Справа № 400/2594/19
Суддя: Устинов І. А.
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2019 р. № 400/2594/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Устинова І.А., розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю "Атомремонт", пр-т Незалежности, 22, оф. 12/2, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55002

до відповідача:Головного управління ДФС у Миколаївській області, вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001

про:визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 26.07.2019 р. № 7, № 7,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Атомремонт» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Миколаївській області (далі - відповідач) з вимогами: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.07.2019 № 7, № 7, прийняті Головним управлінням ДФС у Миколаївській області.

Ухвалою суду від 23.08.2019 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Позивач обґрунтував позовні вимоги тим, що оскаржувані податкові повідомлення є протиправними та підлягають скасуванню. Позивачем до перевірки надавались всі документи, що підтверджують дані податкової та фінансової звітності, які досліджувались податковим органом під час перевірки. Оприбуткування товару здійснено позивачем в повному обсязі. Також позивач вважає, що недоречним є висновок відповідача щодо начебто виявлених кримінальних проваджень стосовно контрагентів позивача «за ланцюгом постачання» без зазначення їх номерів та результатів розслідування. До матеріалів справи позивач додав документи, які на його думку підтверджують обгрунтованість формування податкового кредиту. Позовні вимоги позивач просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач до перевірки не надав документального підтвердження, яким чином товар передавався товар між позивачем та ТОВ «Доннеа Трейдінг» та іншими контрагентами, а також не надав документального підтвердження щодо якості і комплектності товару, його відповідності державним стандартам України або затвердженим технічним умовам заводу-виробника, документів, що підтверджують переміщення товару. Перевіркою не встановлено законне джерело походження ТМЦ, реалізацію яких документально оформлено з контрагентами позивача, що перевірялись. Відповідач за результатами перевірки не зміг встановити та підтвердити факт реального здійснення господарських операцій позивача з контрагентами, що досліджувались під час перевірки. Відповідач під час проведення перевірок використовує наявну податкову інформацію щодо платників податків з метою встановлення порушень ним податкового та іншого законодавства. За результатами проведенні перевірки позивача були прийняті податкові повідомлення-рішення, як відповідають чинному законодавству України. В задоволенні позову відповідач просив відмовити повністю.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ТОВ «Миколаївмолпром» є юридичною особою, яка зареєстрована Виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради Миколаївської області, має . Основним видом діяльності згідно КВЕД є 41.20 є Будівництво житлових і нежитлових будівель.

Судом встановлено, що з 19.06.19 р. по 25.06.19 р. службовими особами Головного управління ДФС у Миколаївській області була проведена документальна планова виїзна перевірка ТОВ «Атомремонт» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентом- постачальником ТОВ «ПОЗИТРОН ПЛЮС» () за жовтень - листопад 2018 року, ТОВ «ІТЦ «ЕСМ» () за серпень - вересень 2018 року, ТОВ «ДОННЕА ТРЕЙДІНГ» () за липень 2018 року, ТОВ «ФОТОН ІМПУЛЬС» () за грудень 2018 року, результати якої оформлені актом перевірки від 03.07.2019 р. № 965/14-29-14-07/41380664 (далі - Акт перевірки).

Контролюючий орган вказував в акті перевірки на порушення таких норм чинного законодавства:

- п. 198.1, п. 198.3, ст.198, п, 200.1, п. 200.2 ст. 200 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 883076 грн., у тому числі за липень 2018 року на суму ПДВ 112197 гри.; за вересень 2018 року на суму ПДВ 41667 грн.; за жовтень 2018 року на суму ПДВ 213815 грн.; за грудень 2018 року на суму ПДВ 515397 грн.

- п. 198.1. п. 198.3. ст. 198, п.200.1, п.200.4, ст.200 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено суму від ємного значення з податку на додану вартість на загальну суму 341659 грн., у тому числі за грудень 2018 року на суму ПДВ 341659 грн.

10 липня 2019 року TOB «Атомремонт» отримало вказаний вище акт перевірки.

09 серпня 2019 року поштою на адресу ТОВ «Атомремонт» від відповідача надійшли податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі акту перевірки від 03.07.2019 №965/14-29-14-07/41380664:

від 26.07.2019 М 7, за яким контролюючий орган, вказуючи на порушення платником податків вимог п. 198.1, п. 198.3, от. 198, п. 200.1, п. 200.2 ст. 200 ПК України, посилаючись на п. 123.1 ст. 123, п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 ПК України, збільшує суму грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість на 1324614,00 грн.. в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 883076,00 грн., за штрафними санкціями - 441538,00 грн.;

від 26.07.2019 № 7, за яким контролюючий орган, вказуючи на порушення платником податків вимог п. 198.1, п. 198.3, от. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200 ПК Україніпосилаючись на абз. З, 4 п. 123.1 ст. 123, п.п. 54.3.2 п. 54.3 ст. 54, п. 58.1 ст. 58 ПК України, зменшує розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на загальну суму 341659 гри., у тому числі: за грудень 2018 року на суму ПДВ 341659 грн.

Позивач вважає вказані податкові повідомлення-рішення такими, що прийняті на підставі акту перевірки, який містить надумані та упереджені висновки та інформацію, а відтак наведені в акті висновки про порушення ТОВ «Атомремонт» відповідних норм податкового законодавства є незаконними, необгрунтованими та протиправними, виходячи з чого збільшення податкових зобов`язань та застосування штрафних санкцій за цим податковим повідомленням-рішенням є також протиправним.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.

Вивчаючи зміст Акту перевірки, судом встановлено, що відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов висновку про таке:

- "надані до перевірки первинні документи є дефектними по ланцюгу постачання та не відповідають факту здійснення операцій, тобто, зазначені документи не є первинними документами, які підтверджують фактичне здійснення господарської операції та рух активі ' відповідно до вимог Закону України від 16.07.1999 № 996- XIV«Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (із змінами та доповненнями), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за№ 168/704. За результатами перевірки, проведеного аналізу, здійснених заходів та сукупності встановлених фактів не можливо підтвердити факт реального здійснення господарських операцій ТОВ «АТОМРЕМОНТ» із контрагентами: ТОВ «ДОННЕА ТРЕЙДІНГ» за період липень 2018 року щодо придбання ТМЦ на загальну суму ПДВ 112196,56 грн.; з контрагентом ТОВ «ІТЦ «ЕСМ» за період вересень 2018 року щодо придбання ТМЦ на загальну суму ГІДВ 41666.67 грн.;із контрагентом ТОВ «ПОЗИТРОН ПЛЮС» за період жовтень, листопад 2018 року щодо придбання ТМЦ на загальну суму ПДВ 791161,56 грн.; із контрагентом ТОВ «ФОТОН ІМПУЛЬС» за період грудень 2018 року щодо придбання ТМЦ на загальну суму ПДВ 279708,53 грн.;

- ТОВ «АТОМРЕМОНТ» сформовано суму податкового кредиту за зареєстрованими податковими накладними в Єдиному реєстрі податкових накладних при взаємовідносинах із ТОВ «ДОННЕА ТРЕИДІНГ» за липень 2018 року, ТОВ «ІТЦ «ЕСМ» за вересень 2018 року, ТОВ «ПОЗИТРОН ПЛЮС» за жовтень - листопад 2018 року. ТОВ «ФОТОН ІМПУЛЬС» за грудень 2018 року по операціям реальність здійснення яких документально не підтверджена щодо придбання ТМЦ, які не могли бути придбані в обсязі, визначеному у складених документах та при неможливості їх реального придбання у зв язку з відсутністю факту (джерела) його законного введення в обіг та/або реального задекларованого виробництва, власних ресурсів, виробничих активів і матеріальних ресурсів, необхідних для виробництва (придбання), що підтверджується зібраною відповідно до cт. 72 Кодексу податковою інформацією (сукупністю об`єктивних і достатніх доказів);

- перевіркою не встановлено законне (легальне) джерело походження ТМЦ, зазначених у первинних документах, виписаних ТОВ «ДОННЕА ТРЕЙДІНГ» за липень 2018 року, ТОВ «ІТЦ «ЕСМ» за вересень 2018 року, ТОВ «ПОЗИТРОН ПЛЮС» за жовтень - листопад 2018 року. ТОВ «ФОТОН ІМПУЛЬС» за грудень 2018 року, що свідчить про порушення податкового законодавства та залучення суб`єкта до схеми формування штучного податкового кредиту для покупців. Вбачається документальне оформлення безтоварних операцій по ланцюгу постачання з метою введення в обіг (легалізації) товарів невідомого походження.

В результаті викладеного вище, відповідач вважає, що перевіркою не можливо підтвердити (фактичне джерело походження отриманих ТМЦ ТОВ «ДОННЕА ТРЕЙДІНГ», ТОВ «ІТЦ «ЕСМ», ТОВ «ПОЗИТРОН ПЛЮС», ТОВ «ФОТО ІМПУЛЬС», документи складені з порушенням вимог Положення про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за №168/704. Оскільки відсутній факт формування згідно з абзацом другим cт. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні» відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва.

Тобто, відсутня господарська операція як певна дія або подія у визначенні абзацу п`ятого cт. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

На думку відповідача, ТОВ «АТОМРЕМОНТ» неправомірно відображено інформацію у регістрах бухгалтерського обліку до фінансово ї звітності по вищевказаних первинних документах, чим порушено норми п. З розділу III Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 лютого 2013 року №73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 року за № 336/22868.

Вищенаведене свідчить про удаваність угод, що укладались ТОВ «АТОМРЕМОНТ» з ТОВ «ДОННЕА ТРЕЙДІНГ» за липень 2018 року, ТОВ «ІТЦ «ЕСМ» за вересень 2018 року, ТОВ «ПОЗИТРОН ПЛЮС» за жовтень - листопад 2018 року, ТОВ «ФОТОН ІМПУЛЬС». Надані ТОВ «АТОМРЕМОНТ» первинні документи хоча і відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте не відображають фактичного руху ТМЦ по ланцюгу від ТОВ «ДОННЕА ТРЕЙДІНГ», ТОВ «ІТЦ «ЕСМ», ТОВ «ПОЗИТРОН ПЛЮС», ТОВ «ФОТОН ІМПУЛЬС» де платника податків та в подальшому поставку товару, здійснення робіт від ТОВ «А ТОМРЕМОНТ» в адресу ПП «МІРСБАКС», ДП «НАЕК «Енергоатом» ВП ЮУ А ЕС», тобто є недостовірними".

Дослідив висновки Акту перевірки, суд виходить з наступного.

Відповідач, перевіривши взаємовідносини позивача з котрагентами практично щодо кожного контрагента ставить під сумнів відповідну господарську операцію, вказуючи на необхідність наявності довіреності на отримання товарно-матеріальних цінностей для підтвердження факту отримання товарів від продавця (постачальника).

Суд зауважує, що Інструкція про порядок реєстрації виданих, повернутих і використаних довіреностей на одержання цінностей, затверджена наказом Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 р. № 99, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 12 червня 1996 р. за № 293/1318, втратила чинність згідно з наказом Міністерства фінансів України «Про внесення зміни до Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та визнання такими, що втратили чинність, наказів Міністерства фінансів України від 16 травня 1996 року № 99 та від 24 березня 2000 року № 61» від 30.09.2014 № 987, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 жовтня 2014 р. за № 1300/26077.

За викладених обставин жодних вимог щодо видачі довіреностей на отримання ТМЦ у випадках та в період, що охоплювався перевіркою, чинне законодавство не містило та не містить, тож обгрунтування необхідності наявності такої довіреності для підтвердження факту передання/отримання товару є нікчемним.

На сторінці 43 акту перевірки перевіряючі зазначають про наявність товарно-транспортних накладних, але одночасно, посилаються на начебто неможливість отримання товарів і їх перевезення.

Суд зазначає, що рух товару від продавця до покупця підтверджується первинним документом - видатковою накладною, яка повністю відповідає вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Крім того, відповідно до вимог п. 44.1. ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов язаних з визначенням об єктів оподаткування та/або податкових зобов 'язапь, па підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно з вимогами ч. 1, абз. 9 ч.2, абз. 3 ч. 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

При цьому суд зауважує, що неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Права і обов`язки сторін, які виникають за результатами здійснення господарської операції, оформленої первинним документом відповідно до вимог цього Закону, не залежать від факту відображення її в регістрах та на рахунках бухгалтерського обліку.

