Справа № 408/4372/19-а
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

19 грудня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 408/4372/19-а

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику (повідомлення) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Станично - Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду з Біловодського районного суду Луганської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Станично - Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, відповідно до якої, з урахуванням уточнень, позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 03.06.2019 "Про відмову в призначенні соціальної допомоги" на дітей, над якими встановлено опіку, у зв`язку з закінченням терміну надання документів (довідки про нараховані аліменти);

зобов`язати управління соціального захисту населення Станично-Луганської РДА Луганської області призначити державну соціальну допомогу дітям, над якими встановлено опіку: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі двох прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку згідно існуючого законодавства з 01.05.2019.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що розпорядженнями голови Станично-Луганської районної адміністрації №190 та №191 від 14 травня 2018 року позивач призначена опікуном над малолітніми ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З травня 2018 року до 30 квітня 2019 року позивач отримувала державну допомогу та використовувала її для харчування, лікування, навчання, придбання одягу та соціальної реабілітації дітей під опікою.

У квітні 2019 року позивач звернулась до Станично-Луганського управління соціального захисту населення з метою отримання інформації щодо переліку документів, які необхідно подати для подовження виплати державної соціальної допомоги на дітей під опікою.

Співробітники управління одразу повідомили, що позивач не буде отримувати допомогу на дітей під опікою так як позивач не одержує аліментів від батьків цих дітей.

Позивач зібрала всі необхідні довідки, передбачені п.27 Постанови КМУ №1751 в редакції Постанови КМ №688 від 08.09.2015 та додала заяву про те, що не отримує аліментів на дітей.

Від управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації позивач отримала лист від 16.05.2019, яким їй було повідомлено про необхідність надання довідки про місячні розміри аліментів.

Позивач знову повідомила управління соцзахисту про те, що вона не отримує аліменти на дітей, над якими встановлено опіку та пізніше отримала рішення про відмову в призначенні соціальної допомоги від 03.06.2019 на дітей під опікою, у зв`язку з відсутністю довідки про нараховані аліменти. У вказаній відмові не було зазначено ані прізвища дітей, ані перелік законодавчих актів, які передбачають відмову у призначенні державної соціальної допомоги дітям над якими встановлено опіку, у зв`язку з відсутністю довідки про нараховані аліменти. Також, рішення не містило порядок його скарження.

У зв`язку із викладеним, позивач звернулась до відповідача із заявою про надання роз`яснення згідно вимог чинного законодавства щодо підстав відмови у виплаті державної допомоги дітям під опікою внаслідок неотримання аліментів та відсутності довідки про нараховані аліменти.

03.07.2019 позивач отримала відповідь від 20.06.2019 з посиланням на п.27 Постанови КМУ №1751 від 27.12.2001.

Однак позивач зауважує, що у п.27 Постанови КМУ № 1751 від 27.12.2001 не має зазначення про те, що відсутність довідки про нараховані аліменти є підставою для відмови на подовження(призначення) державної допомоги дітям над якими встановлено опіку.

Виходячи з вищезазначеного, на думку позивача, оскаржуване рішення відповідача є протиправним і таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою суду від 18.10.2019 продовжено процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Першою апеляційного адміністративного суду від 12.11.2019 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 18.10.2019.

21.11.2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла адміністративна справа №408/4372/19-а з Першого апеляційного адміністративного суду.

25.11.2019 позивачем через канцелярію суду надано заяву про уточнення позовних вимог та клопотання про відстрочення сплати судового збору до ухвалення рішення по суті.

Ухвалою суду від 25.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін, відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 768,40 грн за подання до суду позовної заяви до ухвалення судового рішення в даній справі.

Від представника відповідача 05.12.2019 через канцелярію суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує проти позовних вимог та просить відмовити у їх задоволенні, з огляду на наступне (а.с.85-88).

