Справа № 200/10946/19-а
Суддя: Арестова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Донецький окружний адміністративний суд в складі:
Головуючого судді Арестової Л.В.,
при секретарі Лисинській А.О.
за участю:
представника відповідача: Голуб М.І.
В С Т А Н О В И В:
16 грудня 2019 року на адресу суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги та зобов`язання вчинити певні дії.
Представник позивача до судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином.
Представник відповідача до судового засідання з`явився у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих оплату витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката.
Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, встановив наступне.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 грудня 2019 року задоволено повністю адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДФС у Донецькій області № 73879-43 від 06.06.2019 року.

Визнано протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області щодо нарахування в інтегрованій картці платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» процентів за користування розстроченням у розмірі 1 011 591 грн. 25 копійок за кодом класифікації бюджету 19010100 «екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднених речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю)» та у розмірі 4 034 грн. 12 копійок за кодом класифікації доходів бюджету 19010300 «надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини».

Зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби України у Донецькій області здійснити корегування даних в інтегрованій картки платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» шляхом виключення з інтергованої картки платника податків нарахованих процентів за користування розстроченням у розмірі 1 011 591 грн. 25 копійок за кодом класифікації бюджету 19010100 «екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднених речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю)» та у розмірі 4 034 грн. 12 копійок за кодом класифікації доходів бюджету 19010300 «надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини».

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» судовий збір у сумі 19 076 (дев`ятнадцять тисяч сімдесят шість) гривень 38 коп.

Відповідно до частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно частини другої вказаної статті заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Мотивуючи подану заяву щодо ухвалення додаткового судового рішення у справі, позивач зазначає, що судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Як вбачається з заяви, позивачем були понесені витрати на професійну правничу допомогу, та витрати, пов`язані із прибуттям представників позивача до суду.

Позивач надає суду договір про надання правової допомоги № 1784-ВЭ від 01 квітня 2019 року, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю ДТЕК Східенерго (Клієнт) та Адвокатське об`єднання Перший радник (Виконавець) уклали договір, яким Виконавець зобов`язувався надавати Клієнтові правову допомогу за окремими письмовими або усними дорученнями останнього.

Відповідно до п.1.1. Додаткової угоди № 2 від 04 вересня 2019 року до Договору № 1784-ВЭ про надання правової допомоги від 01.04.2019 року, в рамках Договору та цієї Додаткової угоди Виконавець зобов`язується надавати Клієнтові правову допомогу щодо належного представництва інтересів Клієнта у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 06.06.2019 року № 73879-43, визнання протиправними дій щодо нарахування в інтегрованій картці платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» процентів за користування розстроченням у розмірі 1 011 591,25 грн. за кодом класифікації доходів бюджету 19010100 «екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднених речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю)» та у розмірі 4 034 грн. 12 копійок за кодом класифікації доходів бюджету 19010300 «надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини» та зобов`язання здійснити корегування даних в інтегрованій картки платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» шляхом виключення з інтергованої картки платника податків нарахованих процентів за користування розстроченням у розмірі 1 011 591 грн. 25 копійок за кодом класифікації бюджету 19010100 «екологічний податок, який справляється за викиди в атмосферне повітря забруднених речовин стаціонарними джерелами забруднення (за винятком викидів в атмосферне повітря двоокису вуглецю)» та у розмірі 4 034 грн. 12 копійок за кодом класифікації доходів бюджету 19010300 «надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини».

П. 2.1 та п. 2.2. вказаної додаткової угоди визначено, що загальна вартість послуг з надання правової допомоги Виконавця, що надається Клієнту згідно з цією Додатковою угодою, розраховується на підставі погодинної ставки вартості роботи адвоката 2 000 грн./година та виходячи із фактичного обсягу наданих послуг. Фактичний обсяг наданих послуг визначається сторонами в актах наданих послуг. Оплата наданих послуг здійснюється за фактом їх надання відповідно до наданого Виконавцем рахунку впродовж 15 календарних днів з моменту вступу рішенням суду законної сили.

