Справа № 222/1085/19
Суддя: Сухарьок Михайло Гаврилович
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року справа №222/1085/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сухарька М.Г.,

суддів Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Моргуль Олександри Олександрівни на рішення Володарського районного суду Донецької області від 11 жовтня 2019 року в справі № 222/1085/19 (головуючий І інстанції Подліпенець Є.О., повний текст рішення складено та підписано 11 жовтня 2019 року в смт. Нікольське) за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Моргуль Олександри Олександрівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження по справі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Моргуль Олександри Олександрівни (далі - відповідач, поліцейський), в якому просив скасувати постанову від 15.06.2019 серії ЕАВ № 1232368 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 425,00 грн за вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що він не порушував пункту 8.7.3. Правил дорожнього руху, натомість поліцейським під час складання оскаржуваної постанови не дотримано вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності (а.с. 2-5).

Рішенням Володарського районного суду Донецької області від 11 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено, внаслідок чого скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15.06.2019 серії ЕАВ № 1232368 від 15.06.2019, складену поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Моргуль Олександрою Олександрівною, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладення на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн та закрито справу про адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що матеріалами справи підтверджено порушення ОСОБА_1 пункту 8.7.3. Правил дорожнього руху, а постанову від 15.06.2019 серії ЕАВ № 1232368 складено у відповідності до ст.ст. 283, 284 КупАП.

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

Згідно з матеріалами справи 15 червня 2019 року поліцейським роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Моргуль О.О. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАВ № 1232368. Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн за вчинення порушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Підставою притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що він, керуючи автомобілем «Lexus», номерний знак НОМЕР_1 , порушив пункт 8.7.3. Правил дорожнього руху, а саме, здійснив виїзд на перехрестя на заборонений сигнал світлофора поблизу б. 102 по вул. Артема (Куїнджі) в м. Маріуполі.

Не визнаючи себе винним у вчиненні вказаного порушення та наголошуючи на порушенні відповідачем положень КУпАП, ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» № 580-VIII від 02 липня 2015 року (далі - Закон № 580-VIII) поліція відповідно до покладених на неї завдань припиняє виявлені адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 затверджено Правила дорожнього руху. Розділом 8 Правил регламентовано регулювання дорожнього руху, у тому числі за допомогою світлофору. Так, відповідно до пп. 8.7.3.е. червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

За приписами ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1 статті 8 КупАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до чистин першої та другої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127 1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (далі - Інструкція).

Пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції встановлено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121 1, 121 2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132 1, частинами шостою і одинадцятою статті 133 1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (п. 8 розділу ІІІ Інструкції).

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з частинами 2-3 ст. 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За приписами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції встановив, що в наданому позивачем примірнику постанови від 15.06.2019 серії ЕАВ № 1232368 в п. 9 «До постанови додається» стоїть позначка «…». У той же час, в наданій поліцейським копії цієї постанови в п. 9 «До постанови додається» зазначено «YiCar DVR DMT 1 АР 0101».

Таким чином суд дійшов висновку, що два примірники постанови від 15.06.2019 серії ЕАВ № 1232368 не є ідентичними, а відомості про технічний засіб фіксації було внесено після вручення (надіслання) постанови особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Тобто, під час складання постанови поліцейський всупереч вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП не зазначив технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, що зумовлює неприйнятність наявного в матеріалах відеозапису як доказу вчинення ОСОБА_1 порушення п. 8.7.3. Правил дорожнього руху в розумінні ст.ст. 72-77 КАС України. Отже доводи апеляційної скарги з цього приводу підлягають спростуванню.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 24 січня 2019 року в справі № 428/2769/17.

Відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення у відповідності до п. 1 ст. 247 КУпАП зумовлює висновок про відсутність події адміністративного правопорушення як обов`язкової умови притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджує викладений в оскаржуваному судовому рішенні висновок про наявність підстав для скасування постанови від 15.06.2019 серії ЕАВ № 1232368 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн, а також закриття справи про адміністративне правопорушення.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому вона підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статями 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу поліцейського роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції Моргуль Олександри Олександрівни на рішення Володарського районного суду Донецької області від 11 жовтня 2019 року в справі № 222/1085/19 - залишити без задоволення.

Рішення Володарського районного суду Донецької області від 11 жовтня 2019 року в справі № 222/1085/19 - залишити без змін.

Повний текст судового рішення складено та підписано 18 грудня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання колегією суддів і не може бути оскаржена.

Колегія суддів М. Г. Сухарьок

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук