Справа № 01-07/48/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Заічко О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2019 р. Справа № 01-07/48/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Харківської обласної державної адміністрації на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2019 року по справі № 01-07/48/19 за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 до подачі адміністративного позову до Харківської обласної державної адміністрації про скасування розпорядження звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення дії Розпорядження Голови Харківської обласної державної адміністрації" № 474 від 19.09.2019 р. "Про внесення змін до структури Харківської обласної державної адміністрації" до набрання рішенням суду щодо його оскарження законної сили та заборони Харківській обласній державній адміністрації вчиняти дії щодо ліквідації Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації до набрання рішенням суду щодо оскарження Розпорядження Голови Харківської обласної державної адміністрації" № 474 від 19.09.2019 р. "Про внесення змін до структури Харківської обласної державної адміністрації" законної сили.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2019 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Зупинено дію Розпорядження Голови Харківської обласної державної адміністрації" № 474 від 19.09.2019 р. "Про внесення змін до структури Харківської обласної державної адміністрації" до набрання рішенням суду щодо його оскарження законної сили.

Заборонено Харківській обласній державній адміністрації вчиняти дії щодо ліквідації Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації до набрання рішенням суду щодо оскарження Розпорядження Голови Харківської обласної державної адміністрації" № 474 від 19.09.2019 р. "Про внесення змін до структури Харківської обласної державної адміністрації" законної сили.

Харківська обласна державна адміністрація, не погодившись із таким рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила, посилаючись на прийняття рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову. В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відсутність очевидних ознак протиправності розпорядження Голови Харківської обласної державної адміністрації" № 474 від 19.09.2019 р. та очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та свободам позивача до ухвалення рішення у справі не дає підстав для застосування заходів забезпечення позову.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

У відповідності до приписів частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» та Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06 березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ», при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Вирішуючи питання щодо вжиття заходів забезпечення позову, слід навести мотиви, що свідчать про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Отже, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути забезпечено, крім іншого, шляхом: зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору.

У той же час, суди не вправі вживати такі заходи забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони вчиняти певні дії.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Так, обґрунтовуючи клопотання про вжиття заходів забезпечення позову, яке заявлено до подання позовної заяви, ОСОБА_1 зазначив, що винесення Харківською обласною державною адміністрацією розпорядження № 474 від 19.09.2019 р. "Про внесення змін до структури Харківської обласної державної адміністрації", яким передбачено ліквідацію Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації, стало підставою виникнення спірних правовідносин між ним та Харківського обласною державною адміністрацією, внаслідок чого заявник змушений буде звернутись до суду із відповідним позовом.

При цьому, ОСОБА_1 наголошує, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду і поновлення порушених прав та інтересів, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

У ході судового розгляду встановлено, що ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі № 520/10681/16 за позовом ОСОБА_1 до Харківської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, предметом якої є законність Розпорядження № 474 від 19.09.2019 р. "Про внесення змін до структури Харківської обласної державної адміністрації".

Оскаржуваною постановою до структури Харківської обласної державної адміністрації внесено зміни шляхом ліквідації Департаменту екології та природних ресурсів Харківської обласної державної адміністрації та передачі з 10 жовтня 2019 року функцій цього Департаменту до Департаменту житлово-комунального господарства та захисту довкілля Харківської обласної державної адміністрації.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Слід враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Колегія суддів зазначає, що заява про забезпечення позову не містить належних обґрунтувань того, що захист прав, свобод та інтересів позивача буде неможливим без вжиття відповідних заходів, а для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Крім того, позивачем не наведено достатніх обґрунтувань стосовно існування на час звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову очевидної небезпеки шкоди саме його інтересам без вжиття таких заходів.

При цьому, заявник вказує, що вчинення Харківською обласною державною адміністрацією дій, які свідчать про початок процедури ліквідації Департаменту житлово-комунального господарства та захисту довкілля Харківської обласної державної адміністрації, та призведуть, на думку заявника, до звільнення працівників, поновлення на роботі яких в подальшому має відбуватись у судовому порядку, свідчить про можливі складнощі виконання рішення суду у разі задоволення позову ОСОБА_1 та визнання протиправним спірного розпорядження.

Однак, такі твердження судом не приймаються, оскільки мають загальний характер та не містять підтверджень порушення прав чи особистих інтересів саме заявника у разі невжиття заходів забезпечення позову.

У той же час, заявник не вказує, у чому будуть полягати особисто його дії, направлені на відновлення прав та інтересів, що не дає можливості оцінити складність таких майбутніх дій чи встановити обсяг витрат, які можливо будуть при цьому понесені заявником.

На підставі викладеного колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 не надано доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку щодо необґрунтованості заяви позивача та відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням вимог процесуального права, а тому підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Харківської обласної державної адміністрації - задовольнити.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2019 по справі № 01-07/48/19 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов