Справа № 520/8148/19
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 р.Справа № 520/8148/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Донець Л.О.,

Суддів: Бенедик А.П. , Гуцала М.І. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2019 (головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., повний текст складено 09.08.19) по справі № 520/8148/19

за позовом Комунального підприємства "Харківський метрополітен"

до Головного управління ДПС у Харківській області, Державної фіскальної служби України

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, рішення,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2019, Комунальне підприємство «Харківський метрополітен» (далі - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служи (далі відповідач-1), Державної фіскальної служи (далі відповідач-2), в якому просить про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідач-1 від 11.05.2019 №0 про порушення п.1 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»; визнання протиправним та скасування відповідач-2 від 22.07.2019 №34707/6/99-99-11-04-02-25 в частині залишення без змін податкового повідомлення-рішення відповідача-1 від 11.05.2019 №0.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2019 у справі №520/8148/19 задоволено.

Скасовано податкове повідомлення-рішення відповідача-1 від 11.05.2019 №0 про застосування до позивача штрафних санкцій в сумі 1,00 грн.

Скасовано рішення відповідач-2 від 22.07.2019 №34707/6/99-99-11-04-02-25 в частині залишення без змін податкового повідомлення-рішення відповідача-1 від 11.05.2019 №0.

Відповідач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, з прийняттям нового судового рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушенням норм матеріального і процесуального права, що привело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що працівниками відповідача проведена планова виїзна перевірки позивача з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2018, валютного за період з 01.01.2015 по 30.06.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 30.06.2018, про що складений акт від 10.04.2019 №1173/20-40-14-02-07/04805918.

Порушення виявлені під час перевірки склали у порушенні, зокрема, п.1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» - непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи на суму 471 737 957,00грн (проведення розрахункових операцій через програмно-технічний комплекс самообслуговування ) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за порушення, вчинене вперше 1 гривня.

За результатами перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.05.2018 №0, яким до позивача застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 1,00 грн.

За результатами адміністративного оскарження прийнято рішення відповідачем-2 від 22.07.2019 №34707/6/99-99-11-04-02-25.

Суд першої інстанції, під час задоволення позову, дійшов до висновку, що відповідач під час прийняття оскаржуваних рішень не врахував всі фактичні обставини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до п. 1 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій» суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

На підставі абзаців 2-4, 9 ст.2 вказаного вище Закону фіскальні функції - здатність реєстраторів розрахункових операцій забезпечувати одноразове занесення, довготермінове зберігання у фіскальній пам`яті, багаторазове зчитування і неможливість зміни підсумкової інформації про обсяг розрахункових операцій, виконаних в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо), або про обсяг операцій з купівлі-продажу іноземної валюти;

реєстратор розрахункових операцій - пристрій або програмно-технічний комплекс, в якому реалізовані фіскальні функції і який призначений для реєстрації розрахункових операцій при продажу товарів (наданні послуг), операцій з купівлі-продажу іноземної валюти та/або реєстрації кількості проданих товарів (наданих послуг), операцій з приймання готівки для подальшого переказу. До реєстраторів розрахункових операцій відносяться: електронний контрольно-касовий апарат, електронний контрольно-касовий реєстратор, вбудований електронний контрольно-касовий реєстратор, комп`ютерно-касова система, електронний таксометр, автомат з продажу товарів (послуг) тощо;

розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця;

програмно-технічний комплекс самообслуговування - у значенні, наведеному в Законі України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні".

Пункт 10 ст. 9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій» реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються: при продажу у кіосках, з лотків та розносок газет, журналів та інших видань, листівок, конвертів, знаків поштової оплати, якщо питома вага такої продукції становить понад 50 відсотків загального товарообігу за відсутності продажу алкогольних напоїв, підакцизних непродовольчих товарів та технічно складних побутових товарів, що підлягають гарантійному ремонту, лікарських засобів, виробів медичного призначення, а також при продажу жетонів та проїзних квитків у касах метрополітену.

Згідно до абзацу 2 п.1.32-2 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» програмно-технічний комплекс самообслуговування - пристрій, що дає змогу користувачеві здійснювати операції з ініціювання переказу коштів, а також виконувати інші операції відповідно до функціональних можливостей цього пристрою без безпосередньої участі оператора (касира).

Податковим органом ставиться до вини позивачу непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи на суму 471 737 957,00грн, саме: проведення розрахункових операцій через програмно-технічний комплекс самообслуговування.

За обставинами справи, позивач є комунальним підприємством основним видом діяльності якого є полуги з перевезення пасажирів метрополітену.

За змістом рішення сесії Харківської міської ради від 16.11.2011 №525/11 та наказу №103 позивача з 03.03.2012 у позивача впроваджено такий засіб оплати за проїзд, разовий квиток на проїзд у метрополітені.

При цьому, розпорядженням Харківської обласної державної адміністрації від 06.06.2012 №345 затверджений зразок разового квитка на проїзд у метрополітені у відповідності з абзацом 2 п.30 Правил надання населенню послуг з перевезенням міським електротранспортом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.12.2004 №1735.

Відповідачем в апеляційній скарзі зауважується на проведення позивачем продажу проїздних квитків через автоматичні квиткові каси метрополітену без застосування реєстраторів розрахункових операцій.

При цьому, відповідач не вбачає підстав для застосування таких автоматичних касс за відсутності посилань на такі каси в чинному законодавстві.

Матеріали справи не містять спростувань факту належного ведення позивачем книг обліку розрахункових операцій на кожну автоматичну касу свого підприємства.

Крім цього, матеріали справи не містять спростувань відсутності інших порушень вимог Закону України «Про застосування реєстраторов розрахункових операцій» аніж сам факт непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи під час здійснення продажу квитків через автоматичні каси підприємства.

Колегія суддів зазначає про те, що під час перевірки вивчені книги обліку розрахункових операцій на відповідні автоматичні квиткові каси, та не встановлено здійснення порушень їх ведення або продажу інших документів на проїзд у метрополітені.

Крім цього, колегія суддів зауважує на те, що відповідач в своєму акті перевірки каже про проведення розрахункових операцій через програмно-технічний комплекс та не вказує на відсутність законодавчого визначення поняття автоматична каса.

Застосування податкового законодавства саме у такий спосіб позивач обумовлює отриманням індивідуальної податкової консультації від Міністерства доходів і зборів України від 03.09.2013 №10312/6/99-99-220315/1039 на заяву про це від 26.07.2013 року №08-03/3274/2-13 міського голови.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання апеляційної скарги про відсутність такої індивідуальної податкової консультації так такої з підстав, оскільки наведений вище лист Міністерства доходів і зборів України не підпадає під визначення цього поняття у ст.52 ПК України, та наданий у відповідь на звернення не самого платника податку іншої особи.

Колегія суддів зауважує на те, що відповідачем не надано до матеріалів справи іншого аніж існує у справі лист Міністерства доходів і зборів України від 03.09.2013 №10312/6/99-99-220315/1039, який адресується безпосередньо позивачу (платнику податків), та вказує що це є відповідь на лист міського голови 26.07.2013 року №08-03/3274/2-13.

За змістом останнього абзацу міський голова прохав надати саме - позивачу офіційне роз`яснення (податкову консультацію), відповідно до ст.52 ПК України, щодо можливості не застосовувати підприємству реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки при здійсненні пропуску пасажирів, використовуючи будь-які автоматичні контрольні пункти (турнікети), та в операціях з продажу в автоматичних квиткових касах квитків на проїзд у Харківському метрополітені (аркуш справи 65).

Сама відповідь Міністерства доходів і зборів України від 03.09.2013 №10312/6/99-99-220315/1039 не містить посилань на неналежного суб`єкта звернення- міського голову, а не позивача та за змістом є відповіддю на звернення про надання індивідуальної податкової консультації, оскільки висвітлює питання вказані у зверненні.

Так, за змістом останніх абзаців такої індивідуальної податкової консультації (аркуш справи 67) вказано, що отже нормою п.10 ст.9 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій» суб`єкти господарювання при продажу жетонів та проїзних квитків у касах метрополітену звільнені від застосування реєстраторів розрахункових операцій та розрахункових книжок, але не звільнені від ведення книжок обліку розрахункових операцій та обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації. Слід зазначити, що ця норма не передбачає такої пільги при продажу інших документів на проїзд у метрополітені та автоматичному поповненні проїзних квитків.

Згідно до п.4 Прикінцевих та Перехідних Положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату» установити, що не може бути притягнуто до відповідальності, включаючи фінансову (штрафні санкції та/або пеню), платника податків (податкового агента та/або його посадову особу), який діяв відповідно до індивідуальної податкової консультації, наданої йому у письмовій формі до 1 квітня 2017 року, а також узагальнюючої податкової консультації, за діяння, що містять ознаки податкового правопорушення, зокрема, на підставі того, що у майбутньому така податкова консультація була змінена або скасована.

У відповідності до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За цим, колегія суддів, вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про обґрунтованість рішення про результати розгляду скарги від 22.07.2019 № 34707/6/99-99-11-04-02-25 відповідача-2, оскільки воно прийнято за результатами розгляду скарги на оскаржуване податкове повідомлення-рішення.

З огляду на це, колегія суддів вважає, що позивач не допустив порушення чинного законодавства, тому судове рішення є обґрунтованим, а апеляційна скарга залишенню без задоволення.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому судове рішення не підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2019 року по справі №520/8148/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.О. Донець
Судді(підпис) (підпис) А.П. Бенедик М.І. Гуцал
Повний текст постанови складено 20.12.2019 року