Справа № 280/3815/19
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

13 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 280/3815/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року в адміністративній справі №280/3815/19 (головуючий суддя першої інстанції Максименко Л.Я.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 02.08.2019 року (згідно штампу на поштовому конверті) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення основного розміру його пенсії під час перерахунку та виплати пенсії з 71% до 70% грошового забезпечення та зменшення розміру пенсії з надбавками позивачу за рахунок виплати 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з 01 січня 2018 року;

- зобовязати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області провести йому перерахунок та виплачувати пенсію в розмірі 71% грошового забезпечення з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року з 01 січня 2018 року, однією сумою, з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначено пенсію у розмірі 71% грошового забезпечення. Відповідно до вказаного Закону та постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» йому проведено перерахунок пенсії. Однак, при перерахунку пенсії її розмір протиправно зменшено з 71% до 70%. Вважає, що при перерахунку раніше призначеної пенсії не допускається звуження змісту та обсягу соціальних гарантій. Також, позивач вказує на безпідставність застосування відповідачем під час виплати пенсії положень постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103, оскільки п. 1, 2 вказаної постанови визнано незаконними рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 12.12.2018 року у справі №826/3858/18.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Запорізькій області щодо зменшення з 01.01.2018 року основного розміру пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ОСОБА_1 з 71% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобовязано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років в розмірі 71% відповідних сум грошового забезпечення згідно з статтею 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 100% суми підвищення пенсії, починаючи з 01.01.2018 року з врахуванням проведених раніше виплат.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального права та з неповним з`ясуванням обставин справи.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-IV (далі за текстом - Закон №2262).

Позивачу відповідно до Закону №2262 призначено пенсію за вислугою років з урахуванням основного розміру пенсії у розмірі 71% відповідних сум грошового забезпечення, вислуга складає 27 років.

У зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі по тексту - Постанова №103) з грошового забезпечення військовослужбовців, встановленого постановою КМУ від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» станом на 01 січня 2018 року здійснено перерахунок пенсії позивача та встановленого її розмір, виходячи з 70% грошового забезпечення.

Крім того, виплата ОСОБА_1 перерахованих відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за заслуги перед Україною, що визначені законом) проводиться у розмірах: з 01.01.2018 року - 50 відсотків, з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - 75 відсотків, з 01.01.2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01.03.2018 року.

04.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії з 01.01.2018 року з урахуванням основного розміру пенсії 71% відповідних сум грошового забезпечення та з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року (а.с.10).

Пенсійним органом листом від 08.05.2019 року №878/О-9 повідомлено позивачу про те, що пункти 1 та 2 Постанови КМУ №103 визнані судом нечинними з 05.03.2019 року, то на теперішній час відсутнє рішення Кабінету Міністрів України щодо умов та розміру виплати перерахованих пенсій (а.с.11).

Вважаючи такі дії пенсійного органу протиправними, позивач оскаржив їх до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції зазначив, що внесені Законом №3668-VІ та Законом №1166-VII зміни до ст.13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Також суд зазначив, що позивач, отримуючи пенсію відповідно Закону №2262-ХІІ, мав законні сподівання на своєчасне здійснення перерахунку пенсії у визначених законодавством випадках та виплату перерахованої пенсії без будь-яких обмежень.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, колегія суддів зазначає наступне.

Рішення суду в частині відмови в задоволенні частини позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому рішення суду в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо зменшення основного розміру пенсії позивача колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 13 Закону №2262 в редакції, діючій на час призначення позивачу пенсії, було передбачено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668-VI від 08 липня 2011 року, який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, до статті 13 Закону №2262 було внесено зміни, відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» №1166-VII від 27 березня 2014 року, який набрав чинності 01 квітня 2014 року, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону №2262 не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

З матеріалів справи вбачається, що пенсію за вислугу років позивачу призначено відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 04 лютого 1998 року у розмірі 71% грошового забезпечення. Такий розмір був незмінним до 01.01.2018 року та в подальшому пенсія позивача перераховувалась та її розмір склав 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Колегія суддів зазначає, що при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. При цьому, застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 08 липня 2015 року у справі №732/48/15 та Верховним Судом у постановах від 31 січня 2018 року у справі № 523/4930/15-а та від 27 лютого 2018 року у справі №642/3284/17.

Таким чином, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про протиправність дій відповідача щодо зменшення при перерахунку позивачу пенсії її розміру з 71% грошового забезпечення до 70% і доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду в цій частині.

Щодо позовних вимог про виплату пенсії з урахуванням 100% суми підвищення пенсії, визначеної станом на 01 березня 2018 року з 01 січня 2018 року, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною четвертою статті 63 Закону №2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Так, пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року №103 постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом №2262 до 01 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Пунктом 2 Постанови №103 встановлено, що виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 01 січня 2018 року у таких розмірах: з 01.01.2018 року - 50 відсотків; з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - 75 відсотків; з 01.01.2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 року.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач, з урахуванням вимог статті 63 Закону №2262 та Постанови №704, з 01 січня 2018 року здійснив перерахунок пенсії позивача.

Частиною третьою статті 52 Закону №2262 встановлено, що виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що жодною нормою Закону №2262, який у спірних правовідносинах є спеціальним, не передбачено можливість сплати пенсії частинами у майбутньому та/або із застереженнями про наявність фінансування.

Таким чином, позивач, отримуючи пенсію, відповідно Закону №2262, мав законні сподівання на своєчасне здійснення перерахунку пенсії у визначених законодавством випадках та виплату перерахованої пенсії без будь-яких обмежень.

Крім того, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18 залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, а відтак, з урахуванням приписів статті 255 КАС України, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18 набрало законної сили 05 березня 2019 року.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність зменшення основного розміру пенсії позивача під час перерахунку та виплати пенсії з 71% до 70% грошового забезпечення та зменшення розміру пенсії за рахунок виплати 50% суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, з 01 січня 2018 року.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

За приписами пункту 3 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Керуючись статтями 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року в адміністративній справі № 280/3815/19 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року в адміністративній справі № 280/3815/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак