Справа № 200/13344/19-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 р. Справа№200/13344/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 )

до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (, 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5)

про визнання протиправним та скасування рішення від 20 вересня 2019 року № 192/К-19-01-01, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення від 20 вересня 2019 року № 192/К-19-01-01 про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах та зарахувати до пільгового стажу період навчання з 1 вересня 1982 року по 20 липня 1985 року та період роботи на підприємстві з 26 вересня 1985 року по червень 2000 року.

Ухвалою від 19 листопада 2019 року суд залишив без руху позовну заяву позивача та надав десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення виявлених судом недоліків.

27 листопада 2019 року позивач виконав вимоги ухвали суду від 19 листопада 2019 року, чим усунув її недоліки.

Ухвалою суду від 2 грудня 2019 року було прийнято до провадження позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі № 200/13344/19-а за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач зазначає, що прийняте відповідачем рішення при відмову у призначенні йому пенсії є неправомірним та підлягає скасуванню. Позивач зазначив, що для призначення пенсії надавав відповідачу відповідні довідки на підтвердження пільгового характеру праці, проте ці довідки управлінням протиправно прийняті не були.

Відповідач до суду надав відзив, в якому заперечив проти задоволення його позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі. Обґрунтовуючи вимоги поданих заперечень, відповідач зазначив, що позивач зверталась до управління не із заявою установленого зразка про призначення пенсії, а із письмовою заявою про розгляд документів для оформлення пенсії, надавши при цьому копії, а не оригінали документів. Тож, відповідач зауважив, що управлінням жодного рішення № 192/К-19-01-01 про відмову в призначенні пенсії управлінням не приймалось та позивач має право звернутися до управління із заявою установленого зразка про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, надавши засвідчені належним чином документи, а у разі прийняття рішення про відмову оскаржити таке рішення.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 4 червня 1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 . Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується відповідною довідкою від 16 вересня 2019 року №с 1426-.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що 17 вересня 2019 року позивачем до управління подано письмову заяву, згідно якої позивач просила відповідача розглянути подані нею документи для оформлення пенсії. Дана заява була прийнята пенсійним органом 17 вересня 2019 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції управління № 492/К-19-01-01.

Відповідачем по справі не заперечується, що позивачем до зазначеної вище заяви були подані такі документи (їх копії): паспорт, картка платника податків, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, довідки про підтвердження пільгового характеру робіт, накази про атестацію робочих місць та про перейменування підприємств.

Розглянувши заяву позивача та подані ним документи, відповідач листом від 20 вересня 2019 року вих. № 49/К-19-01-01 повідомив позивача про порядок підтвердження наявного пільгового стажу роботи відповідно до умов затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній та зазначив, що оскільки підприємства, на яких працював позивач розташовані у населених пунктах, на території яких органи державної влади України тимчасового не здійснюють свої повноваження (міста Шахтарськ, Жданівка, Донецьк та Харцизьк), врахувати такі довідки для призначення пенсії немає законних підстав. Таким чином, у даній відповіді пенсійним органом фактично надано оцінку поданим позивачем документам та відмовлено у їх врахуванні «при призначенні пенсії».

Позивачем до матеріалів пенсійної справи надані також наступні документи: довідка Відокремленого підрозділу «Управління допоміжного виробництва» Державного підприємства «Шахтарськантрацит» від 17 листопада 2014 року № 13/8/7.6-28 на підтвердження пільгового характеру роботи у період з 26 вересня 1985 року по 26 жовтня 1985 року, з 26 жовтня 1985 року по 11 липня 1991 року, з 11 липня 1991 року по 9 жовтня 1991 року, з 9 жовтня 1991 року по 13 серпня 2001 року та з 13 серпня 2001 року по 30 квітня 2006 року, наказ підприємства від 30 вересня 1985 року, історична довідка за період 1955-2007 років, наказ від 26 вересня 1994 року № 902-к «Про підсумки атестації робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад за умовами праці», наказ від 10 квітня 2000 року № 221 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», наказ від 30 червня 2005 року «Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці», наказ від 11 травня 2005 року № 106 «Про результати атестації підземних робочих місць за умовами праці», довідка ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» від 14 серпня 2014 року № 57 на підтвердження пільгового характеру роботи у період з 3 травня 2006 року по 31 жовтня 2008 року та з 1 березня 2009 року по 31 травня 2014 року, довідка ТОВ «Шахта «Донбас» від 19 серпня 2014 року № 72 на підтвердження пільгового характеру роботи у період з 1 листопада 2008 року по 28 лютого 2009 року, наказ «Шахтоуправління «Донбас» від 4 квітня 2005 року № 527 «Про результати атестації робочих місць» та від 12 червня 2008 року № 781 «Про підсумки атестації робочих місць шахт за умовами праці», довідка від 14 серпня 2014 року № 56 про перейменування підприємства, наказ ТОВ «Шахта «Донбас» від 25 листопада 2008 року № 148 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці», наказ ПАТ «Шахтоуправління «Донбас» від 10 червня 2013 року № 695, довідки Відокремленого підрозділу «Управління допоміжного виробництва» Державного підприємства «Шахтарськантрацит» про заробітну плату для обчислення пенсії від 17 листопада 2014 року № 13/8/7.6-28-1, № 13/8/7.6-28-2, № 13/8/7.6-28-3, виписки з особового рахунку позивача № 2348 від 17 листопада 2014 року № 13/8/7.6-28-4, № 13/8/7.6-28-5, № 13/8/7.6-28-6, індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5).