Отже,суд вважає що платником податків надані всі документи, що підтверджують дані податкової та фінансової звітності, які повинні досліджуватись контролюючим органом під час перевірки.

Що стосується оприбуткування товару, то на думку суду оприбуткування здійснено в повному обсязі, надалі ТМЦ передано (продано) покупцю ТОВ «Атомремонт» - ПП «МІРСБАКС», що відображено в Єдиному реєстрі податкових накладних, який досліджували перевіряючі, про що зазначено на стор. 9 акту перевірки.

У аналогічному випадку Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду висловив наступну позицію у постанові від 06.02.2018 у справі № К/9901 /8403/18 (816 166/15- а) - відкритий доступ в Єдиному державному реєстрі судових рішень України.

Згідно пунктів 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14.10.1997 року, основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантаженого автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається.

Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно- транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби і печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат платників податку, а лише встановлюють права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи, обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно- матеріальних цінностей.

Отже, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.

З урахуванням наведеного, слід зазначити, що оскільки транспортною документацією підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажсів, а не факт придбання товару, то за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, неподання такого документа, як товарно- транспортна накладна, не може свідчити про відсутність реальних господарських операцій, витрати на які позивачем віднесено до складу валових витрат, а відтак, і не може бути єдиною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкового кредиту з податку на додану вартість.

Також суд вказує на те, що сертифікат якості на товар не належить до документів, на підставі яких формується бухгалтерський і податковий облік та не містить відомостей про господарську операцію, неподання позивачем у спірних правовідносинах сертифікатів якості товару не є доказом наявності складу податкового правопорушення.

Відсутність товарно-транспортних накладних не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій. Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат та податкового кредиту платника податків.

При цьому, документи обумовлені правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Слід зазначити, що посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, оскільки така носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону (постанова КАС/ВС від 29.03.2019 р. у справі №808/3412/16).

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Отже, суд не приймає до уваги посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагента суб єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, оскільки така носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

Також безпідставним є обгрунтування позивач про те, що начебто є наявними кримінальні провадженнями стосовно контрагентів позивача «за ланцюгом постачання» без зазначення їх номерів та результатів їх розслідування/судового розгляду. Проте таке твердження відповідача не підтверджено жодним належним доказом у справі.

Відповідно до вимог п.п. 198.1, 198.3 ст. 198, п.п. 200.1, 200.2. 200.4 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховаиі у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонд та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України:

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, ще реалізує державну податкову та митну політику, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (утому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200 1.3 статті 200 1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету,

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Таким чином, підсумовуючи вищенаведене, суд вважає, що висновки зафіксовані відповідачем в Акті перевірки грунтуються лише на припущеннях перевіряючих, з боку позивача відсутні будь-які порушення вищезазначених норм податкового законодавства.

Виходячи з ищевикладеного, суд приходить до висновку, що відповідач визначивши в Акті перевірки порушення з боку ТОВ «Атомремонт», на думку суду зробив хибний висновок, заснований на припущеннях, та не підтвердженим жодним належним та допустимим доказом.

Згідно приписів ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В даному випадку суд вважає, що податковий орган, складаючи акт перевірки та податкові повідомлення-рішення, діяв не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб?єкта владних повноважень обов?язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, свою позицію суду не довів та не обґрунтував її належними доказами.

За таких обставин позов належить задовольнити, оскільки він обґрунтований та підтверджений матеріалами справи.

Судовий збір розподіляється відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Атомремонт" (пр-т Незалежности, 22, оф. 12/2, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55002, ) до Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) задовольнити.

2. Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 26.07.2019 № 7, № 7, прийняті Головним управлінням ДФС у Миколаївській області.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Миколаївській області (вул. Лягіна, 6, м. Миколаїв, 54001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Атомремонт" (пр-т Незалежности, 22, оф. 12/2, м. Южноукраїнськ, Миколаївська область, 55002, ) судовий збір в розмірі 19210,00 грн. сплачений відповідно до платіжного оручення №1504 від 16.08.2019 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя І. А. Устинов