Справа № 808/2262/17
Суддя: Губська О.А.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

12 грудня 2019 року

Київ

справа №808/2262/17

адміністративне провадження №К/9901/3234/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Губської О.А.,

суддів: Білак М.В., Калашнікової О.В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в касаційній інстанції справу

за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", про визнання протиправними дій та скасування рішення державного реєстратора, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року, прийняту у складі колегії суддів Чабаненко С.В. (головуючий суддя), Чумака С. Ю., Юрко І. В.,

І. Суть спору

1. ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до суду з позовом до Міністерства юстиції України, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", в якому просила суд:

1.1. визнати протиправними дії державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича щодо проведення державної реєстрації обтяження іпотекою квартири за номером № 130 6, розташованої за АДРЕСА_1 , РНМ: 18071361, за реєстраційним номером в Державному реєстрі іпотек № 7445759, від 10 листопада 2012 року;

1.2. скасувати рішення державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кондратюка Віктора Станіславовича за реєстраційним номером в Державному реєстрі іпотек її 7445759, від 10 листопада 2012 року, про державну реєстрацію обтяження іпотекою квартири за номером № 1306, АДРЕСА_1 РНМ: 18071361, яка належить ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

2. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що державна реєстрація змін обтяження нерухомого майна іпотекою та заміни іпотекодержателя на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами та договорами забезпечення від 25 травня 2012 року, укладеного між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В.С. була проведена відповідачем всупереч чинного (на момент внесення змін) законодавства України та безпідставно.

ІІ. Установлені судами фактичні обставини справи

3. 24 червня 2008 року між Позичальником ( ОСОБА_3 ) та ВАТ «Сведбанк» був підписаний кредитний договір № 0710/0608/55- 023, за умовами якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти у вигляді споживчого кредиту у розмірі 50000 доларів США на строк до 24 червня 2018 року включно зі сплатою процентів за користування кредитом у порядку та строки, визначені кредитним договором.

4. Одночасно, між ВАТ «Сведбанк» та Позивачем був підписаний іпотечний договір № 0710/0608/55-023-г-1 (додаток 1), який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Пилипенко О.В. за № 1524, в забезпечення належного виконання Позивачем вимог ВАТ «Сведбанк» за кредитним договором від 24 червня 2008 року № 0710/0608/55-023.

5. На забезпечення виконання основного зобов`язання, Позивач передав в іпотеку ВАТ «Сведбанк» квартиру за АДРЕСА_1 , право приватної спільної власності на яку, на момент підписання іпотечного договору, було зареєстроване за ОСОБА_1 у розмірі 1/3 частки.

6. 24 червня 2008 року приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Пилипенко О.В., за реєстраційним номером обтяження 7445375, накладена заборона на нерухоме майно (відчуження) квартири, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 (РНМ: 18071361) - на підставі договору іпотеки № 0710/0608/55-023-Z-1 від 24 червня 2008 року.

7. 20 березня 2009 року сторонами договору іпотеки № 0710/0608/55-023-г-1 від 24 червня 2008 року підписаний/укладений Договір про внесення змін і доповнень №1 до договору іпотеки № 0710/0608/55-023-Z-1 від 24 червня 2008 року (додаток 2), який посвідчений приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Пилипенко О.В. за № 285, яким внесені зміни стосовно терміну дії договору іпотеки до 24 червня 2023 року, на підставі внесення змін до кредитного договору.

8. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами.

9. Договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитними договорами посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., про що зроблено записи в реєстрі за № 1306 та № 1307 відповідно.

10. 10 листопада 2012 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратюком В.С., на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» від 25 травня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., прийнято рішення про реєстрацію змін обтяження нерухомого майна іпотекою та здійснено заміну іпотекодержателя з ПАТ «Сведбанк» на ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», за наслідками чого до Державного реєстру іпотек внесено відповідні зміни за реєстраційним номером обтяження в Державному реєстрі іпотек № 7445759 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (РНМ: 18071361), де іпотекодержателем вказано ПАТ "ДЕЛЬТА БАНК", а майновим поручителем (іпотекодавцем) - ОСОБА_1 .

11. Позивач не погодилась з відповідними діями державного реєстратора, посилаючись на порушення його прав та інтересів, оскільки під час укладання договору купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ "Сведбанк" та ПАТ "ДЕЛЬТАБАНК" умови відповідної угоди з ним не були узгоджені, в тому числі шляхом укладання додаткової угоди до договору іпотеки.

ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення

12. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року в задоволені позову відмовлено.

13. Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 14 травня 2018 року в адміністративній справі №808/2262/17 скасовано. Провадження у справі № 808/2262/17 закрито.

14. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що спір у цій справі не є публічно-правовим. Оскарження рішення про державну реєстрацію іпотеки на квартиру безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо нерухомого майна з особою, яка не заперечує законності дій державного реєстратора з реєстрації за нею права іпотеки цієї ж квартири. Такий спір має приватноправовий характер та враховуючи його субєктивний склад, має вирішуватися у порядку цивільного судочинства.

ІV. Провадження в суді касаційної інстанції

15. Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та направити справу на новий розгляд до Третього апеляційного адміністративного суду.

16. Обґрунтовуючи вимоги касаційної скарги позивач, зокрема, зазначає, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на протиправності дій державного реєстратора, як суб`єкта, наділеного Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" владними функціями приймати рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень. На думку, скаржника, апеляційний суд не вірно зазначив, що спір стосується процедури реалізації зобов`язань за кредитним договором. Підтавами позову стало обґрунтування того, що державний реєстратор, як суб`єкт владних повноважень, взагалі не мав повноважень на здійснення спірної реєстраційної дії, а також порушив вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 31.03.2004 року №410 "Про затвердження Тимчасового порядку державної реєстрації іпотек", а тому розгляд справи слід завершити в порядку адміністративного судочинства.

17. ОСОБА_3 у відзиві на касаційну скаргу просив її задовольнити, рішенням суду апеляційної інстанції скасувати та направити справу на новий розгляд до Третього апеляційного адміністративного суду.

18. Відповідач своїм правом подати відзив на касаційну скаргу не скористався, що відповідно до статті 338 КАС України не перешкоджає касаційному перегляду справи.

V. Джерела права й акти їх застосування

19. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

20. За правилами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

21. Відповідно до пунктів 1, 2, 7 частини 1 статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

22. Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

23. За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

VІ. Оцінка Верховного Суду

24. До компетенції адміністративних судів належать, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

25. Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

26. Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

27. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

28. Водночас, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

29. Як установлено матеріалами справи, виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача з рішенням нотаріуса про державну реєстрацію змін умов обтяження нерухомого майна у зв`язку із захистом права власності на квартиру. Позивачем обрано такий спосіб захисту як скасування реєстраційної дії та залишення права вимоги на квартиру, яка є предметом договору іпотеки за первісним іпотекодавцем.

30. Проте заявлені в справі вимоги є похідними при вирішенні судом питання щодо виконання умов договору іпотеки та правомірності набуття третьою особою прав іпотекодержателя.

31. Таким чином, предметом розгляду в цій справі є не стільки дії та рішення нотаріуса як суб`єкта, наділеного владно-управлінськими функціями, скільки виконання умов цивільно-правової угод, що свідчить про приватноправовий, а не публічно-правовий характер спірних правовідносин.

32. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

33. За правилами ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

34. Пунктом 10 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, (…), їхніх посадових і службових осіб.

35. Згідно із ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, (…), якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином, визнання незаконними рішень суб`єкта владних повноважень може бути способом захисту цивільного права або інтересу».

36. Тому, якщо порушення своїх прав особа вбачає в наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язані з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

37. Враховуючи суб`єктний склад учасників цієї справи і те, що спірні правовідносини пов`язані з виконанням умов кредитного та іпотечного договорів, а також договору про передачу права вимоги за цими договорами, колегія суддів приходить до висновку, що такий спір не є публічно-правовим, а випливає з договірних відносин і тому має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

38. Такі висновки щодо застосування норм процесуального права у подібних правовідносинах викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 (справа №813/1159/17), 22.08.2018 (справа № 753/4348/17), від 07.11.2018 (справа № 809/595/18), від 12.11.2018 (справа № 199/1276/17) від 24.04.2019 (справа №824/472/17-а), від 03.07.2019 (справа № 127/2209/18), від 02.10. 2019 (справа № 640/13144/16) та постанові Верховного Суду від 20.11.2019 (справа №813/827/18), і колегія суддів не вбачає підстав для відступу від них.

39. Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду і у вказаній справі в ухвалі від 20.11.2019.

40. За таких обставин, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, суд приходить до висновку, що спірні правовідносини пов`язані з виконанням умов цивільно-правових угод, а тому такий спір не є публічно-правовим і має вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

41. Таким чином, висновок суду апеляційної інстанції про неналежність цього спору до юрисдикції адміністративних судів є правильним.

42. Доводи касаційної скарги не спростовують правильність доводів, якими мотивовано рішення суду апеляційної інстанції, не дають підстав вважати висновки суду помилковими, а застосування судами норм матеріального та процесуального права - неправильним.

43. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

44. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення першої та (або) апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

45. Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

46. З урахуванням викладеного, Верховний Суд дійшов висновку, що судом апеляційної інстанції постановлено законне і обґрунтоване судове рішення, яке ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а підстави для скасування оскаржуваного судового рішення відсутнє.

VІІ. Судові витрати

47. З огляду на результат касаційного розгляду, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 3, 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

2. Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 06 грудня 2018 року у справі № 808/2262/17 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий О. А. Губська

Судді М. В. Білак

О.В. Калашнікова