Справа № 826/20385/16
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

19 грудня 2019 року

Київ

справа №826/20385/16

адміністративне провадження №К/9901/46243/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого Тацій Л.В.,

суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г., -

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Євробанк» (далі - Уповноважена особа Фонду, Фонд, Банк відповідно) на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року (прийняту судом у складі судді Каракашьяна С.К.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2018 року (ухвалену судом у складі: головуючого судді Вівдиченко Т.Р., суддів: Губської Л.В., Земляної Г.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду, третя особа - Фонд, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, у якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача до переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду;

- зобов`язати відповідача включити позивача до переліку вкладників Банку, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, за договором банківського вкладу (депозиту) з Правилами «Вклад на вимогу «Вільний доступ» № ДВ-28596/UAH від 15 червня 2016 року.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Окружний адміністративний суд міста Києва постановою від 14 грудня 2017 року позов задовольнив частково.

Визнав протиправним та скасував рішення Уповноваженої особи Фонду, що оформлене наказом від 16.12.2015 № 237-ОД, в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) з Правилами «Вклад на вимогу «ВІЛЬНИЙ ДОСТУП» № ДВ-28596/UAH від 15 червня 2016 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «КБ «ЄВРОБАНК» та ОСОБА_1 .

Зобов`язав Уповноважену особу Фонду надати Фонду додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» за рахунок Фонду, відповідно до № ДВ-28596/UAH від 15.06.2016.

У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 14 березня 2018 року рішення суду першої інстанції залишив без змін.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився і суд апеляційної інстанції, виходив із того, що позивач є вкладником, в розумінні Закону України від 23 лютого 2012 року № 4452-VI «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон № 4452-VI), оскільки на її депозитному рахунку знаходились кошти у вказаній сумі до дня запровадження тимчасової адміністрації банку. Як убачається з матеріалів справи, договір банківського вкладу (депозиту) з Правилами «Вклад на вимогу «Вільний доступ» № ДВ028596/UAH визнано нікчемним, на підставі пункту 7 частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI, а саме: банк уклав правочини, умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Водночас, Уповноваженою особою Фонду будь-яких доказів на підтвердження зазначених обставин не надано.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

26 березня 2018 року Уповноважена особа Фонду звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У скарзі посилається на те, що судами було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Зазначає, що наказ Уповноваженої особи Фонду про виявлення нікчемного правочину може бути скасований тільки рішенням Фонду. Крім того, будь-які операції, у тому числі за договорами банківського рахунку, які були здійснені 15 червня 2016 року і які призводили до збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом є нікчемними. Позивач здійснив операцію за договором Банківського рахунку саме 15 червня 2016 року, а отже даний правочин є нікчемним, так як підпадає під обмеження у діяльності банку, які встановлені НБУ на час віднесення банку до категорії проблемних. Названа операція призвела до збільшення гарантованої суми відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом.

Крім того, оскільки термін проведення перевірки вкладів фізичних осіб на час виникнення спірних відносин та звернення позивача до суду не сплинув, відповідно вимоги до Уповноваженої особи Фонду є передчасними.

У відзиві на касаційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відповідно до автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 березня 2018 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Гриців М.І., судді: Берназюк Я.О., Коваленко Н.В.

Верховний Суд ухвалою від 27 квітня 2018 року відкрив касаційне провадження за касаційною скаргою Уповноваженої особи Фонду.

У зв`язку з обранням до Великої Палати Верховного Суду судді Гриціва М.І. розпорядженням в.о. начальника управління забезпечення автоматизованого документообігу суду секретаріату Касаційного адміністративного суду від 18 липня 2019 року № 1024/0/78-19 призначено повторний автоматизований розподіл, зокрема касаційної скарги у цій справі.

Відповідно до повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 липня 2019 року визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Стеценко С.Г., Шарапа В.М., справу передано головуючому судді.

У зв`язку з відпусткою судді Шарапи В.М. на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року № 2171/0/78-19 здійснено повторний автоматизований розподіл справи між суддями та протоколом від 18 грудня 2019 року визначено таку колегію суддів: головуючий суддя Тацій Л.В., судді: Стеценко С.Г., Стрелець Т.Г.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

15.06.2016 між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Євробанк» укладено договір банківського вкладу (депозиту) з Правилами «Вклад на вимогу «Вільний доступ» № ДВ028596/UAH.

Відповідно п. 2 вказаного договору, банк відкриває клієнту поточний рахунок № НОМЕР_1 в національній та/або в іноземних валютах та надає можливість у порядку та на умовах, визначених в договорі та правилах отримувати визначені послуги для своїх рахунків та здійснювати в порядку і на умовах, передбачених цим договором та правилами операції за своїми рахунками, з урахуванням обмежень, передбачених договором, правилам та чинним законодавством.

Як вбачається з копії квитанції від 15.06.2016 позивачем поповнено власний поточний рахунок на суму 176 300, 00 грн.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 17.06.2016 № 73-рш «Про віднесення ПАТ «КБ «Євробанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення № 1041 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Євробанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

Згідно з даним рішенням, розпочато процедуру виведення ПАТ «КБ «Євробанк» з ринку шляхом запровадженням в ньому тимчасової адміністрації на один місяць з 17.06.2016 до 16.07.2016 включно, призначено Кононця В.В. уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження тимчасового адміністратора ПАТ КБ «ЄВРОБАНК».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 07.07.2016 № 1183 продовжено строки тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» з 17.07.2016 до 16.08.2016 включно і повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «ЄВРОБАНК». Відповідно до даного рішення, продовжено повноваження уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» Кононця В.В.

У зв`язку з прийняттям виконавчою дирекцією Фонду рішення від 16.08.2016 № 1523 «Про початок процедури ліквідації ПАТ КБ «ЄВРОБАНК» та делегування повноважень ліквідатора банку», Фонд з 19.08.2016 розпочав виплати коштів вкладникам зазначеного банку.

Листом вих. № 01-24/6803 від 30.09.2016 відповідач повідомив позивача, що в результаті проведеної Комісією перевірки було встановлено, що операції по зарахуванню на рахунок позивача грошових коштів мають ознаки операцій, які могли спричинити збільшення гарантованої суми відшкодування Фондом (ознаки «дроблення»), а тому рахунок підлягає тимчасовому обмеженню до виплати коштів вкладникам.

Позивач, не погоджуючись з висновками Уповноваженої особи Фонду, звернулася до суду з вищевказаним позовом.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Верховний Суд раніше сформулював правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах. Зокрема, у постанові від 04 липня 2018 року (справа № 826/1476/15) виснував, що перелік передбачених частиною третьою статті 38 Закону № 4452-VI підстав, за яких правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними, є виключним. Положення статті 228 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішенні питання про віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у частині третій статті 38 Закону № 4452-VI.

У цьому рішенні суд зазначив також, що поняття «подрібнення вкладів», «розбивка вкладів», вжиті у судових рішеннях, не є правовими. Фактично під «подрібненням» чи «розбивкою» розуміється перерахування коштів з рахунку однієї фізичної особи на рахунок іншої.

Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то стаття 38 Закону № 4452-VI не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі статті 228 ЦК. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Згідно з положеннями статей 37, 38 Закону № 4452-VI Фонд або його уповноважена особа наділені повноваженнями щодо виявлення факту нікчемності правочинів, тобто мають право здійснити перевірку таких правочинів стосовно їх нікчемності, прийняти відповідне рішення про виявлення факту нікчемності правочину і повідомити про це сторони правочину, а також вчиняти дії щодо застосування наслідків нікчемності правочинів.

При цьому при виявленні нікчемних правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення в силу закону (частини другої статті 215 ЦК та частини третьої статті 38 Закону № 4452-VI) незалежно від того, чи була проведена передбачена частиною другою статті 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписала уповноважена особа Фонду як особа, що здійснює повноваження органу управління банку.

До того ж у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 819/353/16 зазначено, що встановлена правова природа згаданого наказу унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу уповноваженої особи Фонду у частині визнання правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між Банком та фізичною особою, нікчемним правочином, не можуть бути розглянуті у судовому порядку (а тому числі в господарських судах).

У постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 802/351/16-а Велика Палата Верховного Суду за подібних до встановлених у справі, що розглядається, обставин зазначила, що вклад розміщено на рахунку ПАТ «Дельта Банк» до запровадження тимчасової адміністрації, а тому позивач підпадає під дію гарантій відшкодування коштів за вкладом на підставі статті 26 Закону № 4452-VI. При цьому, відповідач не навів правових підстав для невключення позивача до переліку вкладників ПАТ «Дельта Банк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, відповідно до приписів Закону № 4452-VI.

При цьому, у своєму рішенні Велика Палата Верховного Суду погодилася з позицією судів попередніх інстанцій, які дійшли висновку, що позивач є особою, яка набула право на гарантоване державою відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, і неподання інформації про позивача, як вкладника банку, до переліку протягом трьох днів з дня отримання рішення про відкликання банківської ліцензії дає підстави для зобов`язання Уповноваженої особи Фонду подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача, як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в АТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду.

Ці висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, ухвалені за результатами розгляду справ, фактичні обставини яких є певним чином подібними до фактичних обставин, встановлених у справі, що розглядається, - спір у справі, що розглядається, також стосується правомірності дій (бездіяльності) Уповноваженої особи Фонду щодо невключення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, тому колегія суддів у вимірі фактичних обставин цієї справи вважає, що рішення попередніх судів відповідають закону.

Проте, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду про те, що позовні вимоги про визнання протиправним та скасування наказу уповноваженої особи Фонду у частині визнання правочину за договором банківського вкладу (депозиту), укладеного між Банком та фізичною особою, нікчемним правочином, не можуть бути розглянуті у судовому порядку (а тому числі в господарських судах), суди помилково визнали протиправним та скасували рішення Уповноваженої особи Фонду, що оформлене наказом в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) позивача.

Разом із тим, оскільки суди прийняли таке рішення, вийшовши за межі позовних вимог для повного захисту прав, свобод та інтересів позивача (отже, такої позовної вимоги позивачем не заявлялося), судові рішення підлягають скасуванню у цій частині без закриття провадження. У решті рішення судів попередніх інстанцій стосовно зобов`язання Уповноваженої особи Фонду подати додаткову інформацію про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом у Банку за рахунок Фонду та відмови у задоволенні решти позовних вимог позивача слід залишити без змін.

За змістом частин першої та другої статті 341 КАС суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, -

постановив:

Касаційну скаргу уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації у Публічному акціонерному товаристві Комерційний банк «Євробанк» задовольнити частково.

Постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 грудня 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2018 року у частині визнання протиправним та скасування рішення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «КБ «Євробанк» Кононця Вадима Валерійовича, що оформлене наказом від 16.12.2015 №237-ОД, в частині визнання нікчемним договору банківського вкладу (депозиту) з Правилами «Вклад на вимогу «ВІЛЬНИЙ ДОСТУП» № ДВ-28596/UAH від 15 червня 2016 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «КБ «ЄВРОБАНК» та ОСОБА_1 , - скасувати.

У решті рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Тацій

Судді : С.Г. Стеценко

Т.Г. Стрелець