15.05.2018 позивач звернулась до Управління с заявою про призначення допомоги на дітей, над якими встановлено опіку та піклування. До заяви були додані такі документи: довідка Військово-цивільної адміністрації сіл Нижня Вільхова, Малинове, Плотина та Пшеничне Станично-Луганського району Луганської області №854 від 15.05.2018 про склад родини; копія паспорта та копія картки платника податків на ОСОБА_1 ; копія картки платника податків на ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ; Розпорядження голови Станчино - Луганської РДА №190 від 14.05.2018, №191 від 14.05.2018 про встановлення опіки над малолітніми дітьми; копія свідоцтва про народження на ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 ; довідка з КЗ Плотинського НВК Станично-Луганського району № 50 від 14.05.2018 про навчання ОСОБА_2 в школі; заяву на ім`я начальника управління про те, що позивач ознайомлена, що повинна звернутися до суду про стягненню аліментів.

Допомога була призначена ОСОБА_1 з 01.05.2018 по 30.04.2019 на двох дітей.

02.05.2019 позивач звернулася за подовженням допомоги з заявою про призначення допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування.

Пунктом 27 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001, вказаний вичерпний перелік документів для призначення вищевказаного виду допомоги, в якому чітко прописана довідка про місячний розмір аліментів, що одержує на дитину опікун.

ОСОБА_1 звернулась повторно за призначенням вищевказаного виду допомоги, тому для продовження виплати допомоги, на думку відповідача, вона має надати довідку про місячний розмір аліментів.

Оскільки пунктами 27 та 28 Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1751 від 27.12.2001 визначено вичерпний перелік документів, який має надаватися разом із заявою про призначення допомоги чи продовження її виплати, Управління під час повідомлення позивача про документи, яких не вистачає, на думку відповідача, діяло на підставі та в межах своїх повноважень. Відповідач зазначає, що довідки про місячні розміри пенсії, аліменти, стипендії, державної допомоги, що одержує опікун чи піклувальник на дитину, мають надаватися разом з кожною заявою про призначення допомоги чи продовження її виплати

11.05.2019 позивач надала заяву на ім`я начальника управління, де повідомила, що вона проінформована про те, що для подовження виплат вона повинна мати рішення про призначення аліментів, зазначивши, що за неї звернутися в суд повинні спеціалісти Служби у справах дітей.

На вищевказаний лист була надана відповідь від 16.05.2019 №1142, де повторно повідомлено позивача про необхідність надати довідку про місячний розмір аліментів до 02.06.2019, проте у встановлений термін позивач не надала необхідні документи та 03.06.2019 Управлінням було винесено рішення про відмову в призначенні соціальної допомоги, у зв`язку із закінченням терміну надання документів.

Тому, на думку відповідача, відсутні законні підстави для продовження виплати допомоги ОСОБА_4 без повного пакету документів, визначеного Порядком.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , і.н. НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.45,45 на звороті).

Розпорядженням голови Станично - Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 26.05.2017 №109 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (і.н. НОМЕР_2 ) (а.с.96,105).

Розпорядженням голови Станично - Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 26.05.2017 №108 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (і.н. НОМЕР_3 ) (а.с.97,105).

Розпорядженням голови Станично - Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 14.05.2018 №190 встановлено опіку над малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , призначено громадянку ОСОБА_1 опікуном над малолітнім ОСОБА_3 (а.с.46,47).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_4 вбачається, що батьками першого є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.47).

Розпорядженням голови Станично - Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 14.05.2018 №191 встановлено опіку над малолітнім ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено громадянку ОСОБА_1 опікуном над малолітнім ОСОБА_2 (а.с.48,49).

Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_2 серії НОМЕР_5 вбачається, що батьками першого є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.49).

15.05.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування та рішенням відповідача від 31.05.2018 призначено відповідну допомогу на ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 01.05.2018 по 30.04.2019, що також вбачається з повідомлення відповідача про надання державної соціальної допомоги сім`ям з дітьми. Виплату вказаної допомоги підтверджено довідками (а.с.50,108-111,120-122).

02.05.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування (а.с.117,118).

Відповідно до заяви позивача від 15.05.2018 було повідомлено відповідача, що позивач ознайомлена, що повинна звернутись до суду по стягненню аліментів з ОСОБА_6 на дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Також, позивачем надано розписку, що вона зобов`язується повідомити у десятиденний строк спеціалістів УСЗН у разі виникнення підстав, передбачених п.30 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 (а.с.98,99).

