Справа № 420/5782/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5782/18

Категорія: 8.1 Головуючий в 1 інстанції: Соколенко О.М.

Час і місце ухвалення: 14:58, м. Одеса

Дата складання повного тексту: 27.05.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю "АКВА`СЕРВИС" на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АКВА`СЕРВИС" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "АКВА`СЕРВИС" звернулося до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) ДФС в Одеській області (з урахуванням уточнених позовних вимог) про визнання протиправним та скасування рішення № від 27 вересня 2018 року, яким йому було нараховано штрафну санкцію у розмірі 1 260,11 грн. та пеню у розмірі 321,29 грн. за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період з 23 квітня 2014 року до 24 червня 2014 року, на підставі ч.10 та п.2 ч.11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі Закон України №2464).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що товариством 19 жовтня 2018 року засобами поштового зв`язку отримано спірне рішення ГУ ДФС в Одеській області. Позивач вважає дане рішення необґрунтованим та таким, що підлягає скасуванню, оскільки воно винесено із порушенням податкового законодавства, внаслідок перевищення службових повноважень, та в обґрунтування своєї позиції посилається на положення п.102.1 ст. 102, ст. 114 ПК України. Також, з, посиланням на положення п.44.3 ст. 44 ПК України, позивач зазначає, що він не зобов`язаний зберігати документи податкової звітності за період квітень-червень 2014 року, а відтак, у товариства відсутня навіть можливість перевірити правильність обрахунків, здійснених відповідачем у спірному рішенні.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що ГУ ДФС в Одеській області направлено на адресу позивача спірне рішення, згідно якого платником єдиного внеску порушено терміни щодо сплати узгоджених податкових зобов`язань.

У відзиві зазначено, що загальна сума сплачених коштів за платіжним дорученням від 24 червня 2014 року №17 складає 17 248,19 грн.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року у задоволенні позовної заяви ТОВ "АКВА`СЕРВИС" до ГУ ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ДФС в Одеській області від 27 вересня 2018 року № відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ "АКВА`СЕРВИС" ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги:

- відповідно до ч.14 ст. 25 Закону України №2464 про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органоїд виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску. У даному випадку, суд першої інтенції мав би застосувати вказану норму та встановити підстави порушення відповідачем передбаченого Законом строку щодо ухвалення оскаржуваного рішення лише 27 вересня 2018 року на підставі отриманої 26 липня 2018 року службової записки. Окрім того, у матеріалах справи відсутнє погодження Пенсійного фонду України. Тобто, недотримання відповідачем передбачених Законом вимог, є протиправною діяльністю контролюючого органу, яка не може породжувати правомірні наслідки. Разом з тим суд першої інстанції не врахував, що згідно ч. 4, п.3 ч. 11 ст. 25 Закону України №2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

- за період з 23 квітня 2014 року по 26 квітня 2016 року (дати, у яких за твердженням податкового органу у позивача виник обов`язок зі сплати сум єдиного внеску) до 27 вересня 2018 року (дата прийняття оскаржуваного позивачем рішення) ГУ ДФС в Одеській області жодних вимог на адресу позивача за несвоєчасну сплату єдиного внеску не надсилалось, чим суб`єктом владних повноважень було суттєво порушено порядок прийняття оскаржуваного рішення, визначений Законом України №2464 та Інструкцією №449. До суду відповідачем також не було надано жодного із документів, визначених у п.5 Розділу 7 Інструкції №449 як підставу правомірності для нарахування пені позивачу, причин неможливості їх надання не зазначено. При цьому, з урахуванням заперечень позивачем факту несвоєчасної сплати підприємством у квітні 2014 року сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, позивача у зв`язку із порушення відповідачем зазначеного порядку було позбавлено можливості щодо адміністративного або судового узгодження суми цієї заборгованості зі сплати штрафу та пені.

У відзиві ГУ ДФС в Одеській області на апеляційну скаргу вказується, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити його без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ТОВ "АКВА`СЕРВИС", перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

ТОВ "АКВА`СЕРВИС" (і.к.ю.о 33568646) зареєстроване як юридична особа 29 вересня 2005 року (т.1 а.с.10-11) та взято на облік як платник єдиного внеску в податковому органі.

