Справа № 120/4250/19-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

21 грудня 2019 р. Справа № 120/4250/19-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Дмитришена Руслана Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви:

за позовом: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 39402165, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Віниця, 21100)

про: визнання протиправною та скасування вимоги

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 39402165, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Віниця, 21100) про визнання протиправною та скасування вимоги.

Ознайомившись із позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України передбачено право на звернення до адміністративного суду. Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб та повинна відповідати загальним вимогам, що встановлені статтями 160, 161 КАС України.

Норми статтей 160, 161 КАС України не містять виключень і поширюються на всі випадки звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим недотримання положень даних норм свідчить про невідповідність позовної заяви вимогам Закону.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

В даному ж випадку, в якості відповідача позивачем визначено Головне управління ДФС у Вінницькій області та, як слідує із прохальної частини позовної заяви, позивач просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-Ф346У від 15.11.2019.

Суд зазначає, що згідно доданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-Ф346У від 15.11.2019 винесена Головним управлінням ДПС у Вінницькій області.

Таким чином, позивачу слід уточнити склад відповідачів за даним адміністративним позовом та зміст заявлених позовних вимог.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Звертаю увагу на те, що документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення. Документ про сплату судового збору подається до суду в оригіналі, тому є недопустимим надання ксерокопії платіжного доручення як доказу сплати судового збору.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 26.12.2018 року у справі № 821/920/18.

Так, позивачем надано ксерокопію дублікату квитанції №0.0..1 від 17.04.2019 про сплату судового збору в розмірі 768,40 грн, що є недопустимим, оскільки даний документ не може бути належним доказом сплати судового збору.

Відтак, позивачу необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

Разом із тим, згідно з матеріалами справи позивач просить визнати протиправним та скасувати податкову вимогу про сплату боргу від 15.11.2019 за №Ф-Ф346у.

У позовній заяві позивач зазначає, що вказану вимогу отримала 02.12.2019, однак, належних доказів в підтвердження вказаного суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

В силу положень пункту 1. 3 ст. 1 Податкового Кодексу України, цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", з банків, на які поширюються норми Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Зазначене свідчить про те, що положення Податкового Кодексу України не поширюються на відносини щодо порядку сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як і відповідальність за порушення такого порядку.

Відповідно до п. п. 3, 4 ч.4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Згідно п. 9 ч. 4 ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Відтак, при оскарженні рішення податкового органу, прийнятого в межах Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", строк звернення до адміністративного суду тривалістю 1095 днів не застосовується.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у справі №802/983/18-а від 31.01.2019 року.

Як слідує із позовної заяви, позивач посилається на те, що 02.12.2019 їй стало відомо про податкову вимогу. На підтвердження вказаної обставини до матеріалів позовної заяви додано оскаржувану вимогу разом із конвертом, яким дана вимога направлена Сектором погашення боргу Тростянецького управління ДПС у Вінницькій області.

Відповідно до відомостей з сайту "Укрпошта" судом відстежено вказане відправлення за трек-номером 990, що зазначений на поштовому конверті та встановлено, що 28.11.2019 відправлення надійшло до точки видачі (м. Бершадь).

З огляду на відсутність доказів щодо отримання 02.12.2019 позивачем оскаржуваної вимоги №Ф-Ф346у від 15.11.2019, а датою підписання позовної заяви вказано 09.12.2019 та направленння її 11.12.2019, відповідно до відомостей з сайту "Укрпошта", відтак позивачем пропущено 10-денний строк звернення до суду.

Як передбачає ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

В силу до ч. 6 ст. 161 КАС України позивач у разі пропуску звернення до адміністративного суду зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причини його пропуску.

Проте, даного обов`язку, що передбачений наведеною вище нормою, позивачем не дотримано. Заяву про поновлення строку звернення до суду не надано, а отже відсутня можливість вирішити питання щодо поважності причин пропущення строку звернення до суду та вирішити питання щодо його поновлення.

За правилами визначеними частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю, що дану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків. Недоліки повинні бути усунені шляхом:

- уточнення складу учасників судового процесу за даним адміністративним позовом;

- надання оригіналу квитанції №0.0..1 від 17.04.2019, або інших доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі;

- надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із доказами поважності причин його пропуску.

Керуючись ст. 169 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 39402165, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Віниця, 21100) про визнання протиправною та скасування вимоги, залишити без руху.

2. Запропонувати позивачу у 10-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

3. Дану ухвалу направити позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ч. 3 ст. 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна