Справа № 520/9549/19
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2019 р. справа № 520/9549/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Лук`янчук О.І.,

за участю: представника позивача - Жовнер О.А., представників відповідача - Мельник Я.О., Хачатрян Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "Торговий дім "Золота миля" (проспект Московський, буд. 135-А,м. Харків,61001) до Головного управління Держпраці у Харківській області (вул. Алчевських, буд. 40,м. Харків,61002) про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство "Торговий дім "Золота миля" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Держпраці у Харківській області № 31/1642/05-14 від 24.07.2019 року про відмову у реєстрації Декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці № КР-Д-А. 12.2.4--254 від 18.07.2019 року та зобов`язати Головне управління Держпраці у Харківській області зареєструвати Декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на виконання ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЗОЛОТА МИЛЯ» робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 метра (п. 6 Додатку 6 Порядку);

- визнати протиправним рішення Головного управління Держпраці у Харківській області № 31/1914/05-14/9938 від 20.08.2019 року про відмову у реєстрації Декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці № КР-Д-А.12.2.4 -271 від 14.08.2019 року та зобов`язати Головне управління Держпраці у Харківській області зареєструвати Декларацію відповідності матеріально - технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на експлуатацію ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЗОЛОТА МИЛЯ» технологічних транспортних засобів (п. 5 Додатку 7 Порядку);

- визнати протиправним рішення Головного управління Держпраці у Харківській області № 31/1978/05-14/10071 від 28.08.2019 року про відмову у реєстрації Декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці № КР-Д-А.12.2.4--254 від 21.08.2019 року та зобов`язати Головне управління Держпраці у Харківській області зареєструвати Декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на виконання ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЗОЛОТА МИЛЯ» робіт із збереження та переробки зерна (п. 15 Додатку 6 Порядку).

В обґрунтування позову позивач зазначив, що Головним управлінням Держпраці у Харківській області прийнято оскаржувані рішення про відмову у реєстрації декларацій відповідності матеріально-технічної бази ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЗОЛОТА МИЛЯ» вимогам законодавства з питань охорони праці всупереч дійсним обставинам справи та без дотримання вимог чинного законодавства, що, в свою чергу, перешкоджає ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЗОЛОТА МИЛЯ» зареєструвати вказані декларації з метою подальшого продовження своєї господарської діяльності.

Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог вказав, що ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЗОЛОТА МИЛЯ» не усунуло порушень вимог законодавства про охорону парці, які були виявлені під час проведення заходу державного реагування та, відповідно, під час подання декларацій відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці підприємством було подано недостовірну інформацію про відсутність таких порушень. Представник відповідача вказав, що Головним управлінням Держпраці у Харківській області звернуто увагу ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЗОЛОТА МИЛЯ» на вказані обставини, що зафіксовано в листах № 31/1642/05-14 від 24.07.2019 року, № 31/1914/05-14/9938 від 20.08.2019 року, № 31/1978/05-14/10071 від 28.08.2019 року та поставлено до відома підприємство про необхідність приведення заявлених декларацій у відповідність до вимог додатку № 8 Порядку № 1107.

У судовому засіданні 05.12.2019 року представники сторін підтримали свої правові позиції в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено під час розгляду справи, Головним Управлінням Держпраці на підставі направленням на проведення перевірки № 03.04-03/1185 від 05.04.2019 у період з 08.04.2019 року по 19.04.2019 року проведено планову перевірку ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ", зокрема щодо аналізу роботи ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" в частині реалізації Закону України «Про охорону праці» і нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, результати чого оформлено в акті перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) № 19-03-04-1303/0402 від 19.04.2019 року.

Так, в результаті проведеної перевірки виявлено порушення ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" експлуатації устаткування підвищеної небезпеки та виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме:

- п. 1.4 розділу IV акту перевірки у ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" служба охорони праці - не функціонує.

- п.1.6 розділу IV акту перевірки у ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" «Положення, інструкції та інші акти з охорони праці, що діє у межах підприємства та встановлюють правила виконання робіт і поведінки працівників па території підприємства, у виробничих приміщеннях, на будівельних майданчиках, робочих місцях відповідно до нормативно-правових актів з охорони прані, розроблені у встановленому порядку та наявні» - відсутні.

