Справа № 160/11065/19
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Турової О.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Фонду державного майна України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, -
07.11.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фонду державного майна України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. від 11.10.2019р. у ВП №59957141 про накладення на Фонд державного майна України штрафу.
В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2019р. у справі №160/1288/19 визнано протиправним та скасовано наказ Фонду державного майна України з кадрових питань (особового складу) від 12.09.2018р. №201-р «Про звільнення ОСОБА_1 » та поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області з 17.09.2018р.; стягнуто на користь ОСОБА_1 з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській, Запорізький та Кіровоградській областях середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.09.2018р. по 25.07.2019р. у розмірі 256787,16грн. Вказане рішення суду підлягало негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, у зв`язку із чим Дніпропетровським окружним адміністративним судом 08.08.2019р. видано виконавчий лист №160/1288/19. Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 05.09.2019р. відкрито виконавче провадження ВП №59957141 з виконання вищевказаного виконавчого листа №160/1288/19, однак в подальшому 13.09.2019р. ОСОБА_1 , який є стягувачем за цим виконавчим листом - помер. Тому, невиконання Фондом державного майна України судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Однак, не зважаючи на це, 11.10.2019р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башиловим В.О. винесена спірна постанова про накладення на Фонд державного майна штрафу у розмірі 5100,00грн. за невиконання без поважних причин боржником рішення у виконавчому провадженні №59957141, яку отримано позивачем 17.10.2019р. Вважаючи постанову про накладення штрафу від 11.10.2019р. у ВП №59957141 протиправною, необґрунтованою, прийнятою без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та такою, що підлягає скасуванню, Фонд державного майна України звернувся до суду з цією позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року позовна заява Фонду державного майна України залишена без руху та позивачу надано строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків шляхом подання до суду: оригіналу документа про сплату судового збору за подання до суду адміністративного позову у розмірі 1921,00 грн.
На виконання вимог вказаної ухвали суду 04.12.2019р. до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків, разом з якою ним подано оригінал документа про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви Фондом державного майна України до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця у розмірі 1921,00грн.
На виконання ухвали суду від 09 грудня 2019 року від представника відповідача 17 грудня 2019 року на електронну адресу суду надійшли копії матеріалів виконавчого провадження № 59957141.
17 грудня 2019 року на електронну адресу суду від позивача надійшли додаткові докази, а саме копії матеріалів виконавчого провадження № 59957141.
Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, причини не прибуття в судове засідання суду не повідомив.
Відповідач в судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, доказів поважності не прибуття в судове засідання до суду не надав.
Зважаючи на приписи ст.205, ч.4 ст.287 КАС України, суд розглянув дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, оскільки відсутня потреба заслуховувати свідків та експертів.
Дослідивши матеріали справи та наявні в них докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про задоволення позову у повному обсязі, з огляду на таке.
Судом встановлено, що Дніпропетровським окружним адміністративним судом винесено рішення від 25 липня 2019 року у справі №160/1288/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до Фонду державного майна України, Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізький та Кіровоградській областях про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди, яким позов задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано наказ Фонду державного майна України з кадрових питань (особового складу) від 12.09.2018 року №201-р "Про звільнення ОСОБА_1 "; поновлено ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна по Дніпропетровській області з 17.09.2018 року та стягнуто на користь ОСОБА_1 з Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізький та Кіровоградській областях середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.09.2018 року по 25.07.2019 року у розмірі 256787грн.16 коп. (двісті п`ятдесят шість тисяч сімсот вісімдесят сім гривень шістнадцять копійок), в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Вказане рішення суду підлягає негайному виконанню в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.
08.08.2019 року на виконання рішення суду від 25 липня 2019 року у справі №160/1288/19 Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №160/1288/19, в якому зазначено:
- визнати протиправним та скасувати наказ Фонду державного майна України з кадрових питань (особового складу) від 12.09.2018 року №201-р "Про звільнення ОСОБА_1 ". Поновити ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна по Дніпропетровській області з 17.09.2018 року. Рішення підлягає негайному виконанню в частині поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.
05.09.2019р. за заявою ОСОБА_1 про примусове виконання рішення суду старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башіловим В.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59957141 з виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду на виконання рішення суду від 25 липня 2019 року у справі №160/1288/19, виданого 08.08.2019р.
У вказаній постанові про відкриття виконавчого провадження від 05.09.2019р. зазначено, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 3 робочих днів.
Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. про накладення штрафу від 11.10.2019 року на боржника Фонд державного майна України накладено штраф у розмірі 5100,00грн. за невиконання рішення суду без поважних причин, оскільки станом на 11.10.2019р. відомостей про виконання вищевказаного судового рішення на адресу відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України не надходило.