26 липня 2018 року начальником управління податків і зборів з фізичних осіб ГУ ДФС в Одеській області на ім`я начальників (заступників начальників) відділів адміністрування податків та зборів з фізичних осіб та єдиного внеску територій обслуговування ДПІ (ОДПІ) ГУ ДФС в Одеській області складено та направлено службову записку №814/11/15-32-13-01 (т.1 а.с.88-89, 95-96), в якій, зазначається, що на виконання п.п.2 п.2 р. VII Інструкції №449, та з метою залучення додаткових резервів із надходження коштів зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, направляється для відпрацювання інформація у розрізі платників про застосування штрафних санкцій та пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску станом на 01 липня 2018 року, в тому числі, для здійснення дій щодо застосування штрафних санкцій та пені до таких платників податків.

Відповідно до даної службової записки, 27 вересня 2018 року ГУ ДФС в Одеській області прийнято рішення №, яким на підставі ч.10, п.2 ч.11 ст. 25 Закону України №2464 за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування застосовано до товариства штраф у розмірі 1 260,11 грн. (10% до 01 січня 2015 року) за період з 23 квітня 2014 року по 26 квітня 2014 року та нараховано пеню у розмірі 391,29 грн. (0,1% суми недоїмки) (т.1 а.с.12,24,46). Вказане рішення є додатком 12 до Інструкції №449 (підп.2 п.2 розділу VII).

До цього рішення складено розрахунок штрафної санкції (т.1 а.с.13, 47).

Як вбачається з наданої відповідачем до суду першої інстанції облікової (інтегрованої) картки платника податку ТОВ "АКВА`СЕРВИС" з єдиного внеску за період з 31 березня 2014 року по 30 червня 2014 року (т.1 а.с.31-32), в ній містяться відомості щодо нарахування позивачем самостійно єдиного внеску за березень-травень 2014 року у розмірі 4627,40 грн. за кожний місяць та дані щодо зарахування (сплати) товариством цих коштів 22 квітня 2014 року у розмірі 1 281,10 грн. та 24 червня 2014 року згідно платіжного доручення №17 у загальному розмірі 17 248,19 грн. (по термінам сплати: до 22 квітня 2014 року, до 20 травня 2014 року, до 20 червня 2014 року). Також, у ній містяться відомості, які внесені 24 червня 2014 року щодо визначення необхідної штрафної санкції за невчасну сплату платежу (10%) по деклараціям: від 16 квітня 2014 року (за березень 2014 року) у розмірі 334,63 грн., від 05 травня 2014 року (за квітень 2014 року) у розмірі 462,74 грн. та від 12 червня 2014 року (за травень 2014 року) у розмірі 462,74 грн., та відомості щодо нарахування пені по ЄВ по деклараціям: від 16 квітня 2014 року (за березень 2014 року) за період з 23 квітня 2014 року по 24 червня 2014 року у розмірі 210,82 грн., від 05 травня 2014 року (за квітень 2014 року) за період з 21 травня 2014 року по 24 червня 2014 року у розмірі 161,96 грн. та від 12 червня 2014 року (за травень 2014 року) за період з 21 червня 2014 року по 24 червня 2014 року у розмірі 18,51 грн.

За даними вказаної облікової картки, товариство здійснено оплату суми єдиного внеску:

- у розмірі 3 346,30 грн., яка визначена по документу № від 16 квітня 2014 року з порушенням встановлених строків лише 24 червня 2014 року, тобто із затримкою у 63 дні;

- у розмірі 4 627,40 грн., яка визначена по документу № від 05 травня 2014 року з порушенням встановлених строків лише 24 червня 2014 року, тобто із затримкою у 35 днів;

- у розмірі 4 627,40 грн., яка визначена по документу № від 12 червня 2014 року з порушенням встановлених строків лише 24 червня 2014 року, тобто із затримкою у 4 дні.

Копію рішення та розрахунку штрафних санкцій направлено позивачу засобами поштового зв`язку та отримано товариством, що не заперечувалось останнім (т.1 а.с.14, 47).

Вважаючи спірне рішення протиправним та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки товариством несвоєчасно сплачено суми нарахованого єдиного внеску, який самостійно визначено у поданих звітах за березень-травень 2014 року, відповідачем правомірно застосовано до ТОВ "АКВА`СЕРВИС" штраф у сумі 1 260,11 грн. (у розмірі 10%) та правомірно нараховано пеню у розмірі 391,29 грн. на підставі рішення від 27 вересня 2018 року №. Крім того, при прийнятті рішення, відповідно до ч.16 ст. 25 Закону України №2464 ГУ ДФС в Одеській області правомірно не застосовувався строк давності, визначений приписами п.102.1 ст. 102 ПК України.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, ч.ч.5, 7, 8, 11 ст. 9, ч.10, п.2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які регулюють спірні правовідносини.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 Закону України №2464 дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (ч.1 ст. 2).

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (ч.1 ст. 2).

Згідно з п.п.1,4 ч.2 ст.6 Закону України №2464 платник єдиного внеску зобов`язаний:

1) своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок;

4) подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю;

Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається Законом України №2464, в частині адміністрування - ПК України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (ч.4 ст. 8 Закону України №2464).

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску визначені у ст. 9 Закону України №2464.

У разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску, відповідно до ч.11 ст. 9 вищевказаного Закону України, до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

З матеріалів справи вбачається, що за формою згідно з додатком 4 до Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №454, затвердженого Наказом Міністерства доходів і зборів України від 09 вересня 2013 року №454 (який діяв до 30 квітня 2015 року) товариство подало звітність про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, у якій позивачем самостійно визначено, що загальна сума єдиного внеску, що підлягає сплаті ТОВ "АКВА`СЕРВИС" складає 4 627,40 грн. за кожній звітний місяць:

- 16 квітня 2014 року звітність за березень 2014 року;

- 05 травня 2014 року звітність за квітень 2014 року;

- 12 червня 2014 року звітність за травень 2014 року.

Згідно з ч.8 ст. 9 Закону України №2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пп.4 і 5 ч.1 ст. 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Таким чином, ТОВ "АКВА`СЕРВИС" не пізніше 20 числа відповідного наступного місяця зобов`язано було сплатити суму єдиного внеску, визначеного товариством самостійно у поданій звітності про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів за березень - травень 2014 року.

Відповідач зазначав:

- сума єдиного внеску, визначена за поданим звітом щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 16 квітня 2014 року № на загальну суму 4 627,40 грн. сплачена товариством несвоєчасно (граничний термін 22 квітня 2014 року). А саме, сплачено цю суму частково 22 квітня 2014 року у розмірі 1 281,10 грн. за рахунок переплати згідно платіжного доручення № 310 від 22 квітня 2014 року та 24 червня 2014 року згідно платіжного доручення №17 від 24 червня 2014 року на суму 3 346,30 грн.;

- сума єдиного внеску, визначена за поданим звітом щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 05 травня 2014 року № на загальну суму 4 627,40 грн. не була сплачена товариством своєчасно (граничний термін 20 травня 2014 року), оскільки сплачено цю суму 24 червня 2014 року згідно платіжного доручення № 17 від 24 червня 2014 року.

- сума єдиного внеску, визначена за поданим звітом щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 12 червня 2014 року № на загальну суму 4 627,40 грн. не була сплачена товариством своєчасно (граничний термін 20 червня 2014 року), оскільки сплачувалась 24 червня 2014 року згідно платіжного доручення № 17 від 24 червня 2014 року.

Як зазначено відповідачем, загальна сума сплачених коштів за платіжним дорученням № 17 від 24 червня 2014 року складає 17 248,19 грн.

До суду першої інстанції надано облікову (інтегровану) картку платника податку з єдиного внеску (далі ІКП) за період з 31 березня 2014 року по 30 червня 2014 року (т.1 а.с.31-32).

Згідно з п.6 ч.1 ст. 13 Закону України №2464 органи доходів і зборів мають право застосовувати фінансові санкції, передбачені цим Законом.

Так, відповідно до п.1 р.ІІ Порядку ведення органами Міністерства доходів і зборів України оперативного обліку податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, інших платежів, які сплачуються під час митного оформлення товарів (далі Порядок №765), який діяв до 10 червня 2016 року (станом на час несвоєчасної сплати позивачем сум єдиного внеску за березень-травень 2014 року) з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних платежів, єдиного внеску територіальними органами Міндоходів відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, а для обліку сум передоплати - за кожним платником.

