Справа № 520/6135/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 р. Справа № 520/6135/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2019, суддя Заічко О.В., майдан Свободи 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 20.08.19 по справі № 520/6135/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Пульс Сервіс"

до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування рішень,зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро Пульс Сервіс" (далі позивач, ТОВ "Агро Пульс Сервіс") звернулося до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі відповідач-1, ДФС України), Головного управління ДФС у Харківській області (далі відповідач-2, ГУ ДФС у Харківській обл.), в якому просило суд:

cкасувати рішення комісії ГУ ДФС у Харківській обл., яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації № 1161493/41328729 від 13.05.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 04 квітня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ТОВ «Агро Пульс Сервіс»; № 1162683/41328729 від 14.05.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 04 квітня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ТОВ «Агро Пульс Сервіс»; № 1161494/41328729 від 13.05.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної № 3 від 25 березня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ТОВ «Агро Пульс Сервіс»; № 1164451/41328729 від 16.05.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 28 березня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ТОВ «Агро Пульс Сервіс»;

зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 1 від 04 квітня 2019 року, № 2 від 04 квітня 2019 року, № 3 від 25 березня 2019 року, № 4 від 28 березня 2019 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з даним судовим рішенням, ГУ ДФС у Харківській обл. подало апеляційну скаргу, в якій просило рішення суду першої інстанції скасувати, прийнявши по справі нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги відповідач-2 зазначив, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, неправильно застосував норми матеріального права та виклав в ньому висновки, які не відповідають обставинам справи. Зокрема суд першої інстанції невірно застосував приписи п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) та не взяв до уваги приписи постанови КМУ № 117 від 21.02.2018, яка регулює порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації. Також скаржник зазначив, що до податкових накладних, реєстрація яких була зупинена, платником не надано документів складського обліку, витрат на його зберігання, навантаження чи витрати на складські приміщення, де могли зберігатися ТМЦ, документів, що підтверджують якість та відповідність ТМЦ. Оскільки з наданих позивачем документів неможливо встановити обсяг господарських операцій, дії податкового органу відповідають законам України.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 04.10.2019 залишено без руху апеляційну скагу у зв`язку з несплатою судового збору.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.10.2019, після усунення недоліків апеляційної скарги, відкрито апеляційне провадження у справі.

На адресу суду 04.11.2019 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки вважає, що товариством було надано всі необхідні первинні документи, які підтверджують господарські операції, що підлягають обов`язковій реєстрації в ЄРПН. Також позивач зазначив, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що зупинення реєстрації податкових накладних на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а відтак, є неправомірними.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2019 закінчено підготовку до розгляду та призначено адміністративну справу у відкритому судовому засіданні.

Сторони в судове засідання не з`явилися про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до положень ч.3 ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) справа розглянута без участі сторін.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції були встановлені наступні обставини, які не оспорені сторонами.

В межах здійснення власної господарської діяльності виписано податкові накладні № 1 від 04 квітня 2019 року, № 2 від 04 квітня 2019 року, № 3 від 25 березня 2019 року, № 4 від 28 березня 2019 року та направлено до ДФС для реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних.

ДФС України направлено позивачу квитанції №1, якими повідомлено, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України (далі ПК України) реєстрація ПН/РК № 1 від 04 квітня 2019 року, № 2 від 04 квітня 2019 року, № 3 від 25 березня 2019 року, № 4 від 28 березня 2019 року в ЄРПН зупинена, ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку», запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН ( а.с.70, 105, 116,148).

Позивач надіслав контролюючому органу пояснення із долученням документів про підтвердження реальності здійснення операцій по заблокованим податковим накладним та документи на підтвердження реальності здійснення операцій ( а.с.64 - 66, 99-101, 110-112, 142-144).

За результатами розгляду наведених вище пояснень позивача та долучених до них документів, комісією ГУ ДФС у Харківській обл., яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення № 1161493/41328729 від 13.05.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 04 квітня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ТОВ «Агро Пульс Сервіс»; № 1162683/41328729 від 14.05.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної № 2 від 04 квітня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ТОВ «Агро Пульс Сервіс»; № 1161494/41328729 від 13.05.2019 про відмову у реєстрації податкової накладної № 3 від 25 березня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ТОВ «Агро Пульс Сервіс»; № 1164451/41328729 від 16.05.2019 року про відмову у реєстрації податкової накладної № 4 від 28 березня 2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданої ТОВ «Агро Пульс Сервіс» з підстав ненадання платником податку копій документів (первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг') з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні ( а.с.71-73, 106, 117-119,149-151,170-171).

За наслідками адміністративного оскарження вказані рішення були залишені без змін.

Позивач, не погодившись з вищевказаними рішеннями та, враховуючи наслідки їх адміністративного оскарження, звернувся до суду.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції з даними висновками суду погоджується з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства урегульовано ПК України.

Згідно п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів зазначає, що редакція п. 201.16 ст. 201 ПК України змінена на підставі Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році" від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII (далі - Закон № 2245-VIII).

