Справа № 193/1584/19
Суддя: Чернова Н. В.
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 193/1584/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

21 грудня 2019 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Чернової Н.В.,

за участю

секретаря судового засідання - Звада Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 193/1584/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора взводу роти №1 першого батальйону полку патрульної поліції у місті Кривому Розі Управління патрульної патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Шурко Андрія Леонідовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд визнати дії відповідача незаконними та скасувати постанову серії АР № 897454 від 16.11.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності. У вказаній постанові зазначено, що 16 листопада 2019 року водій, керуючи автомобілем «NISSAN PATROL» номерний знак НОМЕР_1 , рухався у населеному пункті с.Новоюлівка зі швидкістю 73 км/год., тобто перевищев допустиму швидкість руху на 23 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України. При зверненні до суду із вказаним позовом, позивач зазначає, що із постановою не згоден, оскільки згідно показників спідометра автомобіля він рухався зі швидкістю 50 км/год., а не 73 км/год., як зазначено у постанові. Про що він зазначив у момент зупинки працівнику поліції. Також зазначив, що рухався у потоці з іншими транспортними засобами, швидкість яких він міг виміряти. Доказів фото чи відео фіксації вчинення правопорушення позивачу не було надано працівником поліції. Про свою незгоду з учиненням інкримінованого йому правопорушення та складанням постанови позивачем зазначено у п. 10 оскаржуваної постанови. На переконання позивача, своїми неправомірними діями відповідач грубо порушив його право на захист, а також жодного доказу на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення не надав.

Ухвалою суду від 05 грудня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач не скористався правом брати участь у судових засіданнях; в окремо поданій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач не скористався правом брати участь в судових засіданнях та правом надання відзиву на позовну заяву.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату слухання були повідомлені своєчасно та належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Враховуючи положення статті 205 КАС України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно частини другої статті 19 Конституції України, орган державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту одинадцятого частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як встановлено судом, 16 листопада 2019 року Інспектором взводу роти №1 першого батальйону полку патрульної поліції у місті Кривому Розі Управління патрульної патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом Шурко Андрієм Леонідовичем було винесено постанову серії АР № 897454 відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.6 - копія постанови).

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_1 керуючи автомобілем «NISSAN PATROL» номерний знак НОМЕР_1 , 16 листопада 2019 року об 13 год. 31 хв. рухався у населеному пункті с. Новоюлівки Софіївського району Дніпропетровської області зі швидкістю 73 км/ год., тобто перевищив допустиму швидкість руху на 23 км/год., чим порушив п.12.4 ПДР України, за що притягнутий до відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих правил.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно із статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

В розумінні статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року) доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до частини першої статті 70 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частинами третьою, четвертою зазначеної статті встановлено, що докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Крім того, згідно частини другої статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до частин третьої - шостої статті 71 КАС України, якщо особа, яка бере участь у справі, не може самостійно надати докази, то вона повинна зазначити причини, через які ці докази не можуть бути надані, та повідомити, де вони знаходяться чи можуть знаходитися. Суд сприяє в реалізації цього обов`язку і витребовує необхідні докази. Про витребування доказів або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про відмову у витребуванні доказів окремо не оскаржується. Заперечення проти неї може бути включене до апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду, прийняте за наслідками розгляду справи.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі. У разі невиконання цього обов`язку суд витребовує названі документи та матеріали.

Суд може збирати докази з власної ініціативи.

Якщо особа, яка бере участь у справі, без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які вона посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 86 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно із статтею 31 Закону №580-VIII, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Такі дії відповідача суд розцінює, як порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП.

Разом з тим, відповідно до частини другої та третьої статті 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Таким чином, в порушення частини третьої статті 283 КУпАП у постанові по справі про адміністративне правопорушення не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис правопорушення, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось, не надано інших доказів вчинення правопорушення.

З цього приводу суд зазначає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтею 283 КУпАП. У ній зокрема необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24 січня 2019 року у справі № 428/2769/17 (адміністративне провадження №К/9901/1667/17), яка відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Як вбачається з тексту оскаржуваної постанови серії АР № 897454 від 16.11.2019, в ній відсутнє посилання на технічні засіби, за допомогою яких здійснено вимірювання швидкості руху транспортного засобу, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, а отже враховуючи те, що відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності свого рішення, судом встановлено наявність порушень процесуальних прав позивача як особи, відносно якої винесено постанову про накладення адміністративного стягнення та позовні вимоги підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправними дій інспектора УПП щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КУпАП, суд зазначає наступне.

Пунктом одинадцятим частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини першої статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

В силу приписів частини другої статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Пунктами 1 та 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11. 2015 № 1395 передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ч. 1 ст. 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктами 4, 5 розділу I вказаної інструкції передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу

З вищевикладених норм випливає, що відповідач, на вимогу позивача не надав жодного доказу, а саме не ознайомив з результатом виміру швидкості його транспортного засобу, відеозапису, який би підтвердив факт порушення пункту 12.4. Правил дорожнього руху. Окрім того не зазначено про їх наявність у постанові про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія АР №897454 від 16.11.2019 року.

Аналогічний правовий висновок викладено у Постанові Верховного Суду від 23.10.2019 року у справі №357/10134/17 (провадження №К/9901/32368/18).

За наведених обставин, суд вважає, що при вчиненні дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху відповідачем порушено вимоги ст. 251 КУпАП.

Згідно пункту 3 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення є належним та повних способом захисту прав позивача, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині, та в частині вимог про визнання протиправними дій відповідача.

Щодо розподілу судових витрат, то на підставі ст. 139 КАС України у зв`язку із задоволенням адміністративного позову, а також враховуючи вимоги ст. 288 КУпАП (за умови оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення особа звільняється від сплати державного мита), суд дійшов до висновку про необхідність віднесення на рахунок держави судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 134, 139, 243-246, 250,255, 269, 271, 286, 293, п.п.15.5п.15 Перехідних положень КАС України , суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора взводу роти №1 першого батальйону полку патрульної поліції у місті Кривому Розі Управління патрульної патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Шурко Андрія Леонідовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення- задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними дії нспектора взводу роти №1 першого батальйону полку патрульної поліції у місті Кривому Розі Управління патрульної патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Шурко Андрія Леонідовичапри винесенні постанови серія АР №897454 від 16 листопада 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову серії АР №897454 від 16 листопада 2019 року винесену нспектора взводу роти №1 першого батальйону полку патрульної поліції у місті Кривому Розі Управління патрульної патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Шурко Андрія Леонідовича про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 122 КупАП, та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів до Третього апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з дня його проголошення.

Суддя Н.В. Чернова