Згідно з п.7 р.ІІ Порядку №765 операції в ІКП здійснюються в хронологічному порядку.

Пунктом 1 р.ІІІ Порядку №765 визначено, що нарахуванню в ІКП підлягають: зобов`язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, самостійно визначені платником; суми до сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником; зобов`язання, штрафні санкції та пеня за податками, зборами, митними платежами, суми до сплати єдиного внеску, визначені територіальним органом Міндоходів та узгоджені відповідно до чинного законодавства; пеня за порушення встановлених строків погашення узгоджених сум зобов`язань за податками, зборами, митними платежами, єдиним внеском; пеня на суму заниження податкового зобов`язання, нарахованого територіальним органом Міндоходів або платником; проценти за користування розстроченням (відстроченням).

В свою чергу, станом на дату прийняття оскаржуваного рішення діяв Порядок №422, у якому зазначається, що оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС. Загальний контроль за достовірністю відображення в ІКП облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень (п.3, п.5 розд.І Порядку №422).

Відповідно до п.п.1 п.1 розд. ІІ Порядку №422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками. ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу. Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення. Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій. В ІКП на дату проведення кожної облікової операції підбиваються підсумки за всіма її графами.

Товариство не надало до суду жодних доказів, які б спростовували факт сплати єдиного внеску, визначеного у відповідних звітах за березень-травень 2014 року із порушенням строків, визначених ч.8 ст. 9 Закону України №2464.

Згідно з ч.15 ст. 25 Закону України №2464 рішення органу доходів і зборів про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.

Інструкцію №449 прийнято та затверджено відповідно до ст.ст.4, 6, 7, 8, 10, 12, 25, пп. 9-2 - 9-5 р. VIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України №2464, пп. 5 п. 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №375. Ця Інструкція визначає процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України №2464, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів (п.1).

Так, відповідно до п.1 р. VII Інструкції №449 за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Відповідно до пп.2 п.2 р. VII Інструкції №449 (норма, якою керувався відповідач при прийнятті спірного рішення) згідно з ч.11 ст. 25 Закону України №2464 до платників, визначених пп. 1-4 та 6 п. 1 р. II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції в таких розмірах: - за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення на всю суму сплаченої (погашеної) недоїмки незалежно від періодів та кількості випадків сплати за зазначені періоди.

Для платників, зазначених у пп. 1, 2 п. 1 р.II цієї Інструкції, таким періодом є календарний місяць, для платників, зазначених у пп. 3, 4, 6 п.1 р. II цієї Інструкції - календарний квартал.

Відповідно до п.4 р.VII Інструкції №449 визначено, що факти порушень законодавства, крім тих, що є предметом акта документальної перевірки, та тих, що зазначені в пп. 2 п.2 цього розділу, посадова особа органу доходів і зборів оформлює актом довільної форми, в якому чітко викладається зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм законодавчих актів.

Разом з цим, суд зазначає, що станом на дату несвоєчасної сплати позивачем визначених ним самостійно сум єдиного внеску 24 червня 2014 року, процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом України №2464, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів було визначено Інструкцією№455.

Відповідно до п.7.1 р.VII Інструкції №455 за порушення норм законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до платників, на яких згідно із Законом покладено обов`язок нараховувати, обчислювати та сплачувати єдиний внесок, застосовуються фінансові санкції (штрафи та пеня) відповідно до Закону.

Згідно з пп.2 п.7.2 р. VII Інструкції №455 відповідно до ч. 11 ст. 25 Закону до платників, визначених пп. 1-4 п. 2.1 р. II цієї Інструкції, органи доходів і зборів застосовують штрафні санкції у таких розмірах, зокрема, за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум. При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за формою згідно з додатком 9.

Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних карток особових рахунків платників.

При застосуванні штрафів, зазначених у цьому підпункті, приймається одне рішення після сплати (погашення) у повному обсязі недоїмки окремо за кожний період, за який сплачується єдиний внесок, незалежно від кількості випадків сплати за вказаний період.

Таким чином, як Інструкцією №455, так і Інструкцією №449 визначено, що за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум.

При цьому, враховуючи вищенаведені приписи Порядку №765, Порядку №442 та вказаних вище Інструкції, підставою для прийняття такого рішення є саме факт несплати (неперерахування) або несвоєчасної сплати (несвоєчасного перерахування) єдиного внеску платниками податків, а розрахунок за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску відповідно пп.2 п.2, п.4 р.VII Інструкції №449 здійснюється на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, якими, в тому числі є інтегровані картки платників податку, які велися контролюючим органом відповідно до вимог Порядку №765 до 10 червня 2016 року та ведуться відповідно до вимог Порядку №442 з 10 червня 2016 року.

Отже, прийняття рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до Інструкції № 449, яке є самостійним виконавчим документом, відбувається на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, і не потребує попереднього складення акту перевірки.

При цьому суд звертає увагу, що в інших підпунктах п.2 р. VII Інструкції №449 визначено, що підставою для прийняття рішення про застосування штрафних санкцій є акт про зазначене порушення, акт перевірки платника єдиного податку, акт документальної перевірки платника єдиного податку (пп. 1, 3, 4, 5, 6 п. 2 р. VII Інструкції №449).

Як вже зазначалось судом, відповідно до ч.14 ст. 25 Закону України №2464 про нарахування пені та застосування штрафів, передбачених цим Законом, посадова особа органу доходів і зборів у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом, приймає рішення, яке протягом трьох робочих днів надсилається платнику єдиного внеску.

На суму недоїмки платнику єдиного внеску нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка на суму фактично сплаченої недоїмки за кожний день прострочення платежу. Нарахування пені починається з першого календарного дня, що настає за днем закінчення строку внесення відповідного платежу, до дня його фактичної сплати (перерахування) включно.

Документи, які є підставою для нарахування пені: документи, що підтверджують суму єдиного внеску та строк його сплати, звіт платника щодо нарахування єдиного внеску (з додатним значенням); вимога про донараховані суми єдиного внеску за актами документальних перевірок або повідомленням-розрахунком; рішення суду.

Таким чином, рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, в частині нарахування пені, приймається, зокрема, на підставі документів, що підтверджують суму єдиного внеску та строк його сплати, - звіт платника щодо нарахування єдиного внеску (п.5 р. VII Інструкції №449).

Вказані розрахунки проведені відповідачем правомірно, на підставі даних, що містяться в інтегрованій картці позивача по єдиному податку, згідно поданих ним звітів щодо нарахування єдиного внеску за березень-травень 2014 року, та враховуючи вищенаведені судом вимоги ст. 25 Закону України №2464, Інструкцій №455, №449.

Таким чином, оскільки ТОВ "АКВА`СЕРВИС" несвоєчасно сплачено суми нарахованого єдиного внеску, який самостійно визначено у поданих звітах за березень-травень 2014 року, судова колегія вважає, що відповідачем правомірно застосовано до товариства штраф у сумі 1 260,11 грн. (у розмірі 10%) та правомірно нараховано пеню у розмірі 391,29 грн. на підставі оскаржуваного позивачем рішення від 27 вересня 2018 року №.

Крім того, судова колегія не приймає до уваги довід апелянта про не застосування відповідачем строку давності, визначений приписами п.102.1 ст. 102 ПК України, оскільки норми Закону України №2464 є спеціальними для застосування до спірних правовідносин та, відповідно до ч.16 ст. 25 цього Закону України, строк давності щодо нарахування, застосування та стягнення сум недоїмки, штрафів та нарахованої пені не застосовується.

Посилання апелянта на те, що орган доходів і зборів надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату (ч.4, п.3 ч.11 ст. 25 Закону України №2464), судова колегія не приймає до уваги, оскільки вказані норми діючого законодавства стосуються сум єдиного внеску, своєчасно не нарахованих та/або не сплачених у строки, встановлені цим Законом, та, які обчислені органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом. У даному випадку, товариство подало звітність про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів, у якій самостійно визначив суми єдиного внеску, однак несвоєчасно сплатив їх.

За таких підстав, судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ "АКВА`СЕРВИС" про визнання протиправним та скасування рішення № від 27 вересня 2018 року.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, п.2 ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АКВА`СЕРВИС" залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 19 грудня 2019 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Лук`янчук О.В. Ступакова І.Г.