11.05.2019 ОСОБА_1 надала відповідачу заяву, в якій зазначила, що питанням позбавлення батьківських прав та призначення аліментів повинна займатись Служба по справам дітей Станично - Луганської РДА, а також повідомила про відсутність рішення про призначення аліментів (а.с.89).

Листом відповідача від 16.05.2019 №1142 на вищевказану заяву позивача, останній повідомлено про необхідність надання до 02.06.2019 довідки про місячні розміри аліментів (а.с.51,90).

Рішенням відповідача від 03.06.2019 ОСОБА_7 відмовлено у призначенні соціальної допомоги за заявою від 02.05.2019, у зв`язку із закінченням терміну надання документів (довідки про нараховані аліменти) (а.с.52,119).

18.06.2019 позивач звернулась до відповідача з заявою, в якій повідомила відповідача про наявність в Біловодському районному суді Луганської області справи щодо позбавлення ОСОБА_6 батьківських прав, у зв`язку із чим просила переглянути її заяву про продовження виплати соціальної допомоги на дітей під опікою (а.с.54).

Листом від 27.06.2019 №1549 УСЗН Станично-Луганської райдержадміністрації повідомило ОСОБА_1 про необхідність звернення із заявою та відповідними документами для продовження виплати допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування (а.с.55).

Листом від 20.06.2019 №1479 відповідачем повідомлено позивача про те, що для продовження виплати допомоги ОСОБА_1 має надати довідку про місячний розмір аліментів (а.с.53).

Згідно довідки від 15.10.2019 №1536, виданої військово - цивільною адміністрацією сіл Нижня Вільхова, Верхня Вільхова, Малинове, Плотина та Пшеничне Станично - Луганського району Луганської області, вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована та постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та має склад сім`ї: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - син, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 - онука, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - онук, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - дитина під опікою, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 - дитина під опікою (а.с.56).

На момент розгляду справи жодних доказів щодо призначення (продовження) допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування ОСОБА_1 , суду не надано.

Спірним у даній справі є питання чи має позивач право на отримання допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування без довідки про місячні розміри аліментів через відсутність їх виплати.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов`язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Гарантований державою рівень матеріальної підтримки сімей з дітьми шляхом надання державної грошової допомоги з урахуванням складу сім`ї, її доходів та віку дітей визначає Закон України 21 листопада 1992 року № 2811-XII «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» (далі - Закон № 2811-XII), який спрямований на забезпечення пріоритету державної допомоги сім`ям з дітьми у загальній системі соціального захисту населення.

Відповідно до статті 1 Закону № 2811-XII громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Порядок призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми та перелік документів, необхідних для призначення допомоги за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Роботу щодо призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми організовує центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 3 Закону № 2811-XII відповідно до цього Закону призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми, зокрема, допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону № 2811-XII України всі види державної допомоги сім`ям з дітьми, крім допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами жінкам, зазначеним у частині другій статті 4 цього Закону, призначають і виплачують органи соціального захисту населення за місцем проживання батьків (усиновлювачів, опікуна, піклувальника).

Згідно зі статтею 16 Закону № 2811-XII допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається особам, призначеним в установленому законом порядку опікунами чи піклувальниками дітей, які позбавлені батьківського піклування. Така допомога вважається власністю дитини.

Відповідно до статті 17 Закону № 2811-XII допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається на підставі рішення про встановлення опіки чи піклування.

Приписами статті 18 Закону № 2811-XII визначено, що допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, надається у розмірі, що становить два прожиткових мінімуми для дитини відповідного віку.

У разі коли на дитину виплачуються призначені в установленому порядку пенсія, аліменти, стипендія, державна допомога (крім державної соціальної допомоги, що виплачується на дітей з інвалідністю, відповідно до законодавства), розмір допомоги на дитину, над якою встановлено опіку чи піклування, визначається як різниця між двома прожитковими мінімумами для дитини відповідного віку та розміром призначених пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги.

Відповідно до статті 23 Закону № 2811-XII рішення органу, що призначає і здійснює виплату державної допомоги, може бути оскаржено у вищестоящих органах виконавчої влади або у судовому порядку.

В силу пункту 25 Порядку призначення та виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1751 (далі Порядок № 1751) відповідно до статті 16 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається особам, визначеним в установленому порядку опікунами чи піклувальниками дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення їх батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування та відповідно до законодавства набули статусу дитини-сироти, дитини, позбавленої батьківського піклування.

Відповідно до пункту 26 Порядку № 1751 у разі коли на дитину виплачуються призначені в установленому порядку пенсія, аліменти, стипендія, державна допомога (крім державної соціальної допомоги, що виплачується на дітей з інвалідністю відповідно до законодавства), розмір допомоги на дитину, над якою встановлено опіку чи піклування, визначається як різниця між двома прожитковими мінімумами для дитини відповідного віку та розміром призначених пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги. Розмір призначених пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги враховується як середньомісячний розмір зазначених виплат, одержаних на дитину за попередні дванадцять календарних місяців.

У разі передачі дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування або влаштування в дитячий будинок сімейного типу, прийомну сім`ю до розрахунку розміру допомоги на таку дитину не включається розмір призначеної державної соціальної допомоги на дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

У разі коли для дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, аліменти (за відсутності осіб, що за законом зобов`язані їх утримувати), пенсія, стипендія, державна допомога за попередні дванадцять календарних місяців не нараховувалися, зазначена допомога призначається у розмірі двох прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

Пунктом 27 Порядку № 1751 визначено, що для одержання допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, до органу соціального захисту населення подаються такі документи:

1) заява опікуна чи піклувальника про призначення допомоги, яка складається за формою, затвердженою Мінсоцполітики;

2) копія рішення органу опіки та піклування або суду про встановлення опіки чи піклування над дитиною-сиротою або дитиною, позбавленою батьківського піклування;

3) копія свідоцтва про народження дитини;

4) довідка про реєстрацію місця проживання опікуна (піклувальника) та дитини (для дітей, над якими встановлено опіку чи піклування і які є вихованцями дитячих навчальних закладів, що фінансуються не за рахунок бюджетних коштів, - видана органом реєстрації довідка, в якій зазначено статус дитячого навчального закладу та за які кошти він фінансується, а також підтверджено факт перебування в ньому дітей);

5) довідки про місячні розміри пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги, що одержує на дитину опікун чи піклувальник (у разі одержання пенсії на дитину органи соціального захисту населення використовують відомості про розмір пенсії, що надійшли від органів Пенсійного фонду України на електронних носіях інформації);

6) медичний висновок про дитину з інвалідністю віком до 18 років, виданий в установленому МОЗ порядку.

У разі неможливості одержання довідки про розмір аліментів від органів державної виконавчої служби, розташованих на тимчасово окупованій території України та в районі проведення антитерористичної операції, державна допомога призначається на підставі письмової заяви опікуна чи піклувальника про одержання (неодержання) аліментів.

Відповідальність за достовірність наданої органу соціального захисту населення інформації щодо неодержання аліментів або щодо їх розміру покладається на опікунів чи піклувальників.

У разі поновлення виплати аліментів опікуни чи піклувальники зобов`язані в триденний строк письмово повідомити про це органу соціального захисту населення для проведення відповідного перерахунку розміру раніше призначеної допомоги.

У разі коли батьки, місце перебування яких відоме, не сплачують аліменти, орган соціального захисту населення призначає допомогу без урахування їх суми. При цьому, зазначений орган протягом десяти днів після подання опікуном чи піклувальником заяви про призначення допомоги повідомляє службі у справах дітей про неодержання опікуном чи піклувальником аліментів.

Служба у справах дітей щороку до 31 грудня поточного року інформує орган соціального захисту населення про факти одержання (неодержання) опікуном чи піклувальником аліментів на дітей.

Відповідно до пункту 28 Порядку № 1751 допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається на дванадцять місяців. Питання про продовження виплати допомоги вирішується на підставі заяви та довідок про місячні розміри пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги, що одержує опікун чи піклувальник на дитину.

