Справа № 640/22256/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Мельничука В.П. Федотова І.В. Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства "Попаснянський районний водоканал" на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Комунального підприємства "Попаснянський районний водоканал" до Відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання протиправними та скасування постанов, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Комунальне підприємство "Попаснянський районний водоканал" звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішення Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни «про відкриття виконавчого провадження» ВП №60258223 від 09 жовтня 2019 року з виконання постанови №51706697 від 13 вересня 2016 року, виданої ВПВР ДДВС МЮУ, про стягнення з Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» (код СДРПОУ 38817874) 5 665 263,90 грн виконавчого збору на користь держави;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни «про стягнення виконавчого збору» ВП №53258987 від 02 жовтня 2019 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни «про відкриття виконавчого провадження» ВП №60205566 від 02 жовтня 2019 року з виконання постанови №53258987 від 02 жовтня 2019 року, виданої ВПВР ДДВС МЮУ, про стягнення з Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» (код СДРПОУ 38817874) 3 332 824,38 грн виконавчого збору на користь держави;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни «про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження» ВП №60205566 від 07 листопада 2019 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни «про арешт коштів боржника» ВП №60205566 від 07 листопада 2019 року з виконання:

- постанови ВП №51706697 від 13.09.2016, виданої ВПВР ДДВС МЮУ, про стягнення з Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал», () 5 665 263,90 грн виконавчого збору на користь держави;

- постанови ВП №53258987 від 02.10.2019, виданої ВПВР ДДВС МЮУ про стягнення з Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» З 332 824,38 грн виконавчого збору на користь держави.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2019 року відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог щодо:

- визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни «про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження» ВП №60205566 від 07 листопада 2019 року;

- визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни «про арешт коштів боржника» ВП №60205566 від 07 листопада 2019 року з виконання постанови ВП №51706697 від 13.09.2016, виданої ВПВР ДДВС МЮУ, про стягнення з Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал», () 5 665 263,90 грн виконавчого збору на користь держави та постанови ВП №53258987 від 02.10.2019, виданої ВПВР ДДВС МЮУ про стягнення з Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» З 332 824,38 грн виконавчого збору на користь держави.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач - Комунальне підприємство "Попаснянський районний водоканал" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та справу направити до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі в частині вказаних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що ці позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки, позивачем оскаржуються дії та рішення державного виконавця у виконавчих провадженнях, відкритих на підставі рішення у господарській справі №913/510/16, винесеного Господарським судом Луганської області.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 02 жовтня 2019 року державним виконавцем Відділу примусового виконав рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Ліаною Олегівною винесено постанову про відкриття виконавчого проваджена ВП №60205566 з виконання постанови ВП №53258987 від 02.10.2019, виданої ВП ДДВС МЮУ про стягнення з Комунального підприємства "Попаснянський районний водоканал" 3 332 824,38 грн. виконавчого збору на користь держави.

Також, 09 жовтня 2019 року державним виконавцем Відділу примусового виконав рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Ліаною Олегівною винесено постанову про відкриття виконавчого проваджена ВП №60258223 з виконання постанови ВП №51706697 від 13.09.2016, виданої ВПВР ДДВС МЮУ про стягнення з Комунального підприємства "Попаснянський районний водоканал" 5 665 263,90 грн. виконавчого збору на користь держави.

Пізніше, у виконавчому провадженні №60205566 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Ліаною Олегівною прийнято постанову про арешт коштів боржника ВП №60205566 від 07 листопада 2019 року з виконання: - постанови ВП №51706697 від 13.09.2016, виданої ВПВР ДДВС МЮУ, про стягнення з Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал», () 5 665 263,90 грн виконавчого збору на користь держави; - постанови ВП №53258987 від 02.10.2019, виданої ВПВР ДДВС МЮУ про стягнення з Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» З 332 824,38 грн виконавчого збору на користь держави.

Крім цього, 07 листопада 2019 року державним виконавцем Відділу примусового виконав рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савкою Ліаною Олегівною винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження" ВП №60205566, якою постановлено: об`єднати виконавчі провадження №60205566, №60258223 у зведене виконавче провадження №60533659.