22.11.2019р. Фондом державного майна України подана заява про закінчення виконавчого провадження ВП №59957141 на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю стягувача ОСОБА_1
Вважаючи постанову про накладення штрафу від 11.10.2019р. у виконавчому провадженні №59957141 протиправною, необґрунтованою, прийнятою без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, та такою, що підлягає скасуванню, Фонд державного майна України звернувся до суду з цим позовом про її оскарження.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд врахував такі норми чинного законодавства.
Спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).
Згідно із ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст. 3 Законом України «Про виконавче провадження»).
Згідно із ст.5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).
Частиною 1 статті 65 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
За приписами ч.2 ст.65 Закону України «Про виконавче провадження» рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Відповідно до ч.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Отже, з аналізу вказаних норм слідує, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин. При цьому обов`язок проведення перевірки їх наявності (поважних причин) законом (ч.1 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження») покладено саме на державного виконавця.
Поважними в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження» можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.
Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до п. 1, 4 ст.1219 Цивільного Кодексу України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом.
Таким чином, правовідносини, що склалися, не допускають правонаступництва, шляхом включення до спадкової маси померлого стягувача ОСОБА_1 його права на поновлення на роботі, оскільки це є особистими немайновими правами стягувача та нерозривно пов`язані з його особою.
При цьому у виконавчому провадженні №59957141 передбачено негайне виконання боржником - Фондом державного майна України рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.07.2019р. у справі №160/1288/19 саме в частині поновлення стягувача - ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна по Дніпропетровській області з 17.09.2018 року.
Водночас, з вказаного рішення суду слідує, що інша його частина, що підлягала негайному виконанню, а саме: щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць, стосується вже іншого боржника, а саме: Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізький та Кіровоградській областях, оскільки саме з нього стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17.09.2018 року по 25.07.2019 року у розмірі 256787грн.16 коп. на користь ОСОБА_1 .
За наведених обставин, на час винесення державним виконавцем спірної постанови про накладення штрафу від 11.10.2019р. Фонд державного майна України не мав об`єктивної можливості виконати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року у справі №160/1288/18 в частині щодо негайного поновлення ОСОБА_1 на роботі, оскільки такі дії та вимоги нерозривно пов`язані із особою померлого позивача, який помер ще 13 вересня 2019 року, тобто майже за місяць до винесення спірної постанови про накладення штрафу.
Таким чином, суд погоджується з позицією позивача щодо того, що за наведених обставин невиконання боржником судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.
Однак, вказані обставини під час винесення оскаржуваної постанови залишилися поза увагою державного виконавця, оскільки останнім в порушення приписів ч.1 ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» не було належним чином перевірено наявності поважних причин невиконання рішення суду.
Також суд зауважує, що постановою державного виконавця від 06.12.2019р. виконавче провадження №59957141 було закінчено відповідно до п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», яким передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі припинення юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання її обов`язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника.
Крім того, суд зазначає, що ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року клопотання заявників апеляційної скарги про закриття провадження у справі №160/1288/19 було задоволено, рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 р. у справі № 160/1288/19 - визнано нечинним, а провадження у справі 160/1288/19 за позовом ОСОБА_1 до Фонду Державного майна України, Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Дніпропетровській, Запорізькій та Кіровоградській областях про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, стягнення моральної шкоди - закрито.
Відтак, не можливо стверджувати про невиконання позивачем судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді першого заступника начальника Регіонального відділення Фонду державного майна по Дніпропетровській області з 17.09.2018 року без поважних причин, що б було правовою підставою для застосування штрафу, який передбачено ст.75 Закону України «Про виконавче провадження».
Наведене не суперечить принципу обов`язковості судового рішення, згідно з яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ст. 129-1 Конституції України, ч. 2 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України).
Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що згідно з ст.ст. 1, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути застосоване лише за умови, що судове рішення не виконане без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати судове рішення, проте не зробив цього.
Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
За змістом приписів п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для винесення відповідачем спірної постанови про накладення штрафу на боржника у виконавчому провадженні №59957141, а тому вказана постанова є протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а позовні вимоги Фонду державного майна України - задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Враховуючи вимоги ч.2 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати в частині сплати судового збору за подання позову стягненню з відповідача не підлягають.
Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ч.4 ст.287 КАС України - не пізніше закінчення строків розгляду справи, а саме: адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілова В.О. від 11.10.2019р. у виконавчому провадженні №59957141 про накладення штрафу.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені частиною 6 статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 19.12.2019 року.

Суддя О.М. Турова