Справа № 661/5511/19
Суддя: Матвєєва Н. В.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 661/5511/19
Провадження № 2-а/661/76/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року

Новокаховський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді - Матвєєвої Н.В.

при секретарі судового засідання - Антоновій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Каховка Херсонської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Морщ Олександра Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративною позовною заявою до поліцейського роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Морщ Олександра Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серії ЕАК №1755608 від 16.11.2019 року, посилаючись на те, що 16.11.2019 року відповідачем була винесена оскаржувана постанова, згідно якої його визнано винним у правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.122 КУпАП, а саме не виконав вимогу дорожнього знаку «Зупинку заборонено», та притягнуто до адміністративної відповідальності з покладенням обов`язку сплатити штраф в дохід держави в розмірі 255 грн. Посилаючись на те, що він не вчиняв інкримінованого йому правопорушення, оскільки дійсно 16.11.2019 року, керуючи автомобілем DAF FT XF 105.640, державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Запоріжжі по вул. Космічній, він зупинився з метою технічного огляду свого транспортного засобу, будь-яких знаків, які вказували б на наявність заборони зупинки у вказаному місці не було. Незважаючи на це, після того як він завершив технічний огляд автомобіля і продовжив рух, приблизно через 100 м руху його зупинив відповідач і повідомив про нібито вчинене ним правопорушення, на його вимогу підтвердити це належним чином відповідач просто виніс оскаржувану постанову. Просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ЕАК №1755608 від 16.11.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі.

В судове засідання позивач не з`явився, просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

В судове засідання відповідач не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав або заяви про розгляд справи у його відсутність, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за правилами спрощеного провадження за наявних у справі доказів без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 16.11.2019 року поліцейським роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Морщ О.А. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП, в розмірі штрафу - 255 грн. за невиконання п. 8.4 ПДР України, а саме не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34. «Зупинку заборонено» і здійснив зупинку в зоні дії знаку.

Відповідно до п.8.4 ПДР України дорожніми заборонними знаками є знаки, які запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до п. 33.3 ПДР України дорожнім знаком 3.34 Зупинку заборонено» забороняються зупинка і стоянка транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу).

Частиною 1 статті 122 КУпАП встановлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками у вигляді, у виді накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.1 ст.126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В ст.72 КАС України вказано, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

В ч.1 ст.77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно ч. 2ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч.1 ст. 122 КУпАП.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

В рекомендації №R(91)1 Комітету Міністрів Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що дії відповідача щодо винесення постанови про накладення адміністративного стягнення не відповідають вимогам чинного законодавства, а постанова ЕАК №1755608 від 16.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП є протиправною та підлягає скасуванню, провадження по справі підлягає закриттю на підставі ст.284 ч.1п.1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.9, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Морщ Олександра Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Визнати дії поліцейського роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Запорізькій області Морщ Олександра Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення щодо складення постанови серії ЕАК №1755608 від 16.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, незаконними.

Скасувати постанову серії ЕАК №1755608 від 16.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено сторонами в апеляційну порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в 10 денний строк з дня отримання копії постанови.

Суддя Н. В. Матвєєва