Справа № 127/31363/19
Суддя: Михайленко А. В.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/532/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2019 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого судді Михайленка А.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1-го батальйону, 1-ї роти БПП в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Деренюка Бориса Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області з адміністративним позовом звернувся ОСОБА_1 , в якому просить скасувати постанову винесену інспектора 1-го батальйону, 1-ї роти БПП в с. Чайки УПП у Київській області Деренюка Б.М. серія ЕАК №1749787 від 15.11.2019 року.

Позов мотивовано тим, що 15.11.2019 року ОСОБА_1 було зупинено працівниками патрульної поліції на автодорозі М-06. Поліцейський Мар`ясич А.П. пояснив, що позивач порушив швидкісний режим на даній ділянці дороги. На вимогу позивача йому було надано відеозапис з приладу TruCAM c/н ТС000681 та сертифікат на даний прилад, однак останній не погодився з даними доказами та вказав працівникам поліції, що в нього є заяви з даного приводу. Проте інспектор Мар`ясич А.П. проігнорував прохання позивача та почав вимагати надати документи для винесення постанови, після чого почав зачитувати права та через 10 хвилин вручив ОСОБА_1 постанову про адміністративне правопорушення. Позивач вважає постанову поліцейського протиправною та незаконною, оскільки вона винесена з грубим порушенням законодавства України. Зокрема, поліцейський не мав права використовувати прилад з функцією фото- та відеофіксації не у автоматичному режимі. Також відповідачем було винесено постанову про адміністративне правопорушення на місці правопорушення, а не за місцезнаходженням відповідного органу. Крім того, відповідачем не було виконано підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, не було складено протокол про адміністративне правопорушення та не було надано можливість заявити клопотання. Враховуючи зазначене ОСОБА_1 просив позов задовольнити.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом повідомлення телефонограмою.

Відповідач в особі інспектора 1-го батальйону, 1-ї роти БПП в с. Чайки УПП у Київській області Деренюка Б.М. в судове засідання не з`явилась з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Від представника відповідача Кривошеєвої О.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити у задоволенні позову з підстав зазначених у відзиві та доказів долучених до нього. Просила розглянути справу у її відсутність.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у суті.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в письмовому провадженні відповідно до вимог частини дев`ятої статті 205 КАС України.

Дослідивши обставини в адміністративної справи, які підтверджені відповідними доказами наявними у справі, відповідно та при дотриманні норм матеріального і процесуального права, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту постанови серія ЕАК №1749787 від 15.11.2019 встановлено, що 15.11.2019 року на а/д М-06 38км., водія ОСОБА_1 керуючи автомобілем «Toyota Camry» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 149км./год. при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті с. Березівка, позначеного дорожнім знаком 5.47 на 39км./год. (швидкість руху вимірювалась за допомогою приладу TruCAM c/н ТС000681), чим порушено п. 12.6Ґ ПДР.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами та доповненнями).

Так відповідно до п. 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 12.6 Ґ ПДР поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.47, дозволяється рух із швидкістю іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год..

Таким чином, порушення вимог п. 12.6Ґ ПДР тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Дослідивши відзив та долучені до нього відомості судом було встановлено, що факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем було зафіксовано лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 ТС000681, що підтверджується роздрукованими фотознімками з пристрою.

Вищевказаний доказ суд вважає належним, достовірним та допустимим, оскільки його достовірність підтверджується свідоцтвом ДП «УКРМЕТРТЕСТСТАНДАРТ» про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 2201/11919 від 25.09.2018, сертифікатом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012 виданого 29.08.2012 та експертного висновку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України №04/02/03-3008 від 27.09.18.

Отже судом встановлено, що постанова серія ЕАК №1749787 від 15.11.2019 ґрунтується на достовірних доказах та підтверджує вчинення позивачем адміністративного правопорушення, тобто відповідачем було доведено правомірність свого рішення.

При цьому, суд звертає увагу на обставини зазначені у позовній заяві щодо незаконності винесення постанови на місці вчинення правопорушення.

У Рішенні Конституційним судом України 26.05.2015р. по справі №5-рп/2015 (п. 2.3) зазначено, що перелік адміністративних правопорушень, які підлягають розгляду у скороченому провадженні (тобто фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення) є вичерпним і може бути змінений лише законом, зокрема, такий перелік порушень передбачений ч. 1 та ч. 2 ст. 258 Кодексу (у редакції Законами № 767-VII від 23.02.2014)

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14.07.15р. № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Таким чином, згідно з положеннями ч.ч. 2, 3, 4, 5 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення, в тому числі, справи відносно позивача.

Отже, відповідач мав право розглянути справу у скороченому провадженні та на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Крім цього, у позовній заяві ОСОБА_1 не вказує жодного доказу, який може підтвердити обставини порушення його прав при винесені постанови про адміністративне правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_1 не довів достовірність обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, що свідчить про недотримання позивачем вимог, визначених ч.1 ст. 77 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищенаведене, в судовому засіданні було встановлено, що дії відповідача під час винесення постанови серія ЕАК №1749787 від 15.11.2019 у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 122 КУпАП були обґрунтованими, законними та правомірними.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що обставини викладені в позовній заяві є необґрунтованими, а тому в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 6, 19, 77, 90, 159, 241-246, 268-272, 286, 293 КАС України,суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора 1-го батальйону, 1-ї роти БПП в с. Чайки Управління патрульної поліції у Київській області Деренюка Бориса Миколайовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя