Справа № 640/11690/19
Суддя: Лічевецький Ігор Олександрович
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Лічевецького І.О., суддів - Кобаля М.І., Мельничука В.П., при секретарі - Рейтаровській О.С., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради ((Київська міська державна адміністрація) до Державної архітектурно-будівельної інспекції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_1 , про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ

Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати рішення головного інспектора будівельного нагляду за діяльністю уповноваженого органу з питань архітектури та містобудування Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у м. Києві Герасименко Т.О. від 01.04.2019 про скасування дії будівельного паспорту № 761/18/012/010-18 від 21.12.2018 на будівництво садового будинку по вул. Лінія 10, діл.47 у садовому товаристві «Більшовик» у Подільському районі міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 липня 2019 року було повернуто позовну заяву позивачу на підставі пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України, оскільки позов подано особою, яка не має права її підписувати.

В апеляційній скарзі Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, просить скасувати вказане судове рішення та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зокрема, скаржник зазначає, що у якості документу про повноваження представника додано копію довіреності від 23.05.2019 року № 055-6011, яка наділяє його правом на підпис позовної заяви.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом попередньої інстанції норм матеріального і процесуального права, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 липня 2019 року було повернуто позовну заяву позивачу на підставі пункту 3 частини 4 статті 169 КАС України, оскільки позов подано особою, яка не має права її підписувати.

Згідно з частинами першою, третьою статті 55 КАС України сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Документи, що підтверджують повноваження представників, визначенні статтею 59 КАС України.

Як вбачається з матеріалів справи, позовна заява підписана від імені позивача - Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), представником Жуковським В.П., який на підтвердження своїх повноважень надав копію довіреності від 23.05.2019 року № 055-6011 завірену директором Департаменту - О. Свистуновим та дійсна до 23 травня 2020 року.

Відповідно до змісту довіреності слідує, що Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) уповноважує головного спеціаліста відділу правового забезпечення юридичного управління Жуковського В.П. представляти інтереси Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в усіх загальних, господарських, адміністративних місцевих та апеляційних судах, а також у Верховному Суді.

На виконання наданих повноважень Жуковський В.П. має усі права, передбачені для сторін, третіх осіб чи інших осіб, що беруть участь у цивільному, господарському, адміністративному процесі, у тому числі право подання позову, зміни предмету та підстав позову, одержання рішення, ухвали, постанови судів загальної юрисдикції, виконавчого листа або наказу суду, пред`явлення виконавчого листа або наказу суду до виконання, оскарження рішень, ухвал, постанов суду у передбаченому чинним в Україні законодавством порядку, а також права подавати від імені Департаменту заяви у відповідні органи, підприємства, установи, організації, одержувати необхідні довідки, документи та іншу інформацію у будь-яких державних або недержавних органах, підприємствах, установах, організаціях, розписуватися за Департамент та виконувати всі інші дії, пов`язані з цією Довіреністю.

Таким чином, помилковим є висновок суду першої інстанції про те, що перелічені права в довіреності не уповноважують представника на подання (підписання) позовної заяви.

В свою чергу, обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері (частина 2 статті 60 КАС України).

Натомість з копії довіреності не вбачається застережень щодо права подання (підписання) позовної заяви представником у даній справі.

Отже, представником позивача було надано належні докази на підтвердження повноважень Жуковського В.П. щодо права подання (підписання) позовної заяви.

Колегія суддів зазначає, що суд не повинен тлумачити положення статей у такий спосіб, щоб створювати штучні перешкоди для доступу до правосуддя в адміністративній справі.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейським судом з прав людини зазначено, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції. Це зазвичай відбувається у випадку особливо вузького тлумачення процесуальної норми, що перешкоджає розгляду скарг заявника по суті, із супутнім ризиком порушення його чи її права на ефективний судовий захист (див. рішення у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», № 47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», № 35787/03, п. 29).

При цьому, Європейський суд з прав людини (далі також - ЄСПЛ) провів лінію між формалізмом та надмірним формалізмом. Так, формалізм є явищем позитивним та необхідним, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу. Надмірний ж формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду. Формалізм не є надмірним, якщо сприяє правовій визначеності та належному здійсненню правосуддя.

У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке відповідно до практики ЄСПЛ включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати «вирішення» спору судом (рішення у справі «Kutic v. Croatia», заява №48778/99, пункт 25).

Рішеннями ЄСПЛ визначено, що право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним». Для того, щоб право на доступ було ефективним, особа «повинна мати реальну можливість оскаржити дію, що порушує її права» (рішення у справах «Bellet v. France» та «Nunes Dias v. Portugal»).

Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) може позбавити заявників права звертатися до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain»).

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з постановленням нової ухвали про направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись статтями 312, 315, 320, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 09 липня 2019 року скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І.О.Лічевецький

суддя М.І.Кобаль

суддя В.П.Мельничук