Справа № 320/6884/19
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

18 грудня 2019 року м. Київ № 320/6884/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Горобцова Я.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали Приватного підприємства «ЯСІР» до ГУ ДПС у Київської області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги та податкового боргу,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного підприємства «ЯСІР» до ГУ ДПС у Київської області, в якому позивач просить суд:

- визнати та скасувати податкову вимогу від 17.08.2015 № 996-23/123, винесену ГУ ДФС у Київській області про стягнення з Приватного підприємства «ЯСІР» податку на додану вартість на загальну суму 66 665,00 грн.;

- скасувати податковий борг Приватного підприємства «ЯСІР», яким зменшено розмір від`ємного значення з податку на додану вартість у сумі 542 302,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із позовної заяви та доданих до неї матеріалів, її подано з пропуском встановленого строку звернення до суду.

В позовній заяві позивачем заявлено клопотання про поновлення строку для оскарження податкової вимоги та нарахування податкового боргу. В обґрунтування якого зазначено, що про податкову вимогу від 17.08.2015 № 996-23/129 позивач дізнався з судової справи № 810/3956/17 за позовом ГУ ДФС у Київській області до Приватного підприємства «ЯСІР» про стягнення податкового боргу. Разом з тим, позивач не приймав участь у зазначеній справі внаслідок зловживань з боку відповідача. Тому, він був вимушений отримати інформацію шляхом направлення до нього відповідних запитів. Оскаржувану податкову вимогу та інформацію про наявність податкового боргу з ПДВ позивач отримав лише 12 листопада 2019 року.

Відповідно до частини першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що початок перебігу строку у процесуальному законі визначено альтернативно - це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен був дізнатись», дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав, а тому сама по собі необізнаність позивача з фактом порушення його прав не є підставою для автоматичного і безумовного поновлення строку звернення до суду.

При визначенні початку перебігу строку звернення до суду суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Суд звертає увагу позивача на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними за змістом вказаної норми визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.

Оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду, суд виходить з оцінки та аналізу всіх обставин зазначених у матеріалах позовної заяви, із того чи мав заявник за таких обставин можливість своєчасно реалізувати право на звернення до суду.

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права, також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, справи «Девеер проти Бельгії» рішення від 27.02.1980, «Голдер проти Сполученого Королівства» рішення від 21.02.1975).

Суд також зауважує, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Отже, саме посилання позивача на те, що йому лише зараз стало відомо про порушення його прав, без зазначення обставин, що свідчать про об`єктивну неможливість дізнатись про факти такого порушення раніше, не свідчить про пропуск позивачем строків звернення до суду з поважних причин.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згідно відомостей КП «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що на розгляді Київського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 810/3956/17 з позовом ГУ ДФС у Київській області до Приватного підприємства «ЯСІР» про стягнення податкового боргу. З метою стягнення якого Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС у Київській області прийнято податкову вимогу, яка є предметом розгляду в даній адміністративній справі.

Постановою Київського окружного адміністративного суду від 13 грудня 2017 року задоволено адміністративний позов ГУ ДФС у Київській області до Приватного підприємства «ЯСІР» про стягнення податкового боргу.

Зі змісту вказаної постанови суду виходить, що відповідач був своєчасно повідомлений про дату, час та місце розгляду даної справи (№810/3956/17).

Також з відомостей КП «Діловодство спеціалізованого суду» судом встановлено, що після прийняття постанови суду, представник Приватного підприємства «ЯСІР» ознайомлювався з матеріалами справи та скористався своїм процесуальним правом на оскарження вищевказаної постанови до апеляційної інстанції.

Враховуючи вищевикладені обставини позивач був обізнаний про розгляд судом адміністративної справи № 810/3956/17. Тобто, про наявність спірної податкової вимоги позивачу було об`єктивно відомо у 2017 році.

Судом не приймаються доводи позивача, що підприємство не брало участі у вищезазначеній адміністративній справі внаслідок зловживань з боку відповідача, дані твердження спростовуються відомостями КП «Діловодство спеціалізованого суду», згідно яких ПП «ЯСІР» отримувало повістку про виклик в судове засідання та було обізнане про розгляд адміністративної справи.

Разом з тим, до суду з даним позовом Приватне підприємство «ЯСІР» звернулося 13 грудня 2019 року. З огляду на викладене, суд доходить висновку, що наведені в позовній заяві причини пропуску стоку звернення до суду не є поважними та не пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Згідно ч. 1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку щодо необхідності залишення даної позовної заяви без руху з наданням часу Приватному підприємству «ЯСІР» для подачі обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду з даним позовом, з доказами на підтвердження поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду або надати суду докази, які підтверджують звернення до суду з даним позовом в межах строку, встановленого КАС України.

Принагідно суд зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, КАС України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі. Позаяк, законодавством чітко встановлено наслідки невиконання таких вимог, а саме постановлення судом ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

Позовну заяву Приватного підприємства «ЯСІР» до ГУ ДПС у Київської області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги та податкового боргу - залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Я.В. Горобцова