Згідно з розділом V. Порушення вимог законодавства, які було виявлено під час перевірки:

- п.п. 34-42 - стосуються порушень пов`язаних з роботою служби охорони праці ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЗОЛОТА МИЛЯ»;

- п.п. 43-50 - порушення пов`язані з розробкою інструкцій з охорони праці:

- п.п. 51-55 - порушення пов`язані з використанням засобів індивідуального захисту (зокрема запобіжних поясів);

- п.п. 60-65 - порушення пов`язані з навчанням з питань охорони праці;

- п.п. 92-110 - порушення пов`язані з роботами із збереженням та переробкою зерна;

- п.п. 150-164 - порушення пов`язані з експлуатацією технологічних транспортних засобів.

В подальшому, ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" до Головного управління Держпраці у Харківській області подано на реєстрацію:

- декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на виконання ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 метра 18.07.2019 року № КР-Д-А. 12.2.4--254;

- декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці № КР-Д-А.12.2.4 -271 від 14.08.2019 року на експлуатацію ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" технологічних транспортних засобів (4 одиниці);

- декларацію відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці № КР-Д-А.12.2.4--254 від 21.08.2019 року на виконання ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" робіт зі збереження зерна.

Листами від № 31/1642/05-14 від 24.07.2019 року, № 31/1914/05-14/9938 від 20.08.2019 року, № 31/1978/05-14/10071 від 28.08.2019 року, Головне управління Держпраці у Харківській області повідомило ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" про необхідність приведення вказаних декларацій у відповідність до вимог додатку 8 «Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1107.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову та було встановлено судом з пояснень представника позивача, підставою звернення позивача до суду із даним позовом слугували обставини того, що, як вважає позивач, відповідачем прийнято рішення № 31/1642/05-14 від 24.07.2019 року, № 31/1914/05-14/9938 від 20.08.2019 року, № 31/1978/05-14/10071 від 28.08.2019 року у формі листів, якими ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" фактично відмовлено у реєстрації декларацій відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці від18.07.2019 року № КР-Д-А. 12.2.4--254, № КР-Д-А.12.2.4 -271 від 14.08.2019 року, № КР-Д-А.12.2.4--254 від 21.08.2019 року.

Отже, предмет розгляду даної справи обмежується надання оцінки факту порушення ГУ Держпраці у Харківській області прав та законних інтересів ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" шляхом прийняття спірних рішень, наслідком скасування яких позивач бажає зареєструвати декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.

Надаючи оцінку вказаним спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 4 статті 21 Закону України «Про охорону праці», порядок видачі дозволів або відмови в їх видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання дозволів центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, проведення або експлуатація (застосування) яких потребує отримання дозволу, та граничні розміри тарифів на проведення експертизи стану охорони праці та безпеки промислового виробництва суб`єкта господарювання, висновок якої є підставою для видачі дозволів, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 8 ст. 21 Закону України «Про охорону праці», набуття права на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки може здійснюватися на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з охорони праці. Переліки видів робіт, машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки, виконання або експлуатація (застосування) яких може здійснюватися на підставі такої декларації, встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 № 1107 затверджено «Порядок видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та па експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки» (далі -Порядок № 1107).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 1107 цей Порядок визначає процедуру видачі або відмови у видачі, переоформлення, видачі дублікатів, анулювання Держпраці та його територіальними органами дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки (далі - дозвіл).

Згідно з п. 21 Порядку № 1107, виконання робіт підвищеної небезпеки, що зазначені в додатку 6, експлуатація (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, що зазначене в додатку 7, здійснюються роботодавцем на підставі декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.

Декларація за формою згідно з додатком 8 подається суб`єктом господарювання (уповноваженим ним органом або особою):

у паперовій формі особисто або поштовим відправленням - адміністратору;

в електронній формі через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, оформлена згідно з вимогами законів у сфері електронних документів, - дозвільному органу за своїм місцезнаходженням або у випадках, передбачених законом, за місцем провадження діяльності чи місцезнаходженням об`єкта не пізніше ніж за п`ять робочих днів до початку виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатації (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки відповідно до Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності».

При цьому, за приписами ч. 5 ст. 4 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», реєстрацію декларацій здійснює дозвільний орган на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня отримання декларації шляхом внесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Відмова у реєстрації декларації не допускається.

Таким чином, законодавцем не передбачено окремого порядку та форми відмови дозвільного органу в реєстрації декларації, зокрема, у формі рішення встановленого зразка, та не уніфіковано окремо визначеної процедури оскарження такого рішення, наслідком чого могло бути обтяження дозвільного органу зобов`язанням зареєструвати такі декларації суб`єкта господарювання.

Однак, при цьому, як норми Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», так і приписи Порядку № 1107 сформовані законодавцем на імперативному рівні, тобто не передбачають наділення суб`єкта господарювання правом їх вільного тлумачення на власний розсуд з метою досягнення приватного інтересу та пошуків шляхів задоволення своїх цілей через призму власного бачення підстав, меж та способу прийняття суб`єктом владних повноважень рішень, які окреслені законодавцем у чітких та конкретно визначених межах дозвільної поведінки.

Суд вважає за потрібне зазначити, що у відповідності до приписів ч. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», декларація відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства (далі - декларація) - документ, яким суб`єкт господарювання повідомляє адміністратора або представника відповідного дозвільного органу про відповідність своєї матеріально-технічної бази вимогам законодавства. У такий спосіб суб`єкт господарювання набуває права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності без отримання документа дозвільного характеру.

Форма та порядок повідомлення адміністратора або відповідного дозвільного органу про відповідність матеріально-технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства та внесення про це запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюються Кабінетом Міністрів України;

Таким чином, з системного аналізу вищезазначених норм права випливає, що обов`язку суб`єкта владних повноважень щодо проведення реєстрації декларації корелює обов`язок суб`єкта декларування повідомити такого суб`єкта владних повноважень у формі, передбаченій додатком № 8 до Порядку № 1107, про відповідність своєї матеріально - технічної бази вимогам чинного законодавства.

Тобто, саме суб`єкт декларування обтяжений обов`язком приведення своєї матеріально - технічної бази у відповідності до вимог діючого законодавства, шляхом усунення виявлених порушень у сфері охорони праці та заповнення форми додатку № 8 Порядку № 1107 із зазначенням достовірних даних про усунення /чи відсутність порушень законодавства у сфері охорони праці.

При цьому, суд зазначає, що повнота даних - це властивість, що характеризує якість інформації і визначає її достатність для ухвалення правильного та обґрунтованого рішення.

Замовник згідно із законом відповідає за повноту та достовірність даних, зазначених у поданій ним декларації про початок виконання будівельних робіт. Таким чином, замовник повинен самостійно підтвердити достовірності даних, які він вносить у декларацію.

Разом з цим, відсутність у декларації даних або встановлення факту, що інформація, яка зазначалася в ній, не відповідає дійсності, а також виявлення розбіжностей між даними, зазначеними у декларації повинна також оцінюватись суб`єктом владних повноважень, враховуючи необхідність дотримання основних принципів державної політики з питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності, унормованих ст.3 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності», зокрема щодо захисту прав, законних інтересів суспільства, територіальних громад та громадян, життя громадян, охорона навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

Так, як вбачається зі змісту позову, позивачем вказано, що по декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на виконання ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 метра від 18.07.2019 року № КР-Д-А. 12.2.4--254 (а.с.11-12), ГУ Держпраці не виявлено порушень.

