Справа № 620/3085/19
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2019 року Чернігів Справа № 620/3085/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного без повідомлення (виклику) сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування пункту наказу, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення коштів,
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі також В/ч НОМЕР_1 , відповідач) в якому просить :

- визнати протиправним та скасувати п. 3.3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 295 від 04.10.2017 в частині позбавлення ОСОБА_1 грошової премії за особистий внесок у загальні результати служби за вересень 2017 року у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення «Попередження про неповну службову відповідність»;

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 грошового забезпечення за жовтень 2017 року в повному обсязі, а саме невиплати: надбавки за виконання особливо важливих завдань за вересень 2017 року у розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військове звання та надбавки за вислугу років за вересень 2017 року; грошової премії за особистий внесок у загальні результати служби за вересень 2017 року ( з розрахунку: посадовий оклад 1319 гривень, максимальна сума премії 380%).

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 невиплачене грошове забезпечення (заробітну плату), а саме 1014,30 грн, надбавки за виконання особливо важливих завдань за вересень 2017 року та 5012, 20 грн - грошової премії за особистий внесок у загальні результати служби за вересень 2017 року (з розрахунку: посадовий склад 1319 гривень, максимальна сума премії 380%) - всього 6 026 ( шість тисяч двадцять шість) грн.50 коп.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на підставі оскаржуваного наказу він був позбавлений премії за вересень 2017 року, а також йому не виплачена надбавка за виконання особливо важливих завдань за вересень 2017 року з огляду на те, що наказом В/ч НОМЕР_1 від 22.05.2017 № 201 його за вчинення адміністративного правопорушення позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено стягнення у вигляді -попередження про неповну службову відповідність. Позивач зазначає, що наказ від 22.05.2017 № 201 постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.11.2017, яке набрало законної сили, визнано протиправним та скасовано, у зв`язку з чим просить позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 24.10.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому позов не визнає та зазначає, що при видачі оскаржуваного наказу в частині позбавлення позивача премії та невиплати йому надбавки за виконання особливо важливих завдань за вересень 2017 року за накладення на позивача у вересні 2017 року дисциплінарного стягнення - попередження про неповну службову відповідність, відповідач діяв на підставі Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, якою зокрема передбачено, що військовослужбовці не преміюються за той розрахунковий місяць, у якому вони допустили порушення чи проступок, і надбавка за виконання особливо важливих завдань не виплачується у місяці, у якому наказом відповідного командира (начальника) на військовослужбовця накладене таке дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у Збройних Сил України.

Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 14.12.2017 позивач звільнений з військової служби та наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.12.2019 виключений із списків військової частини НОМЕР_1 у запас за підпунктом «а» ( у зв`язку із закінченням строку контракту) з 29.12.2017 (а.с. 16).

Під час проходження військової служби наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2017 року № 201 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність ( а.с. 18).

На підставі вказаного наказу позивача позбавлено грошової премії за вересень 2017 року, про що видано наказ № 295 від 04.10.2017 та не виплачена надбавка за виконання особливо важливих завдань за вересень 2017 року в повному обсязі (далі- спірні види грошового забезпечення), про що свідчить інформація у довідці В/ч НОМЕР_1 від 20.09.2019 №502/2/9/868/1 (а.с.26).

Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.11.2017, залишеною без змін рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 по справі 825/1735/17 скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2017 №201.

Позивач вважає, що оскільки наказ відповідача, який слугував підставою для видачі оскаржуваного наказу в частині позбавлення його премії та надбавки за виконання особливо важливих завдань скасований в судовому порядку, то відповідачу слід виплати позивачу спірні види грошового забезпечення.

Отже, у даних правовідносинах спірним є дії відповідача щодо не виплати позивачу грошової премії та надбавки за виконання особливо важливих завдань за вересень 2017 року.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, ліцеїстам та вихованцям військових оркестрів, а також порядок виплати військовослужбовцям Збройних Сил України одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби врегульовано Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 11 червня 2008 року №260 (далі - Інструкція №260).

Відповідно до пункту 1.2 Інструкції №260 грошове забезпечення військовослужбовців визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Розміри посадових окладів, окладів за військовими званнями, додаткових видів грошового забезпечення військовослужбовців установлюються відповідно до чинного законодавства.

Згідно з пунктом 31.6 Інструкції №260 командир військової частини позбавляє військовослужбовців премії повністю: за невихід на службу без поважних причин; за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибуття на службу в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); у разі накладення дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, пониження в посаді, пониження військового звання на один ступінь, позбавлення військового звання (за місяць, у якому накладено дисциплінарне стягнення, або за місяць, у якому у військову частину надійшло повідомлення про накладання дисциплінарного стягнення вищим командиром (начальником)); у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення за вчинення військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією (за місяць, у якому така постанова надійшла у військову частину).

Пунктом 31.7 Інструкції №260 передбачено, що військовослужбовці не преміюються за той розрахунковий місяць, у якому вони допустили порушення чи проступок (за винятком випадків, передбачених абзацами четвертим, п`ятим пункту 31.6 розділу XXXI цієї Інструкції).

Рішення про виплату премії, зменшення її розміру або позбавлення в повному розмірі оформлюється наказом командира військової частини на підставі поданих за командою в кінці місяця клопотань безпосередніх командирів (начальників) про виплату (позбавлення повністю або частково) премії підлеглим військовослужбовцям. У рапортах з клопотанням про позбавлення премії (повністю або частково) зазначаються конкретні причини, які стали підставою для цього.

Аналіз наведених вимог чинного законодавства дає підстави для висновку, що премія - це елемент грошового забезпечення військовослужбовців, що встановлюється командиром військової частини в індивідуальному порядку, залежно від особистого внеску військовослужбовця в загальні результати служби.

Зокрема, зі змісту пунктів 31.6, 31.7 Інструкції №260 випливає, що військовослужбовці, винні у вживанні алкогольних напоїв, нез`явленні на службу без поважних причин, а також ті, на яких накладено дисциплінарні стягнення, позбавляються премій за місяць, коли були допущені відповідні порушення або накладені стягнення.

Судом встановлено, що позивач 11.09.2017 о 23год.10 хв. перебував в стані алкогольного сп`яніння поза межами військової частини, про що складено відповідний протокол військовою службою правопорядку.

До суду не надано доказів оскарження та/або скасування протоколу КИЧР № 000103 від 11.09.2017 про адміністративне правопорушення за частиною першою статті 178 КпАП України.

Повноваження щодо преміювання осіб офіцерського складу, осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, за їх особистий внесок у загальні результати служби є виключно правом та компетенцією командира військової частини відповідно до приписів Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 260 від 11.06.2008 року.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За приписами частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд зазначає, що дії командування військової частини НОМЕР_1 по не виплаті позивачу щомісячної премії за підсумками роботи за вересень 2017 року, вчинені на підставі, у порядку та у спосіб, що визначені законом, а тому є правомірними. Доказів, які свідчать про протилежне, суду не надано.

Крім того, суд звертає увагу на те, що п.3.3 оскаржуваного наказу стосовно позивача носить індивідуальний характер і вичерпав свою дію, тому скасуванню не підлягає.

Стосовно не виплати позивачу надбавки, то суд зазначає, що відповідно до пункту 15.8 Інструкції № 260 надбавка за виконання особливо важливих завдань не виплачується у місяці, у якому наказом відповідного командира (начальника) на військовослужбовця накладене таке дисциплінарне стягнення- попередження про неповну службову відповідність.

Як встановив суд, позивачу не виплачена надбавка за виконання особливо важливих завдань за вересень 2017 року у зв`язку з накладенням дисциплінарного стягнення про попередження про неповну службову відповідність за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 178 КУпАП, що підтверджується протоколом КИЧР № 000103 від 11.09.2017.

Отже, аналізуючи вищевказані норми та оцінюючи фактичні обставини, які слугували підставою для позбавлення позивача спірних видів грошового забезпечення, суд дійшов висновку, що відповідач діяв у спосіб, визначений Інструкцією № 260.

Посилання позивача на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.11.2017 року, залишеною без змін рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 року по справі 825/1735/17, якою скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 22.09.2017 року №201, що слугував підставою для позбавлення його спірних видів грошового забезпечення, суд вважає необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Преюдиція - це обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набуло законної сили, в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиційно встановлені факти не підлягають доказуванню.

Звільнення від доказування з підстав установлення преюдиційних обставин в іншому судовому рішенні, варто розуміти так, що учасники адміністративного процесу не зобов`язані повторно доказувати ті обставини, які були встановлені чинним судовим рішенням в іншій адміністративній, цивільній або господарській справі, якщо в цій справі брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені.

Тобто, учасники адміністративного процесу звільнені від надання доказів на підтвердження обставин, які встановлені судом при розгляді іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи.

Однак частиною сьомою статті 78 КАС України передбачено, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.

У свою чергу у постанові Верховного Суду від 03 квітня 2018 року у справі № П/811/1344/16 зроблено висновок про те, що для спростування преюдиційних обставин, передбачених наведеною нормою процесуального права, учасник адміністративного процесу, який ці обставини заперечує, повинен подати суду належні та допустимі докази.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є інакшими, ніж установлені під час розгляду іншої, зокрема адміністративної справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

У свою чергу частиною першою статті 178 КУпАП визначено, що розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, - тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, обставини на спростування факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення за частиною першою статті 178 КУпАП мають бути доведені належними та допустимими доказами.

Водночас обставини, наведені у постанові Чернігівського окружного адміністративного суду - у справі № 825/1735/17 стосуються виключно процедурних порушень і жодним чином не спростовують факт, викладений у протоколі КИЧР № 000103 від 11.09.2017 про адміністративне правопорушення, зокрема, що позивач 11.09.2017 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Зважаючи на недоведеність позивачем належними та допустимими доказами на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення за частиною першою статті 178 КУпАП, суд приходить висновку про відсутність у позивача права на отримання спірних видів грошового забезпечення, а відтак у відповідача відсутні законні підстави для проведення вказаних виплат.

Враховуючи викладене, відповідачем не допущено протиправних дій щодо не виплати позивачу спірних видів грошового забезпечення, тому в позові позивачу слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ронкпп НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Повний текст рішення виготовлено 19 грудня 2019 року.

Суддя І.І. Соломко