Справа № 810/1308/18
Суддя: Лиска І.Г.
Дата ухвалення: 2019-12-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 грудня 2019 року № 810/1308/18
Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Лиска І.Г., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області, Богуславського РВ ГУМВС України в Київській області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області оформлені листом № 29/М - 179 від 01.03.2018 року щодо відмови у проведенні перерахунку та видачі оновленої довідки про грошове забезпечення в період з 28.04.1986 року по 04.05.1986 року, відповідно до маршрутного листа № 20/М - 0060 від 16.11.1995 року та довідки № М - 213 від 08.02.2018 року виданих Головним управлінням МВС України в Київській області;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Київській області провести перерахунок та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 оновлену довідку про його грошове забезпечення в період з 28.04.1986 року по 04.05.1986 року під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в II - ій зоні небезпеки - кратність 4, для подачі її до органів Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії, у яку включити:

-в період з 28.04.1986 року по 30.04.1986 року: збережений середній заробіток на службі, з урахуванням подвійного посадового окладу та посадового окладу за спеціальним званням із врахуванням 25 % надбавки за роботу в населених пунктах з підвищеною радіоактивністю у сумі - 172,02 крб., добові за З дні у сумі - 10,50 крб., надбавку взамін продовольчого пайка за 3 дні у сумі -2.0 крб.;

-в період з 01.05.1986 року по 04.05.1986 року: збережений середній заробіток на службі, з урахуванням подвійного посадового окладу та посадового окладу за спеціальним званням із врахуванням 25 % надбавки за роботу в населених пунктах з підвищеною радіоактивністю у сумі - 221,96 крб., роботу у вихідні і святкові дні (01.05, 02.05, 04.05.) з оплатою у подвійному розмірі у сумі 145,17 крб., добові за 4 дні у сумі - 14,00 крб., надбавку взамін продовольчого пайка за 4 дні у сумі - 2,58 крб.

На обґрунтування позовних вимог позивач вважає, що відмова відповідача оформлена листом №29/М-179 від 01.03.2018 є безпідставною, необґрунтованою та такою, що порушує його права, оскільки зазначена комісія діяла не у межах та не у спосіб, що визначені чинними нормативними актами.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.04.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

Позивачем подано до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог. в якій останній просив суд:

-визнати протиправними дії Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області оформлені листом № 29/М - 179 від 01.03.2018 року щодо відмови у проведенні перерахунку та видачі оновленої довідки про грошове забезпечення в період з 28.04.1986 року по 04.05.1986 року, відповідно до маршрутного листа № 20/М - 0060 від 16.11.1995 року та довідки № М - 213 від 08.02.2018 року виданих Головним управлінням МВС України в Київській області;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію ГУ МВС України в Київській області провести перерахунок та видати ОСОБА_1 , оновлену довідку про його грошове забезпечення в період з 28.04.1986 року по 04.05.1986 року під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в II - ій зоні небезпеки - кратність 4, для подачі її до органів Пенсійного фонду України для перерахунку пенсії, у яку включити:

-в період з 28.04.1986 року по 30.04.1986 року: збережений середній заробіток на службі, з урахуванням подвійного посадового окладу та посадового окладу за спеціальним званням із врахуванням 15 % надбавки за роботу в населених пунктах з підвищеною радіоактивністю у сумі 149,16 крб., добові за 3 дні у сумі - 10,50 крб., надбавку взамін продовольчого пайка за 3 дні у сумі -2.0 крб.;

-в період з 01.05.1986 року по 04.05.1986 року: збережений середній заробіток на службі, з урахуванням подвійного посадового окладу та посадового окладу за спеціальним званням із врахуванням 15 % надбавки за роботу в населених пунктах з підвищеною радіоактивністю у сумі 192,56 крб., роботу у вихідні і святкові дні (01.05, 02.05, 04.05.) з оплатою у подвійному розмірі у сумі 127,17 крб., добові за 4 дні у сумі - 14,00 крб., надбавку взамін продовольчого пайка за 4 дні у сумі - 2,58 крб.

Представник відповідача ЛК ГУ МВС У Київській області надав суду відзив, в якому проти позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив в якій останній зазначив, що відзив відповідача є необґрунтованим.

Відповідач подав до суду клопотання про заміну неналежного відповідача на належного Богуславський РВ ГУМВС України в Київській області.

Судом досліджено дане клопотання та встановлено таке.

26.02.2018 позивачеві Богуславським РВ ГУМВС України в Київській області було видано довідку №779 про заробітну плату а період виконання службових обов`язків в зоні відчуження. Згідно довідки місце роботи Богуславський РВВС.

Вказана довідка її складові є предметом даного спору. Довідка від 26.02.2018 №779 підписана Головою ліквідаційної комісії Богуславського РВ та членом Ліквідаційної комісії, скріплена печаткою Богуславського РВ.

Таким чином належним відповідачем щодо позовних вимог про видачу довідки та перерахунку грошового забезпечення за роботу по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, являється Богуславський РВ ГУМВС України в Київській області.

Отже суд вважає, за необхідне залучити Богуславське РВ ГУМВС України в Київській області в якості співвідповідача на підставі ст.48 КАС України та відмовити у задоволенні заяви відповідача про заміну неналежного відповідача на належного.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, судом встановлено наступне.

З 1983 по 1995 роки позивач проходив службу в органах внутрішніх справ на посаді інспектора держпожежнагляду Богуславського районного відділу внутрішніх справ Головного управління МВС України в Київській області.

Відповідно до маршрутного листа № 20/М - 0060 від 16.11.1995 та довідки № М - 213 від 08.02.2018 року виданих Головним управлінням МВС України в Київській області я в період з 28.04.1986 року по 04.05.1986 року приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, тобто знаходився в 30 км. зоні відчуження, а саме у 2 ій зоні небезпеки м. Чорнобиль. Позивач є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофим 1ої категорії, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 від 24.10.1995 року та вкладкою до посвідчення № НОМЕР_1 від 21.09.2000.

05.07.2006 року Київською обласною спеціалізованою медико - соціальною експертною комісією позивачу довічно встановлена 2 група інвалідності, причиною інвалідності стало захворювання пов`язане з виконанням службових обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

З 2006 року позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" № 796-12 від 28.02.1991 року та Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженого постановою КМУ № 1210 від 23.11.2011 року.

Розмір пенсії розрахований відповідно до довідки про заробітну плату видану Головним управлінням МВС України в Київській області за роботу в зоні відчуження за період з 28.04.1986 року по 30.04.1986 року.

Відповідно до довідки № 1166 від 11.07.1996 року та довідки № 779 від 26.02.2018 року виданих Головним управлінням МВС України в Київській області моє фактичне грошове утримання за роботу в зоні відчуження із якої визначається пенсія становить у квітні 1986 року - 105 крб. 80 коп., у травні 1986 року - 82 крб. 02 коп., всього - 187 крб. 87 коп., але дана довідка видана без врахування:

-підвищення в подвійному розмірі посадового окладу та посадового окладу за спеціальним званням, відповідно до п. 1 постанови Центрального Комітету КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 07 травня 1986 року № 524-156 "Про умови оплати праці і матеріального забезпечення працівників підприємств і організацій зони Чорнобильської атомної електростанції;

-підвищення до 25 % тарифної ставки (посадові оклади) робітникам, зайнятим в районах і на роботах з підвищеною радіоактивністю, відповідно до Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 3 вересня 1986 року № 1767 та Розпорядження Ради Міністрів СРСР від 10 вересня 1986 року № 530, яке має перелік населених пунктів, віднесених до районів з підвищеною радіоактивністю;

-оплати праці особам, які приймали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС виходячи з посадового окладу, а особам офіцерського і начальницького складу також за спеціальними званнями в III зоні небезпеки, в п`ятикратному розмірі порівняно з встановленими діючими законодавством нормами, в II зоні в чотирьохкратному розмірі і в І зоні - в трьохкратному розмірі, відповідно до Розпорядження Ради Міністрів СРСР № 964-рс від 17.05.1986 року та п. 1 Наказу МВС СРСР № 0149 від 26.05.1986 року;

-оплати праці, пов`язаною з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС у зоні відчуження і запобіганням забрудненню навколишнього середовища, у вихідні і
святкові дні з оплатою у подвійному розмірі, відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195 та Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7;

-добових в розмірі 3 крб. 50 коп. в день особам і начальницького і рядового складу ОВС направлених на роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС незалежно від відомчого підпорядкування, відповідно до Постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 №207-7, Постанови Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 №665-195, Наказу МВС СРСР № 0189 від 30.06.1986 року, роз`яснення Держкомпраці УРСР від 14.07.1986р. №81-с;

-надбавки взамін продовольчого пайка в розмірі 20 крб. за весь період виконання службових обов`язків в зоні Чорнобильської АЕС незалежно від наданого особам там безплатного харчування, відповідно п.2 наказу МВС СРСР від 11.05.1986 року № 0130 і п. 1 наказу МВС СРСР від 25.05.1986 року № 0149.