Пунктом 29 Порядку № 1751 встановлено, що допомога на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, призначається з місяця, в якому була подана заява з усіма необхідними документами, та виплачується щомісяця до моменту досягнення дитиною 18-річного віку включно.

Згідно із пунктом 30 Порядку № 1751 підставою для припинення виплати допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, є: звільнення від виконання обов`язків опікуна чи піклувальника; працевлаштування або взяття шлюбу дитиною до досягнення нею 18-річного віку; усиновлення дитини, передача дитини батькам; досягнення дитиною 18-річного віку; надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності, якщо вона записана матір`ю або батьком дитини.

У разі виникнення обставин, внаслідок яких може бути припинена виплата зазначеної допомоги, її одержувачі, служба у справах дітей, виконавчий комітет сільської (селищної) ради або уповноважена особа, визначена виконавчим органом ради об`єднаної територіальної громади, зобов`язані у десятиденний строк повідомити про це органи соціального захисту населення, які виплачують допомогу.

Виплата допомоги припиняється за рішенням органу соціального захисту населення з місяця, що настає за місяцем, в якому виникли відповідні обставини.

Згідно приписів пункту 32 Порядку № 1751 покриття витрат на виплату допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету у вигляді субвенцій до місцевих бюджетів.

У пункті 43 Порядку № 1751 окреслено, що документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, особисто.

Документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, розглядаються органом, що призначає і виплачує державну допомогу, протягом десяти днів з дня подання заяви.

Про призначення державної допомоги сім`ям з дітьми чи про відмову в її призначенні із зазначенням причини відмови та порядку оскарження цього рішення орган, що призначає і виплачує зазначену допомогу, видає чи надсилає заявникові письмове повідомлення протягом п`яти днів після прийняття відповідного рішення.

У разі коли до заяви не додані всі необхідні документи, орган соціального захисту населення повідомляє заявника, які документи мають бути подані додатково. Якщо вони будуть подані не пізніше ніж протягом одного місяця з дня одержання зазначеного повідомлення, днем (місяцем) звернення за призначенням допомоги вважається день (місяць) прийняття або відправлення заяви (пункт 44 Порядку № 1751).

Аналізом наведених вище норм суд дійшов висновку, що діючим законодавством чітко визначений перелік підстав припинення виплати допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування.

Натомість, в спірних правовідносинах відсутні будь які з наведених підстави для припинення виплати зазначеної допомоги.

З урахуванням пункту 27 Порядку № 1751, яким визначено, що Служба у справах дітей щороку до 31 грудня поточного року інформує орган соціального захисту населення про факти одержання (неодержання) опікуном чи піклувальником аліментів на дітей, вбачається, що відповідач в даній ситуації діє у безпосередньому контакті з приводу отримання/неотримання аліментів саме зі Службою у справах дітей.

Крім того суд звертає увагу, що діючим Порядком № 1751 передбачено надання довідки про місячні розміри пенсії, аліментів, стипендії, державної допомоги у випадку їх одержання опікуном чи піклувальником на дитину. До того ж відповідальність за достовірність наданої органу соціального захисту населення інформації щодо неодержання аліментів або щодо їх розміру покладається саме на опікунів чи піклувальників.

В даному випадку позивач не отримує аліментів, про що вона повідомила відповідача відповідною заявою, а отже ОСОБА_1 відповідно до Порядку № 1751 несе за це відповідальність.

Одночасно суд зауважує, що згідно відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 05.06.2019 відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою органу опіки та піклування Станично-Луганської районної державної адміністрації в інтересах дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_9 до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , третя особа - служба у справах дітей Станично-Луганської РДА про позбавлення батьківських прав.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, на час розгляду даної справи судом, інформація щодо наявності рішення про стягнення аліментів відсутня, що не було з`ясовано відповідачем при винесенні оскаржуваного рішення. Не надано суду також і доказів отримання ОСОБА_1 аліментів від батьків дітей.

Окрім того, суд звертає увагу, що позивач отримувала допомогу на дітей, над якими встановлено опіку з 01.05.2018 по 30.04.2019 без надання довідки про отримані аліменти.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у відповідача були відсутні підстави для відмови у продовженні виплати ОСОБА_1 допомоги на дітей, над якими встановлена опіка.

