх дій, проте надано відзив на позов та цифровий носій інформації - диск формату DVD-R, який нібито містить інформацію щодо зазначених у постанові серії ЕАК № 1643225 від 19.10.2019 подій.

Так, у судовому засіданні встановлено, що постановою поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Луганській області ДПП капрала поліції ОСОБА_2. серії ЕАК № 1643225 від 19.10.2019 позивача було визнано винним у порушенні п. 12.4 Правил дорожнього руху, тобто вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн. Підставою притягнення до адміністративної відповідальності, згідно з наведеною постановою, було те, що 19.10.2019 о 12-38 год. у м. Рубіжне по вул. Заводська, 2-г, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВMW 520D», номерний знак НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 77 км/год. в межах населеного пункту позначеного дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», при дозволеній 50 км/год. Швидкість вимірювалась за допомогою технічного приладу TRUCAM TCOOO670 похибка - 2 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год.).

Прийнято по справі рішення застосувати до ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

В графі 9 постанови «до постанови додаються» нічого не зазначено. На обороті постанови на квитанції про сплату штрафу відповідно до постанови мається позначка виконана рукописним способом «бодікамера ВВ00046 відеореєстратор».

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Як вже наведено вище, суду в якості доказів обставин подій, які мали місце 19.10.2019 о 12-38 год. в м. Рубіжне, відповідачем надано цифровий носій інформації - диск формату DVD-R.

Судом були досліджені письмові докази, наявні в матеріалах адміністративної справи, та відеозапис, на підставі чого судом було встановлено наступне.

При відтворенні цифрової інформації у судовому засіданні за допомогою комп`ютерної техніки встановлено, що диск містить файли. При відтворенні файлів видно, що автомобіль марки «BMW 520D», д.н. НОМЕР_3 , порушив швидкісний режим у населених пунктах. В подальшому даний транспортний засіб було зупинено екіпажем патрульної поліції, поліцейські перевірили особу водія, яким виявився позивач ОСОБА_1 , та почали займатися оформленням постанови про накладення адміністративного стягнення. Тобто наданий відповідачем запис містить факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем ОСОБА_1 .

Отже, з досліджених в судовому засіданні доказів, суд вбачає, що відповідачем надано суду відеозапис, який містить факт скоєння позивачем ОСОБА_1 порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП,

Водночас, в оскаржуваній постанові серії ЕАК № 1643225, реєстраційний номер транспортного засобу, яким керував позивач ОСОБА_1 , відповідачем зазначений як НОМЕР_1, хоча з відеозапису чітко видно, що позивач керував транспортним засобом «BMW 520D», д.н. НОМЕР_3 . За таких обставин суд вважає, що така постанова про адміністративне правопорушення не може підтверджувати правомірності дій щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача, так як містить відомості, які суперечать іншим доказам у справі, зокрема відеозапису наданому відповідачем, а тому виключає можливість прийняття її у якості належного доказу по справі.

Відповідно до ст. 283 КАС України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

З постанови Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 337/3389/16-а(2-а/337/154/2016), адміністративне провадження № К/9901/29775/18, вбачаться, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, яка складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

З досліджених в судовому засіданні доказів судом вбачається, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1643225 від 19.10.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності складена з порушенням ст. 283 КАС України, оскільки номерний знак автомобіля, на якому нібито рухався позивач та на якому скоєно адміністративне правопорушення, зазначений невірно, що виключає адміністративну відповідальність позивача за вчинення адміністративного правопорушення за вказаних у постанові обставин.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки, на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1643225 від 19.10.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 255 гривень 00 копійок, такими, що підлягають задоволенню.

Водночас, суд зауважує, що, керуючись положеннями ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд не має права визнавати дії суб`єкта владних повноважень протиправними, оскільки обмежений зазначеною статтею у виборі рішення, яке має право прийняти за наслідками розгляду цієї справи.

Виходячи з цього суд вважає, що вимога позивача про винесення щодо відповідача окремої ухвали суду за грубі порушення вимог закону і неналежне виконання професійних обов`язків задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача грошових коштів витрачених ним на правову допомогу у розмірі 2000 гривень, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Проте, позивач до позовної заяви не додав договору про надання правничої допомоги, не надав доказів щодо обсягу наданих адвокатом послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена, тобто не навів жодного належного доказу понесення ним витрат на правову допомогу, а тому ця позовна вимога задоволенню не підлягає.

Крім того, суд зазначає, що позивачем у позовній заяві заявлено вимоги про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, однак він не ставить питання про закриття справи про адміністративне правопорушення, а, розглядаючи дану справу, суд керується положеннями ст. 286 КАС України, при цьому враховує, що доказів вчинення адміністративного правопорушення відповідачем суду не надано, що свідчить про необхідність виходу за межі позовних вимог та відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 286 КАС України, разом з прийняттям рішення про скасування рішення суб`єкта владних повноважень прийняти рішення про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Луганській області Департаменту патрульної поліції України капрала поліції ОСОБА_2 про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1643225 від 19.10.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у сумі 255 гривень 00 копійок скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Сєвєродонецький міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

- позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ОКПП НОМЕР_4 ;

- відповідач: поліцейський взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Луганській області Департаменту патрульної поліції України капрал поліції ОСОБА_2, місцезнаходження УПП: 93100, Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, будинок 8.

Суддя І. С. Посохов