Крім того, на підтвердження факту роботи позивача матеріали справи містять копію трудової книжки серії НОМЕР_4 , яка містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача. Записи про роботу засвідчений відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають.

Суд критично ставиться до доводів відповідача про те, що позивачем не дотримано встановленого порядку звернення за призначенням пенсії, оскільки із листа управління від 20 вересня 2019 не вбачається, що підставою для відмови у призначенні пенсії є неналежна форма та зміст заяви позивача, а також не зазначено про відсутність необхідних документів. Зі змісту заяви вбачається, що вона містить всю необхідну інформацію, що передбачена і заявою встановленого зразка. Отже, зазначаючи про недотримання порядку звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії, відповідач припустився формалізму.

При цьому, суд зазначає,що матеріали справи дійсно не містять рішення відповідача від 20 вересня 219 року № 192/К-19-01-01 про відмову в призначенні пенсії, яке у позові просить скасувати позивач.

Щодо посилання відповідача на те, що довідки видані підприємствами розташованими на непідконтрольній території, тому не можуть враховуватися при призначенні пенсії суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників. Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1 чи 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Як встановлено судом раніше, позивачем для призначення пенсії на пільгових умовах, окрім трудової книжки, були надані документи, що підтверджують факт перебування позивача на роботах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Відповідно до Додатку 1 Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р міста Шахтарськ, Жданівка, Донецьк та Харцизьк, де перебувають підприємства, на яких працювала позивач та які не приймає для розгляду та зарахування до пільгового стажу відповідач, відноситься до території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Суд зазначає, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Однак, як зазначив відповідач, провести перевірку достовірності документів не має можливості тому, що підприємства знаходяться на непідконтрольній українській владі території і не здійснили перереєстрацію юридичної адреси на підконтрольну України територію.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Проте, суд зауважує, що відсутність можливості проведення перевірки не може позбавляти позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення. Натомість, як вбачається з наданої відповіді від 20 серпня 2019 року відповідачем взагалі не надано оцінку записам трудової книжки позивача.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить до висновку, що відповідач безпідставно не врахував позивачу для призначення пенсії, надані позивачем довідки.

За приписами статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 08 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров`я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу статті 6 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Наведені вище обставини свідчать про недбале ставлення пенсійного органу до вирішення такого важливого питання як пенсійне забезпечення особи, яке гарантується статтею 46 Конституції України і визначено законодавцем як джерело існування громадянина держави.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду,може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. З аналізу вищезазначених правових норм суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями не забезпечив справедливої рівноваги, запобігаючи несприятливим наслідкам, які можуть виникнути після прийняття такого рішення для захисту основоположних прав конкретної особи, використовуючи свої функції, покладені статтею 19 Конституції України.

Проте, суд зауважує, що належними доказами підтверджено, що пенсійним органом рішення від 20 вересня 219 року № 192/К-19-01-01 про відмову в призначенні пенсії не приймалось, що виключає можливість задоволення позовних вимог позивача в цій частині. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 17 серпня 2019 року та подані до неї документи, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. Суд зауважує, що в межах спірних правовідносин, суд не надає правової оцінки щодо можливості зарахування чи не зарахування визначених позивачем періодів та зважаючи на дискрецію повноважень пенсійного органу не зараховує цей стаж.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. відповідно до квитанції від 27 листопада 2019 року. Отже, витрати по сплаті судового збору пропорційно частині задоволених позовних вимог у сумі 700 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (, 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5) про визнання протиправним та скасування рішення від 20 вересня 2019 року № 192/К-19-01-01, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 17 серпня 2019 року та подані до неї документи, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (, 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, 5) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_3 скринька АДРЕСА_4 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 700 (сімсот) грн.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 19 грудня 2019 року. Повне судове рішення складено 19 грудня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар