Справа № 340/1884/19
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 340/1884/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року в адміністративній справі №340/1884/19 (головуючий суддя першої інстанції Пасічник Ю.П.) за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 29.07.2019 року звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення відповідача від 05 березня 2019 року №3, №3, №03, №.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 05.03.2019 року №3 на суму 15620,45 грн. та №03 на суму 16494 грн..

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог та ухвалити нове рішення в цій частині про відмову в задоволенні позовних вимог.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог є необгрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Учасники справи в судове засідання апеляційної інстанції не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

Позивач - ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем.

Відповідач - Головне управління ДФС у Кіровоградській області є суб`єктом владних повноважень, який в даних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Відповідно до наказу на проведення перевірки від 13.02.2019 року №235 та направлень на перевірку від 13.02.2019 року №№227, 228, 229 посадовими особами відповідача проведено фактичну перевірку господарської одиниці, в якій позивачем здійснюється господарська діяльність, з питань дотримання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій та наявності патентів і ліцензій, свідоцтв (а.с.18, 103-105).

Як вбачається зі змісту вказаних наказу та направлень, підставою для проведення перевірки вказано п.п.80.2.5. п.80.2. ст.80 Податкового кодексу України.

Направлення від 13.02.2019 року №№227, 228, 229 та наказ на проведення перевірки від 13.02.2019 року №235 було вручено безпосередньо позивачеві, що підтверджується її особистою розпискою на примірниках направлень.

Також, до початку проведення перевірки посадовими особами відповідача проведено контрольну розрахункову операцію на загальну суму 125,50 грн. про що складено відповідний акт від 13.02.2019 року, яким зафіксовано, що при проведенні розрахунків реєстратор розрахункових операцій не використовувався, розрахунковий документ не видавався (а.с.23, 108).

За результатами проведення перевірки складено акт фактичної перевірки щодо дотримання позивачем норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення розрахункових операцій, ведення касових операцій, обігу підакцизних товарів, та наявності ліцензій, патентів, свідоцтв від 13.02.2019 року (а.с.19-22).

В акті, крім іншого, зазначено, що позивачем використовується у своїй діяльності реєстратор розрахункових операцій МІНІ Т-400МЕ.

Згідно висновків акту перевірки відповідачем встановлено порушення позивачем:

- п.1, 2 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг»- проведення розрахунків без застосування РРО та без видачі розрахункового документа встановлено форми;

- абз.14 ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» - реалізація алкогольних напоїв без ліцензії на право роздрібної торгівлі вказаними напоями;

- п.2.6. розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року № 637 та п.11 розділу ІІ Положення про проведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління НБУ від 29.12.2017р. №148 - відсутність оприбуткування готівки в день її одержання в повній сумі.

У зв`язку з виявленими порушеннями відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 05.03.2019 року:

- №3, яким до позивача на підставі п.1 ст.17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 1,00 грн. (а.с.27);

- №3, яким до позивача на підставі абз.1 п.1 Указу Президента України від 12.06.1995 р.оку №436/95 застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 15620,45 грн. (а.с.25);

- №3, яким до позивача на підставі абз.1 п.1 Указу Президента України від 12.06.1995 року №436/95 застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 16494,00 грн. (а.с.26);

- №3, яким до позивача на підставі абз.5 ч.2 ст.17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 17000 грн. (а.с.24).

Не погодившись з податковими повідомленнями-рішеннями, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 оскаржила їх до суду. Позивачем не оскаржується порядок призначення та проведення перевірки, а також розмір штрафних санкцій.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні частини позовних вимог сторонами не оскаржується, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині судом апеляційної інстанції не переглядається.

Суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду за апеляційною скаргою відповідача в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 05.03.2019 року №3 на суму 15620,45 грн. та №03 на суму 16494 грн..

Так, відповідно до п.11 розділу ІІ Положення про проведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою правління НБУ від 29.12.2017 року №148 готівка, що надходить до кас, оприбутковується в день одержання готівки в повній сумі.

Оприбуткуванням готівки в касах установ/підприємств та їх відокремлених підрозділів, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО та з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів.

Оприбуткуванням готівки в касах відокремлених підрозділів установ/підприємств, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням РРО без ведення касової книги, є забезпечення зберігання щоденних фіскальних звітних чеків (щоденних Z-звітів) в електронній формі протягом строку, визначеного пунктом 44.3 статті 44 Податкового кодексу України і занесення інформації згідно з фіскальними звітними чеками до відповідних книг обліку (КОРО - у разі її використання).

Оприбуткуванням готівки в касах суб`єктів господарювання, які проводять готівкові розрахунки із застосуванням КОРО без застосування РРО, є занесення даних розрахункових квитанцій до КОРО.

Оприбуткування та облік фізичними особами - підприємцями отриманих доходів здійснюється в книгах обліку доходів і витрат (або книгах обліку доходів) у порядку, визначеному Податковим кодексом України.

Аналогічні вимоги щодо необхідності оприбуткування готівки містив п.2.6. розділу ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 15 грудня 2004 року №637 (в редакції чинній до 05.01.2018 року).

В ході перевірки позивача встановлено, що:

- готівкові кошти за 12.01.2017 року в сумі 1068,80 грн. оприбутковані 13.01.2017 року на підставі Z- звіту №555;

- готівкові кошти за 29.08.2017 року в сумі 793,40 грн. оприбутковані 30.08.2017 року на підставі Z - звіту №781;

- готівкові кошти за 04.09.2017 року в сумі 906,70 грн. оприбутковані 05.09.2017 року на підставі Z-звіту №787;

- готівкові кошти за 14.10.2017 року в сумі 529,90 грн. оприбутковані 15.10.2017 року на підставі Z-звіту №827.

- готівкові кошти за 19.11.2018 року в сумі 1176,60 грн. оприбутковані 20.11.2018 року на підставі Z-звіту №1188;

- готівкові кошти за 12.12.2018 року в сумі 1130,70 грн. оприбутковані 13.12.2018 року на підставі Z-звіту №1208;

- готівкові кошти за 19.12.2018 року в сумі 816,70 грн. оприбутковані 20.12.2018 року на підставі Z-звіту №1214 (а.с.39-70).

Разом з тим, відповідачем не враховано, що в періоди, коли оприбуткування готівкових коштів відбувалось не в день їх надходження, а на наступний день, реєстратор розрахункових операцій, який використовується позивачем, перебував у сервісному центрі ЦСО ТОВ «Каллісто Модуль» у зв`язку з його ремонтом (а.с.84).

В матеріалах справи наявні довідки сервісного центру ЦСО ТОВ «Каллісто Модуль», надані на вимогу суду першої інситанції.

Зокрема з наданих довідок про опломбування реєстратора розрахункових операцій №34 від 13.01.2017 року, №103 від 30.08.2017 року, №104 від 05.09.2017 року, №108 від 15.10.2017 року, №93 від 20.11.2018 року, №123 від 20.12.2018 року, вбачається, що в періоди коли позивачем оприбуткування готівкових коштів відбувалось не в день їх надходження, а на наступний день, реєстратор розрахункових операцій перебував в сервісному центрі на обслуговуванні (а.с.85-90).

Згідно із статтею 5 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» на період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій та здійснення його ремонту або у разі тимчасового, не більше 7 робочих днів, відключення електроенергії проведення розрахункових операцій здійснюється з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки або із застосуванням належним чином зареєстрованого резервного реєстратора розрахункових операцій.

Відповідачем ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано належних доказів на підтвердження того, що в період виходу з ладу реєстратора розрахункових операцій, позивачем здійснювались розрахункові операції без його застосування та без застосування розрахункової книжки.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що податкові повідомлення-рішення від 05.03.2019 року №3 на суму 15620,45 грн. та №03 на суму 16494 грн. прийнято без врахування всіх обставин, а тому такі податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність податкових повідомлень-рішень від 05.03.2019 року №3 на суму 15620,45 грн. та №03 на суму 16494 грн..

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення адміністративного позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи питання про можливість касаційного оскарження постанови суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

За приписами пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня 2019 року становить 1921 гривню, тобто до незначних у 2019 році відносяться справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 192100 гривень.

Позивач оскаржує податкові повідомлення-рішення відповідача на загальну суму, що не перевищують 192100 гривень, у зв`язку з чим справа, що розглядається, на час прийняття постанови суду апеляційної інстанції є справою незначної складності, а тому постанова суду апеляційної інстанції не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Керуючись статтями 4, 12, 77, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року в адміністративній справі №340/1884/19 залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року в адміністративній справі №340/1884/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак