Справа № 400/1923/19
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2019 р. Справа № 400/1923/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1
до відповідача:Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001
треті особи:1. Національна поліція України, вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601 2. Атестаційна комісія № 6 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001
про:визнання протиправним та скасування висновку атестаційної комісії, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі - відповідач, ГУНП), в якому просила суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ від 18.04.2016 року № 86 о/с про звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 з посади слідчого Миколаївського відділення поліції Очаківського відділу поліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді слідчого Миколаївського відділення поліції Очаківського відділу поліції;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області а користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 року у справі № 814/1099/16 (головуючий суддя Біоносенко В.В.) позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено:

- визнано протиправними та скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївській області № 86 о/с від 18.04.2016 року в частині звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції та наказ Головного управління Національної поліції в Миколаївськійь області №140 о/с від 29.06.2016 року щодо внесення змін до наказу № 86 від 18.04.2016 в частині дати звільнення ОСОБА_1 ;

- визнано протиправним та скасовано висновок Атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, викладений у протоколі ОП № 15.00004126.0023419 від 29.02.2016 року;

- поновлено ОСОБА_1 на посаді слідчого Миколаївського відділення поліції Очаківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області;

- стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу з 15.05.2016 року по 25.10.2016 року у сумі 20923,45 грн., без врахування середньої заробітної плати за один місяць, що підлягає негайному виконанню;

- стягнуто з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 середньої заробітної плати за один місяць в розмірі 4780,27 грн.

Постанова Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 року у справі № 814/1099/16 в частині вимог щодо поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення з ГУНП середньої заробітної плати за один місяці підлягала негайному виконанню. 17.11.2016 року судом видано виконавчі листа на виконання постанови суду в даній частині.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2017 року постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 року залишено без змін.

20.03.2017 року Миколаївський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист на виконання постанови від 25.10.2016 року у справі № 814/1099/16 в частині стягнення з ГУНП на користь ОСОБА_1 заробітної плати за час вимушеного прогулу з 15.05.2016 року по 25.10.2016 року у сумі 20923,45 грн., без врахування середньої заробітної плати за один місяць, що підлягає негайному виконанню.

Постановою Верховного Суду від 26.04.2019 року постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2017 року у справі № 814/1099/16 скасовано в частині визнання протиправним та скасування висновку атестаційної комісії та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу. Справу в даній частині передано направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Справі присвоєно номер 400/1923/19 та передано на розгляд судді Малих О.В.

Ухвалою від 27.06.2019 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Скасовуючи рішення першої та апеляційної інстанцій в частині визнання протиправним та скасування висновку атестаційної комісії Верховний Суд вказав, що як вбачається з тексту оскаржуваних судових рішень, позивач при зверненні до суду не заявляв відповідних позовних вимог. Натомість, суди попередніх інстанцій, керуючись положеннями ч. 2 ст. 11 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), вийшли за межі заявлених позовних вимог, зазначивши про необхідність повного захисту прав позивача. Разом з тим, задовольняючи позовні вимоги у цій частині, суди попередніх інстанцій взагалі не з`ясували причин пропуску позивачем цих строків, не перевірили їх дослідженими доказами та не надали оцінки їх поважності, що мало значення для правильного вирішення спору.

З даного приводу суд зазначає наступне:

На момент розгляду справи судом першої інстанції діяв КАС України в редакції станом на 05.10.2016 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 КАС України в редакції станом на 05.10.2016 року, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала (ч 1 ст. 100 КАС України в редакції станом на 05.10.2016 року).

З матеріалів справи вбачається, що у період з 14.04.2016 року по 13.05.2016 року позивач перебувала на лікарняному, що підтверджується листками непрацездатності Миколаївської центральної районної лікарні серії АГЛ № 018480, № 018508 та № 018550. Про своє звільнення, як зазначає позивач у позові, вона дізналась лише 19.05.2016 року після отримання трудової книжки, з записів у якій вона дізналась й про підстави звільнення.

27.05.2016 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправним та скасування наказу про її звільнення та поновлення на посаді.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (ратифікована Україною 11.09.1997 року), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним та безстороннім судом, встановленим законом тобто право на доступ до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України в редакції станом на 05.10.2016 року, кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в адміністративному суді, до підсудності якого вона віднесена.

Європейського суду з прав людини у рішенні від 07.07.2009 по справі «Станьйо (Stagno) проти Бельгії» зазначив, що інститут обмеження строків звернення до суду за захистом своїх прав має на меті сприяння правової визначеності, щоб звільнити суд від необхідності приймати рішення на підставі доказів, які з часом стали невизначеними та неповними. При цьому, інститут строку давності необхідно використовувати з урахуванням конкретних обставин справи, так щоб він не перешкоджав наявним у позивача засобам захисту своїх прав. Обмеження права на звернення до суду повинно бути пропорційно меті правової визначеності, у іншому випадку це буде порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини в частині права на справедливий судовий розгляд.

З огляду на вищевикладене та обставини справи, суд дійшов висновку, що причини пропуску строку звернення до суду є поважними, а позивач не могла бути позбавлена права на розгляд справи в суді.

Єдиною підставою скасування постанови Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2017 року у справі № 814/1099/16 в частині визнання протиправним та скасування висновку атестаційної комісії було не вирішення питання щодо строків звернення позивача до суду з даними вимогами.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 26.04.2019 року у справі № 814/1099/16 зазначив: «Колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій з приводу незаконності звільнення позивача і необхідності його поновлення на службі та вказує, що суди попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень у цій частині позовних вимог правильно застосували норми матеріального права, а також не допустили порушень норм процесуального права і доводи касаційної скарги цього не спростовують».

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування висновку Атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, викладений у протоколі ОП № 15.00004126.0023419 від 29.02.2016 року підлягають задоволенню.

Скасовуючи рішення першої та апеляційної інстанцій в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу Верховний Суд виходив з того, що суди попередніх інстанцій не дослідили докази і не встановили обставини щодо тривалості періоду вимушеного прогулу позивача, розміру її середньоденної та, як наслідок, середньої заробітної плати, а також загального розміру середнього грошового забезпечення, що підлягало присудженню на користь позивача, які мали безпосереднє значення для правильного вирішення справи у відповідній частині позовних вимог.

Так, на момент звільнення позивача зі служби в поліції, а саме 15.05.2016 року діяли норми постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» (далі Порядок № 100).

Одночасно з цим, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260 затверджено Порядок та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання (далі - Порядок № 260).

Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260 набрав чинності з дня офіційного опублікування та застосовуються з дня набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон України № 580).

Закон України № 580 був опублікований в газеті «Голос України» 06.08.2015 року за №141-142, отже, він набрав чинності з 07.11.2015 року (крім норм, визначених пунктом 1 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення»). Порядок № 260 опубліковано в газеті «Офіційний вісник України» від 27.05.2016 року № 39.

Період вимушеного прогулу позивача тривав з 15.05.2016 року по 25.10.2016 року.

Отже, у період з 15.05.2016 року по 26.05.2016 року діяли норми Порядку № 100, а з 27.05.2016 року - норми Порядку № 260.

ГУНП надало відзив на адміністративний позов, в якому зазначило, що оскільки позивача звільнено 15.05.2016 року та поновлено 25.10.2016 року, відповідно до Порядку № 100 час вимушеного прогулу рахується з 15.05.2016 року по 25.10.2016 року включно та становить 113 робочих днів. Згідно довідки про грошове утримання від 11.07.2019 року № 290/28/1-2019 середньоденне грошове забезпечення позивача становило 160,00 грн. Отже, заробітна плата за час вимушеного прогулу становить 18080,00 грн. З урахуванням того, що за постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 25.10.2016 року у справі № 814/1099/16 на користь позивача стягнуто 25703,72 грн., переплата заробітної плати становить 7623,72 грн.

Відповідно до п. 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Працівникам, які пропрацювали на підприємстві, в установі, організації менше двох календарних місяців, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за фактично відпрацьований час.

Згідно п. 8 Порядку № 100, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені а середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно наявної у матеріалах справи Довідки про грошове утримання ОСОБА_1 № 290/28/1-2019 від 11.07.22019 року, середньоденне грошове забезпечення позивача дорівнює 160,00 грн.

Згідно до п. 9 Порядку № 260, при виплаті поліцейським грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

У відповідності до ч. 3 ст. 91 Закону України № 580, для поліцейських установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.

Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов`язків (ч. 4 ст. 91 Закону України № 580).

Час вимушеного прогулу за період з 15.05.2016 року по 25.10.2016 року становить 113 робочих днів: за травень 2016 року - 12 робочих днів, за червень 2016 року - 20 робочих днів; за липень 2016 року - 21 робочий день; за серпень 2016 року - 22 робочих дня; за вересень 2016 року - 22 робочих дня; за жовтень 2016 року - 16 робочих днів.

Отже, розмір заробітної плати, зо підлягає стягненню на користь позивача за період вимушеного прогулу становить 18080,00 грн. (113 робочих днів х 160,00 грн.).

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 19, 77, 241 - 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ) - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати висновок Атестаційної комісії № 6 Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, викладений у протоколі ОП № 15.00004126.0023419 від 29.02.2016 року.

3. Стягнути з Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 15.05.2016 року по 25.10.2016 року у сумі 18080,00 грн. (вісімнадцять тисяч вісімдесят гривень 00 коп.).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.12.2019 року.

Суддя О.В. Малих