Пунктом сьомим Прикінцевих та перехідних положень Закону № 2245-VIII Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

21 лютого 2018 року на виконання вимог Закону № 2245-VIII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 117 "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 117).

Відповідно до п. 14 Порядку № 117 визначено перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно з п. 6 Порядку №117, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Відповідно до п. 10 Порядку №117, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

На час винесення спірних у цій справі рішень контролюючого органу, критерії ризиковості здійснення операцій були визначені листом в.о. Голови ДФС України від 05.11.2018, яким визначено, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях і тимчасово окупованій території, в розумінні Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України"; платник податку зареєстрований платником ПДВ менше трьох місяців; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах Державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 ПК України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 ПК України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Відповідність платника податку Критеріям ризиковості платників податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Інформація про внесення/виключення платника податку до/з переліку ризикових платників податків, відповідно до пунктів 1.1-1.6 цих Критеріїв, стає доступною платнику в Електронному кабінеті.

Згідно з пунктами 12, 13 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

За змістом п. 19-21 Порядку № 117 комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про:

реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

З огляду на зазначені вище законодавчі приписи, зупинення реєстрації податкових накладних за своїм змістом є передумовою для прийняття рішень про відмову у реєстрації податкових накладних.

З надісланих позивачу квитанцій слідує, що підставою для зупинення реєстрації в ЄРПН податкових накладних № 1 від 04 квітня 2019 року, № 2 від 04 квітня 2019 року, № 3 від 25 березня 2019 року, № 4 від 28 березня 2019 року стали висновки контролюючого органу про виявлення відповідності вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

При цьому, позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Письмовими доказами у справі підтверджено, що на виконання вимог контролюючого органу, позивачем надіслано пояснення із долученням документів про підтвердження реальності здійснення операцій по заблокованим податковим накладним та документи на підтвердження реальності здійснення операцій ( а.с.64 - 66, 99-101, 110-112, 142-144).

Фактичною підставою для прийняття комісією ГУ ДФС у Харківській обл. рішення про відмову у реєстрації вищезазначених податкових накладних стали висновки Комісії про ненадання платником податку копій документів (первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг') з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

В ході розгляду справи встановлено, що основними видами діяльності позивача є: 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель; 46.61 Оптова торгівля сільськогосподарськими машинами й устаткуванням; 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами, що не заперечувалось сторонами.

Згідно пояснень представника позивача, останній має 4 штатних працівників для виконання вищевказаної діяльності підприємства, а за необхідності, ним залучаються треті особи за цивільно-правовими договорами для виконання певного виду робіт.

Позивачем орендовано частину нежитлового приміщення, згідно Договору оренди № 3/1 від 03.07.2018, за адресою: м. Харків, вул. Соїча, 4 у ТОВ "Агро Пульс Сервіс", що підтверджується актом приймання-передачі частини нежитлового приміщення площею 4 м.кв., наявного в матеріалах справи.

З 31.03.2018 згідно акту приймання - передачі повернено об`єкт за договором оренди № 3/1 від 03.07.2017 та укладено додаткову угоду 01.04.2018 до договору оренди приміщення № 3/1 від 03.07.2017 із ТОВ "Агро Пульс Сервіс" про оренду частини нежитлового приміщення площею 9 кв.м., розташованого за адресою: м. Харків, вул. Соїча, 4, що підтверджується актом приймання - передачі об`єкта оренди, актом надання послуг.

Також, позивач орендує частину нежитлового приміщення, згідно Договору оренди № 0712 від 07.12.2017 р. за адресою: м. Харків, пров. Вишневий, 3 у ТОВ "Агро Пульс Сервіс", що підтверджується актом приймання-передачі, актом надання послуг(а.с.29-30).

Враховуючи наведені обставини, під час судового розгляду підтверджено наявність у позивача матеріально-технічної бази та кваліфікованого персоналу для здійснення власної господарської діяльності.

Щодо податкової накладної № 1 від 04.04.2019, колегія суддів зазначає наступне.

Під час судового розгляду було досліджено договір поставки № 0403/3 від 04.03.2019 між позивачем та ТОВ "Промімпекс", в порядку та на виконання умов якого ТОВ "Промімпекс" було передано на користь позивача товару частковому відвантаженні у кількості 116 рулонів на суму 3501701,28 грн., у т.ч. ПДВ 583616,88 грн.

На підтвердження виконання зобов`язань за вищезазначеним договором до суду надано видаткова накладна, рахунок па оплату, платіжні доручення (відповідно до яких зобов`язання по оплаті виконано позивачем частково).

Також судом досліджено договір поставки № 0403/2 від 04.03.2019 між позивачем та ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ» на поставку стрічки для дорожньої розмітки.

На підтвердження виконання умов даного договору до суду надано видаткову накладну, товарно - транспортну накладну, платіжні доручення (відповідно до яких зобов`язання по оплаті виконано позивачем частково).

Щодо податкової накладної № 2 від 04.04.2019 суд зазначає наступне.

Під час судового розгляду було досліджено договір поставки № б.н. від 16.04.2018 з ТОВ «Промімпекс», на виконання умов якого ТОВ «Промімпекс» (продавець) передав у власність позивача (Покупець) опори ОSН 140/4 посилені у кількості 96 шт. на загальну суму 2 073 484,80 грн., у т.ч. ПДВ 345 580.80 грн., що підтверджується наданими до суду видатковою накладною, рахунком на оплату, платіжними дорученнями (відповідно до яких зобов`язання по оплаті за товар виконано позивачем у повному обсязі).

Також під час судового розгляду досліджено договір поставки № 1604-2 від 16.04.2018 між позивачем та ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ», зобов`язання за яким виконані сторонами частково, що підтверджується наданими до суду рахунком па оплату (відповідно до якого здійснена передоплата па придбання товару), платіжними дорученнями.

Щодо податкової накладної № 3 від 25.03.2019, судовим розглядом встановлено, що остання була виписана за результатами фінансово-господарської діяльності позивача за аналогічних обставин, що і податкова накладна № 1 від 04.04.2019.

Так, позивачем придбано у ТОВ «Промімпекс», в порядку та на умовах договору поставки № 0403/3 від 04.03.2019 116 рулонів дорожньої стрічки, а в подальшому, цей товар було продано ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ», на виконання своїх зобов`язань за договором № 0403/2 від 04.03.2019.

Щодо податкової накладної № 4 від 28.03.2019 колегія суддів зазначає наступне.

На підставі договору поставки № б.н. від 16.04.2018 ТОВ "Промімпекс" передано у власність позивача опори OSH 140/4 посилені, у кількості 48 шт. на загальну суму 1036742,40 грн., у т.ч. ПДВ 172790,40 грн.

Зобов`язання за вищезазначеним договором виконані сторонами в повному обсязі, що підтверджується видатковою накладною, рахунком на оплату, платіжними дорученнями.

Судовим розглядом встановлено, що між позивачем та ФОП ОСОБА_1 був укладений договір про надання послуг, згідно якого ФО-П ОСОБА_1 оцинковує опори, про що свідчить акт надання послуг.

В порядку та на умовах договору поставки № 1604-2 від 16.04.2018 позивачем придбаний у ТОВ «Промімпекс» товар з його оцинкуванням, про що свідчить підписана сторонами видаткова накладна, рахунок на оплату.

За умовами договору, товар був переданий на складі продавця за адресою: м. Харків, пров. Вишневий, 3, про що свідчить підписана сторонами товарно-транспортна накладна № 37 від 28.03.2019 р., та довіреність № 121 від 20.02.2019 р., а ТОВ «ДОРСТРОЙ МОНТАЖ КИЇВ» було частково виконане зобов`язання по оплаті товару, що підтверджується платіжними дорученнями

Щодо посилань апелянта, як на підставу для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних, на ненадання останнім первинних документів, колегія суддів вважає такі посилання необгрунтованими.

Надані позивачем контролюючому органу та досліджені під час судового розгляду первинні документи в підтвердження реальності господарських договорів, на виконання вимог яких складено податкові накладні, відповідають вимогам ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", дефектів форми, змісту або походження не мають.

На момент здійснення господарських операцій контрагенти позивача зареєстровані в установленому законом порядку.

Вищезазначені договори виконані сторонами без претензій та зауважень, ніким не оскаржені та у судовому порядку недійсними не визнані.

Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" встановлено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій товариства є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Згідно п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

З урахуванням наведеного, колегія суддів прийшла до висновку про те, що податковий орган протиправно не прийняв до уваги належним чином оформлених первинних та податкових документів, відповідно до яких платник податків здійснив розрахунки з контрагентом, склав податкові накладні та надіслав для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних на виконання вимог ПК України.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Перевіряючи оскаржувані рішення Комісії на відповідність вимогам, встановленим ч. 2 ст. 2 КАС України, колегія суддів прийшла до висновку про безпідставність зупинення реєстрації податкових накладних, оскільки всупереч визначених у рішеннях підстав їх прийняття, податковим органом не наведено жодного порушення норми матеріального права, не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Натомість платником податків надано первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Враховуючи нормативне регулювання, наведене та проаналізоване вище, як підстави застосування презумпції правомірності рішень платника (підпункт 4.1.4 пункту 4.1 статті 4 ПК України), а також вимоги принципів правової визначеності та передбачуваності, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо безпідставності зупинення реєстрації спірних податкових накладних.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 02.04.2019 по справі №822/1878/18.

Зважаючи на підтвердження під час судового розгляду дійсності господарських договорів, на виконання умов яких складені спірні податкові накладні, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання відповідача зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, з метою відновлення прав та інтересів позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду першої інстанції.

Ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України»(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів прийшла до висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в апеляційній скарзі аргументи відповідача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року по справі № 520/6135/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Любчич
Судді(підпис) (підпис) О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Постанова складена в повному обсязі 21.12.2019