Також, позивачем на підтвердження факту надання вказаних послуг надано Акт надання послуг № 1 від 12 грудня 2019 року, скріпленого підписами посадових осіб та печатками сторін, відповідно до якого загальна вартість послуг складає 24 195,28 грн.

В матеріалах справи наявні наступні документи: посадочні документи Укрзалізниці про проїзд представника позивача до м. Слов`янськ та до м. Київ на загальну суму - 2 195,28 грн.

Відповідач надає клопотання з запереченнями на заяву про ухвалення додаткового рішення, яке обґрунтовує тим, що витрати, які заявляє позивач, є необґрунтованими, зокрема, тому що відсутнє належне документальне підтвердження витрат на правничу допомогу.

Надаючи правову оцінку доказам на підтвердження заявленого клопотання, суд зазначає наступне.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Частиною 2,3 ст. 16 КАС України представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно зі ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, з викладеного слідує, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

Конституційний Суд України зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч. 2 ст. 3, ст. 59 Конституції України покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах України, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони України, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу.

Визначальним в адміністративному судочинстві за ст. 6 КАС України є принцип верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та встановлюють зміст і спрямованість діяльності держави, а тому, при вирішенні справ суди повинні в першу чергу застосовувати саме принцип верховенства права.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року встановлено, що справедливість судового рішення вимагає, аби такі рішення достатньою мірою висвітлювали мотиви, на яких вони ґрунтуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення і мають оцінюватись у світлі обставини кожної справи. Національні суди, обираючи аргументи та приймаючи докази, мають обов`язок обґрунтувати свою діяльність шляхом наведення підстав для такого рішення. Таким чином, суди мають дослідити: основні доводи (аргументи) сторін та з особливою прискіпливістю й ретельністю досліджувати змагальні документи, що стосуються прав та свобод, гарантованих Конвенцією.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Адміністративне судочинство спрямоване на зміцнення законності, правопорядку та попередження правопорушень, а також сприяє активному та ініціативному виявленню порушень прав, свобод та інтересів осіб з боку влади та поновлення цих прав чи запобігання їх порушенню, а тому суди адміністративної юрисдикції повинні захищати такі права фізичних і юридичних осіб (зокрема й право на відшкодування витрат на правову допомогу) усіма передбаченими й дозволеними законодавством України способами.

Суд зазначає, що витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Вказана позиція підтверджується позицією, викладеній в Постанові Верховного суду від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19.

Таким чином, підлягають відшкодуванню витрати на правничу допомогу у сумі 22 000 (двадцять дві тисячі) гривень 00 копійок.

Суду надано докази щодо понесених позивачем судових витрат, пов`язаних з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, понесених витрат; посадочні документи Укрзалізниці про проїзд представника позивача до м. Слов`янськ та до м. Київ на загальну суму - 2 195 (дві тисячі сто дев`яносто п`ять) гривень 28 копійок.

На підставі викладеного, підлягають всього стягненню судові витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту представників позивача в розмірі 2 195 (дві тисячі сто дев`яносто п`ять) гривень 28 копійки.

Враховуючи, що відповідно до частини п`ятої статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення складається з резолютивної частини із зазначенням, зокрема, розподілу судових витрат, а не вирішення питання про судові витрати є підставою для прийняття додаткового рішення, суд вважає за можливе задовольнити заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 132, 139, 241-252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» про прийняття додаткового рішення в адміністративній справі № 200/10946/19а за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» про прийняття додаткового рішення в адміністративній справі № 200/10946/19а за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь Товариства з обмежено відповідальністю «ДТЕК Східенерго» витрати на правничу допомогу у сумі 22 000 (двадцять дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на користь Товариства з обмежено відповідальністю «ДТЕК Східенерго» судові витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту в розмірі 2 195 (дві тисячі сто дев`яносто п`ять) гривень 28 копійки.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 20 грудня 2019 року.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 20 грудня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.В. Арестова