Справа № 120/4229/19-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

21 грудня 2019 р. Справа № 120/4229/19-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Чернюк Алла Юріївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: Одеського державного університету внутрішніх справ (, адреса: вул. Успенська, 1, м. Одеса, 65014)

до: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 )

про: визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Одеського державного університету внутрішніх справ (, адреса: вул. Успенська, 1, м. Одеса, 65014) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії.

Згідно з пунктом третім частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Частиною першою, другою статті 122 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Згідно з частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, за змістом наведених норм у справах, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби,встановлений місячний строк звернення до суду, який обчислюється з виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що наказом Головного управління Національної полії у Вінницькій області № 34 від 01.03.2019 року лейтенанта поліції ОСОБА_1 , на підставі рапорту від 27.02.2019 року, звільнено зі служби в поліції за власним бажанням.

Для вирішення питання щодо відшкодування фактичних витрат, пов`язаних із підготовкою у вищому навчальному закладі системи МВС, листом Головного управління Національної полії у Вінницькій області № 1729/04/12-2019 від 03.05.2019 року повідомлено позивача про звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 . Вказане повідомлення надійшло на адресу Одеського державного університету внутрішніх справ 11.05.2019 року, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

У подальшому, листом Головного управління Національної полії у Вінницькій області № 2576/04/12-2019 від 02.07.2019 року, який надійшов на адресу Одеського державного університету внутрішніх справ 08.07.2019 року, позивачу додатково направлено копії наявних в архівній справі документів відносно ОСОБА_1 . Разом із тим, адміністративний позов до суду подано лише 11.12.2019 року, тобто поза межами строку, встановленого статтею 122 КАС України.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як слідує зі змісту позовної заяви, через відсутність в особовій справі будь-якого документа, який свідчив би про суму заборгованості, яка рахується за відповідачем, протягом всього терміну з моменту отримання вищевказаної інформації до моменту направлення даного позову до суду, відділом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку університету обраховувалася сума до відшкодування відповідачем у даній справі, а тому представник Одеського державного університету внутрішніх справ просить визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Суд критично ставиться до таких доводів позивача, оскільки, у даному випадку, всі обставини справи вказують на те, що позивач був обізнаний про звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 ще у травні 2019 року, проте до суду звернувся лише у грудні 2019 року. Водночас, суд звертає увагу, що розрахунок, щодо фактичних витрат на навчання, пов`язаних з утриманням колишніх курсантів університету було надано 11.12.2019 року, на звернення (службову записку) начальника відділу юридичного забезпечення Одеського державного університету внутрішніх справ від 21.11.2019 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі № 804/285/16, зазначено, що з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постановах від 14.03.2018 року у справі № 461/5577/15-ц, 31.10.2018 року у справі № 820/5761/15, оскільки указані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Про сталість судової практики вирішення таких спорів з грудня 2018 року відмічено й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2019 року у справі № 127/7858/18.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини дії суб`єкта владних повноважень щодо втручання в права особи повинні бути обґрунтованими, законними, необхідними, а втручання - пропорційним. Дискреційність повноважень органу влади повинна бути зведена до мінімуму, а логіка рішень органу влади повинна бути чіткою і зрозумілою, як і можливі наслідки таких дій. Особа не повинна відповідати за помилки, вчинені органом держави.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Рисовський проти України" суд визнав незаконне та непропорційне втручання у права заявника, гарантовані статтею 1 Першого протоколу Конвенції. Суд у цьому рішенні підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Принцип "належного урядування" покладає на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку на подання позову можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами.

Зазначені позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду є суто суб`єктивними обставинами, а тому не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом. Доказів щодо відсутності та/або причин відсутності в особовій справі відповідача будь-яких документів, які свідчили про суму заборгованості, представником Одеського державного університету внутрішніх справ до суду не надано, а отже, підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду, вказані у позовній заяві, є неповажними.

Згідно з частиною 1 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи викладене, позивачу слід надати заяву про поновлення строку звернення до суду з доказами поважності причин його пропуску.

Водночас, відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 161 КАС України, в позовній заяві зазначаються, зокрема, відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Згідно із частиною п`ятою Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 року № 261, після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.

Таким чином, в межах спірних правовідносин досудовий порядок урегулювання спору є обов`язковим, і пунктом 6 частини п`ятої статті 161 КАС України визначено обов`язкове зазначення позивачем відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Як уже зазначалося судом, листом Головного управління Національної полії у Вінницькій області № 1729/04/12-2019 від 03.05.2019 року повідомлено позивача про звільнення лейтенанта поліції ОСОБА_1 , для вирішення питання щодо відшкодування фактичних витрат, пов`язаних із підготовкою у вищому навчальному закладі системи МВС.

Одеський державний університет внутрішніх справ звернувся до суду з даним адміністративним позовом 11.12.2019 року, а повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у начальному закладі, направлене ОСОБА_1 , датовано 11.12.2019 року, тобто у момент пред`явлення позову.

Таким чином, у матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження інформування відповідача про розмір витрат та реквізити розрахункового рахунка для перерахування коштів, що у відповідності до частини п`ятою Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 року № 261, є обов`язковим.

Частиною першою, другою статті 169 КАС України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю, що дану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення вказаних недоліків шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з обґрунтуванням поважності пропуску цього строку, а також відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору.

Керуючись статтями 122, 123, 161, 169 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Одеського державного університету внутрішніх справ (, адреса: вул. Успенська, 1, м. Одеса, 65014) до ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити дії, залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

3. Дану ухвалу направити позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Чернюк Алла Юріївна