Так само, в даному випадку були відсутні підстави для припинення виплати допомоги відповідно до пункту 30 Порядку №1751.

Таким чином, відповідачем не наведено жодної з умов, передбачених Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" чи Порядком № 1751, в обґрунтування прийнятого 03.06.2019 рішення про відмову в призначенні допомоги позивачу на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування.

Частиною 2 статті 6 КАС України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" при здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За практикою ЄСПЛ під час втручання необхідно дотримуватися "справедливої рівноваги" між загальними інтересами суспільства і вимогами захисту основних прав людини (справа "Pressos Compania Naviera S.A. та інші проти Бельгії", 20.11.1995 п. 38). Цю рівновагу буде порушено, якщо людині доведеться нести надто специфічний або надмірний тягар. Така позиція висловлена ЄСПЛ у справі "Звежинський проти Польщі" (п. 71).

У пункті 73 вказаного рішення ЄСПЛ підкреслив, що розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно і дуже послідовно ("Беєлер проти Італії").

Відповідно до частини сьомої статті 7 Сімейного Кодексу України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (в редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року), яку ратифіковано Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Керуючись принципом верховенства права, суд вважає, що з урахуванням інтересів дитини та обставин, встановлених судом під час розгляду справи, позивач має право на продовження виплати державної соціальної допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування, з 02.05.2019.

В той же час, відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення діяв з порушенням принципу об`єктивності, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та порушенням принципу пропорційності, тобто без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, а тому наявні підстави для визнання його протиправним та скасування.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 03.06.2019 "Про відмову в призначенні соціальної допомоги" на дітей над якими встановлено опіку у зв`язку з закінченням терміну надання документів (довідки про нараховані аліменти).

Щодо вимог ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача призначити державну соціальну допомогу дітям, над якими встановлено опіку, суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

У випадку, коли поданих доказів достатньо для того, щоб зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення чи утриматись від вчинення певних дій, суд вправі обрати такий спосіб захисту порушеного права. При цьому, спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

В силу положень частини другої статті 5 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до судової практики Європейського суду з прав людини запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців. Обсяг таких повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування.

Згідно підходів ЕСПЛ рішення суду у подібних спорах між громадянином та державним органом повинно ухвалюватися таким чином, щоб унеможливлювати звернення громадянина до суду повторно з цього ж самого приводу.

Рішення органу влади має бути визнано протиправним у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо ідеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суд зобов`язаний відновити порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

Аналогічний підхід має бути застосований і в разі, коли має місце протиправна бездіяльність органу влади щодо неприйняття відповідного рішення у відносинах, коли обставини свідчать про наявність всіх підстав для його прийняття (рішення Європейського суду з прав людини Олссон проти Швеції від 24.03.1988).

Втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.

Отже, повноваження відповідача у спірних відносинах не є дискреційними.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що в даному випадку правильним та ефективним способом захисту порушеного права буде зобов`язання управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області призначити (продовжити) та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу на дітей, над якими встановлено опіку - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі двох прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку з 01.05.2019.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, позивачем доведено, а відповідачем не спростовано протиправність відмови у продовженні виплати допомоги на дітей, над якими встановлено опіку чи піклування за відповідний період, а тому позов слід задовольнити повністю.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Ухвалою суду від 25.11.2019 відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору у розмірі 768,40 гривень за подання до суду позовної заяви до ухвалення судового рішення в даній справі.

Відповідно до частини другої статті 133 КАС України, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 768,40 грн стягнути на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Станично - Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління соціального захисту населення Станично - Луганської районної державної адміністрації Луганської області від 03.06.2019 про відмову в призначенні соціальної допомоги ОСОБА_1 .

Зобов`язати управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області призначити (продовжити) та виплатити ОСОБА_1 державну соціальну допомогу на дітей, над якими встановлено опіку - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8 , у розмірі двох прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку з 01.05.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області на користь Державного бюджету України судові витрати зі сплати судового збору у сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.Є. Петросян