Таким чином, державним виконавцем об`єднано виконавчі провадження, відкриті на підставі постанов про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Згідно частини 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Разом з цим, частиною 2 вказаної статті Закону встановлено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, з наведеного слідує, що Закон України "Про виконавче провадження" встановлює спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції саме адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 лютого 2019 року по справі № 927/769/16.

Як зазначалося, позивач у даній справі, зокрема, оскаржує постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни «про арешт коштів боржника» ВП №60205566 від 07 листопада 2019 року з виконання постанови ВП №51706697 від 13.09.2016, виданої ВПВР ДДВС МЮУ, про стягнення з Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал», () 5 665 263,90 грн. виконавчого збору на користь держави та постанови ВП №53258987 від 02.10.2019, виданої ВПВР ДДВС МЮУ про стягнення з Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» З 332 824,38 грн. виконавчого збору на користь держави та постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни «про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження» ВП №60205566 від 07 листопада 2019 року.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 р. по справі № 707/28/17-ц зазначено, що : … сама наявність зведеного виконавчого провадження не свідчить про адміністративну юрисдикційність скарги на рішення, дії чи бездіяльність відділу ДВС. Визначальним критерієм для віднесення спору до адміністративної юрисдикції є наявність у зведеному виконавчому провадженні судових рішень, ухвалених за правилами різних юрисдикцій, чи рішень інших (не судових) органів, якщо ці рішення підлягають примусовому виконанню.

Разом з тим, ні в ЦПК України, ні в КАС України не урегульовано порядку розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб ДВС щодо виконання судових рішень при вчиненні таких дій у зведеному виконавчому провадженні.

Питання юрисдикційності справ за скаргами на дії державного виконавця вже було розглянуто Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, у постановах від 14 березня 2018 року в справі N 14-19цс18, від 20 червня 2018 року в справі N 14-207цс18. З цього приводу зроблено висновок про те, що вказані справи мають розглядатися у порядку того судочинства, у якому постановлені судові рішення, на виконання яких видано виконавчі документи, що підлягають примусовому виконанню. Підстав для відступу від такого висновку не вбачається»

Як зазначалося, у даній справі у спірне зведене виконавче провадження №60533659 об`єднано виконавчі провадження №60205566, №60258223 відкриті на підставі постанов про стягнення виконавчого збору.

Отже, відмовляючи у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог, суд першої інстанції не надав належної правової оцінки вищевказаним обставинам, а дійшов помилкового висновку про те, що у даній справі оскаржуються дії та рішення державного виконавця у виконавчих провадженнях, відкритих на підставі рішення у господарській справі №913/510/16, винесеного Господарським судом Луганської області.

Таким чином, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про відмову у відкритті провадження у справі в частині вимог щодо: - визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни «про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження» ВП №60205566 від 07 листопада 2019 року; - визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Савки Ліани Олегівни «про арешт коштів боржника» ВП №60205566 від 07 листопада 2019 року з виконання постанови ВП №51706697 від 13.09.2016, виданої ВПВР ДДВС МЮУ, про стягнення з Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал», () 5 665 263,90 грн виконавчого збору на користь держави та постанови ВП №53258987 від 02.10.2019, виданої ВПВР ДДВС МЮУ про стягнення з Комунального підприємства «Попаснянський районний водоканал» З 332 824,38 грн. виконавчого збору на користь держави, є помилковим.

Положенням ч. 5 ст. 5 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Як визначено у статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Колегія суддів звертає увагу на те, що у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Не можуть бути встановлені обмеження щодо реалізації права на судовий захист у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено; ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями (справа «Мушта проти України»).

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, відмова у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог унеможливила доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної ухвали дійшов помилкового висновку про про відмову у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог, а тому, зазначена ухвала суду підлягає скасуванню, а справу слід передати на розгляд суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст.229, 243, 315, 320, 321, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Попаснянський районний водоканал" задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2019 року скасувати, а справу передати на розгляд до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Мельничук В.П. Федотов І.В.