02.02.2018 позивачем на адресу Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Київській області надіслана заява в якій позивач просить провести перерахунок та видати оновлену довідку про його грошове забезпечення для визначення пенсії шляхом пред`явлення довідки до органів Пенсійного фонду України, при цьому врахувати надбавки вказані вище у п. 1 - п. 6.

Листом № 29/М - 179 від 01.03.2018 року за підписом Голови ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Київській області Стаховського І.Ф., повідомлено позивача про те, що його заява, щодо видачі оновленої довідки про грошове забезпечення фахівцями Головного управління розглянута, але у видачі довідки відмовлено, оскільки згідно з вимогами діючої на той час постанови ЦК КПРС, Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР і ВЦ РПС від 07.05.1986 року № 524-156 «Про умови оплати праці та матеріального забезпечення робітників підприємств та організацій зони Чорнобильської атомної електростанції» надавалось право керівникам виплачувати військовослужбовцям військових частин і органів Комітету державної безпеки СРСР, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які виконували службові обов`язки в зоні Чорнобильської АЕС, посадові оклади і оклади за військове або спеціальне звання у подвійному розмірі. Також ліквідаційна комісія повідомила, що відповідно до розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 року № 1031 - рс порядок і розміри підвищеної оплати праці зазначеним розпорядженням поширювалися на військовослужбовців, начальницький і рядовий склад органів внутрішніх справ, зайнятих на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції. При цьому зобов`язано грошове забезпечення у підвищених розмірах виплачувати, виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу - також з окладів за військове або спеціальне звання, тобто в одинарному розмірі.

З огляду на викладене, ліквідаційна комісія направила на адресу позивача довідку № 779 від 26.02.2018 року, яка аналогічна довідці № 1166 від 11.07.1996 року Головного управління МВС України в Київській, тобто без врахування відповідних підвищень та надбавок зазначених вище в п. 1 - п. 6.

Тому, дану відмову Ліквідаційної комісії ГУ МВС України в Київській області оформлену листом № 29/М - 179 від 01.03.2018 року позивач вважає безпідставною, необґрунтованою та такою, що порушує його права в наслідок чого він звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Згідно ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язати діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Після аварії на ЧАЕС 26 квітня 1986 року Уряд колишнього СРСР та Української РСР ухвалили рішення із грифом «таємно» щодо оплати праці осіб-ліквідаторів. Після зняття грифа «таємно» та для «службового користування» стало відомо, що при нарахуванні заробітної плати не були враховані вимоги нормативно-правових актів: розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року №964; постанови Ради Міністрів СРСР від 07 травня 1986 року №524-156; розпорядження Ради Міністрів СРСР від 23 травня 1986 року №1031; постанови Ради Міністрів СРСР від 05 червня 1986 року №655-195; постанови Ради Міністрів УРСР від 10 червня 1986 року №207-7 та інші.

У вказаних нормативно-правових актах йде мова про умови оплати праці і матеріального забезпечення робітників підприємств, організацій і закладів, які брали участь у роботах, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, дія яких поширюється на військовослужбовців та військовозобов`язаних запасу, яких було призвано на військові збори та які в 1986-1990 роках виконували роботи в зоні відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС.

Абзацом 1 пункту 1 наказу МВС СРСР від 17 травня 1986 року № 0149 «Про додаткові виплати особистому складу органів та внутрішніх військ МВС СРСР, які зайняті на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» на виконання зазначених розпоряджень міністру внутрішніх справ Української РСР було дозволено за погодженням з головою Урядової комісії з ліквідації аварії здійснювати у виняткових випадках оплату праці робітників, службовців, а також призваних на збори військовозобов`язаних, які зайняті на особливо важливих і відповідальних роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у ІІІ зоні небезпеки - у 5-кратному розмірі у порівнянні зі встановленими чинним законодавством нормами, у II зоні - у 4-кратному розмірі, у І зоні - у 3-кратному розмірі.

Абзацом 2 пункту 1 цього наказу передбачалося у такому ж порядку і розмірах виплачувати грошове забезпечення військовослужбовцям, особам начальницького та рядового складу, що були зайняті на зазначених роботах у І - ІІІ зонах небезпеки, виходячи з посадових окладів, а особам офіцерського і начальницького складу, прапорщикам та мічманам - також окладів за військовим і спеціальним званням.

Надбавки за вислугу років та інші надбавки нараховувалися за основним місцем служби.

Постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05 червня 1986 року № 665-195 (постанова Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10 червня 1986 року № 207-7) надано право керівникам міністерств і відомств та їх заступникам здійснювати оплату праці працівників, зайнятих на роботах у третій, другій і першій зонах небезпеки, відповідно в чотирьох-, трьох- і двократному розмірах понад середньомісячну заробітну плату, виходячи з тарифної ставки (окладу), встановленої за основним місцем роботи.

Таким чином, після прийняття розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964 робота працівників оплачувалась у кратному розмірі, виходячи з тарифної ставки за місцем роботи, без застосування підвищених тарифів та подвійного посадового окладу та окладу за спеціальними званнями згідно постанови Центрального Комітету КПРС, Президії Верховної Ради СРСР, Ради Міністрів СРСР та Всесоюзної Центральної Ради Професійних Спілок від 07 травня 1986 року № 524-156.

Отже, вказані нормативно-правові акти не застосовуються одночасно, оскільки розпорядження Ради Міністрів СРСР від 17 травня 1986 року № 964 для визначення зон небезпеки на території зони відчуження вводить нові умови оплати праці, замість попередніх, встановлених Постановою від 07 травня 1986 року № 524-156.

Нарахування грошового забезпечення за роботу в зоні відчуження військовослужбовців, рядового і начальницького складу ОВС проводилось відповідно до Розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 року № 1031 та листа Державного комітету УРСР з праці від 23.09.1986 року № 136 с «Про порядок матеріального забезпечення призваних на збори військовозобов`язаних».

Вказаними нормативно-правовими актами передбачено, що оплата фактично відпрацьованого часу (включаючи вихідні і святкові дні) у відповідних зонах небезпеки повинна проводитись виходячи із розрахункової денної тарифної ставки (посадового окладу), що враховується із тарифної ставки (посадового окладу) за даний місяць, поділеної на календарну кількість днів цього місяця.

Отже, суд приходить до висновку про відсутність підстав для нарахування, виплати та включення у довідку про грошове забезпечення на роботах в зоні відчуження подвійної заробітної плати.

Крім того, відповідно до статті 54 Закону України від 28.02.91р. №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (надалі Закон №796-XII) пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно з законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54 і 57 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визначається Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210, згідно з яким пенсії за бажанням осіб можуть призначатися, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків (п.1 Порядку).

Відповідно до статті 15 Закону №796-XII видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами, організаціями (військоматами).

Згідно з пунктом 2.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

З наведеного слідує, що роботодавець має право видати довідку про розмір заробітної плати відповідно до даних, що містяться у розрахунковому листі особи за відповідний період. При цьому, розмір отриманої заробітної плати (грошового забезпечення), що зазначається у довідці, має відповідати та видається на підставі первинних документів, а орган пенсійного фонду має право перевірити обґрунтованість її видачі.

Згідно довідки №779 від 26.02.2018 виданої Богуславським РВ ГУМВС України в Київській області фактичне грошове утримання позивача за роботу в зоні відчуження станом на червень 1986 року із якого визначається пенсія складалося із посадового окладу у розмірі - 80,00 крб., виплачена заробітна плата в сумі: 187,82 крб., з урахуванням коефіцієнта 4 відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР та Укрпрофради від 10 червня 1986 №207-7, оплата за період з 01.05.-04.05.1986 зона 2, 4 днів, денна середньогодинна тарифна ставка 6,45 крб., кратність 3 складала 77,40 крб. та оплата за період з 28.04.-30.04.1986 зона 2, 3 днів, денна середньогодинна тарифна ставка 6,67 крб., кратність 3 складала 60,03 крб. Фактична заробітна плата за роботу в зоні відчуження із якої визначається пенсія складає 187,82 крб.. Вказана довідка видана позивачу на підставі розрахункових документів.

Проте позивач просить включити до довідки виплати, які фактично ним не отримувалися.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача права для видачі довідки про грошове забезпечення, яке фактично не отримувалося.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах викладений Верховним Судом у постановах від 17 липня 2018 року у справі №357/109/17, від 17 липня 2018 року у справі №377/522/16-а.
Згідно частини 5 статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, суд зазначає про відсутність правових підстав для включення до довідки про грошове забезпечення добових в розмірі 24,50 крб., оскільки нарахування такого грошового забезпечення позивачу документально не підтверджено.

Таким чином, відповідач мав право видати позивачеві довідку про розмір грошового забезпечення за спірний період лише на підставі даних розрахункового листа за 1986 рік.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 цього Кодексу передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, який відповідачем в даному випадку виконаний.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є не обґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:
у задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.
Суддя Лиска І.Г.