Водночас, відповідачем у запереченнях на відповідь на відзив звернуто увагу суду, що за результатами проведення Головним управлінням Держпраці у період з 11.10.2019 по 15.10.2019 позапланової перевірки ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" (з метою перевірки дотримання вимог законодавства про охорону праці, промислову безпеку, та гірничий нагляд на підставі раніше виданих приписів) контролюючим органом виявлено допущені ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" порушення, пов`язані з роботою служби охорони праці ПП «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЗОЛОТА МИЛЯ» (п. 23, 24 акту перевірки № 19-03-04-1 303/1249 від 25.10.2019 року), порушення пов`язані з розробкою інструкцій з охорони праці (п. 25, п. 26 акту перевірки № 19-03-04-1 303/1249 від 25.10.2019 року), а також порушення пов`язані з використанням засобів індивідуальною захисту (зокрема запобіжних поясів - п.п. 27-30 акту перевірки № 19-03-04-1 303/1249 від 25.10.2019 року).

Також, ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" під час подання вказаної декларації зазначено, що на підприємстві призначена відповідальна особа за облік, зберігання, видачу засобів індивідуального захисту. Перелік ЗІЗ при виконанні робіт на висоті: каска з лямкою, пояс запобіжний лямковий.

Однак, вказане твердження позивача спростовується висновками п.п. 27, 28 акту перевірки № 19-03-04-1 303/1249 від 25.10.2019 року, в якому зафіксовано, що на підприємстві не ведеться облік видачі засобів індивідуального захисту (наприклад запобіжних поясів, протигазів), не надана до перевірки відповідна документація, що є порушенням п.12 розділу ІІ НПАОП 0.00-7.17-18 «Мінімальні вимоги безпеки і охорони здоров`я при використанні працівниками засобів індивідуального захисту на робочому місці». На підприємстві не проводиться інформування працівників про ризики ця його життя та здоров`я, від яких його захищатиме користування засобами індивідуального захисту запобіжних поясів, протигазів) - не надана то перевірки відповідна документація, що є порушенням п.13 розділу II НПАОП 0.00-7.17-18 «Мінімальні вимоги безпеки і охорони здоров`я при використанні працівниками засобів індивідуального захисту на робочому місці», що, в свою чергу, свідчить про не відповідність заівленої інформації щодо індивідуального захисту та матеріально-технічної бази ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" .

Стосовно декларації № КР-Д-А.12.2.4 -271 від 14.08.2019 року, зауваження до якої у відповідача оформлено листом № 31/1914/05-14/9938 від 20.08.2019 року, то суб`єкт господарювання повідомив, що наказом № 52 від 15.05.2019р. завідувач складу ОСОБА_1 призначений відповідальним за безпечне виконання робіт та технічний стан навантажувачів, який пройшов навчання НПАОП 0.00-1.83-18 «Правила будови і безпечної експлуатації навантажувачів», що підтверджується посвідченням № 4618, сформованого на підставі протоколу № 20-122-06 від 24.08.2019року, тобто виданим пізніше за дату подання позивачем декларації.

Водночас, суд звертає увагу, що НПАОП 0.00-1.83-18 «Правила охорони праці під час експлуатації навантажувачів», зареєстровані Міністерством юстиції України 19.09.2018 року за № 1082/32534 під назвою саме як «Правила охорони праці під час експлуатації навантажувачів», що не узгоджується із зазначеним позивачем формулюванням - «Правила будови і

безпечної експлуатації навантажувачів», що, в свою чергу вказує на недостовірність зазначених суб`єктом господарювання даних.

Окрім того, у п. 76 акту перевірки зафіксовано, що ОСОБА_2 наказом підприємства від 26.03.2019р. № 24-А призначено відповідальною особою за безпечне проведення робіт штабелеукладачем Rocla НS14F 7500 і проведено навчання та перевірку знань з Правил охорони праці під час експлуатації навантажувачів, що є порушенням п. 13 розділ V НПАОП 0.00-1.83-18 «Правила охорони праці під час експлуатації навантажувачів».

Щодо декларації № КР-Д-А.12.2.4--254 від 21.08.2019 року, то як зазначено відповідачем, як за результатом проведення первинної перевірки, так і за результатом проведеної у жовтні 2019 перевірки встановлено допущення ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" порушень, пов`язаних із збереженням та переробкою зерна.

При цьому суд зазначає, що посилання позивача на усунення вказаних порушень на момент подання декларації, спростовуються актом позапланової перевірки від 10.10.2019 року № 03.04-03/3151 (п. 49-53), в якому повторно зафіксовані вищезазначені порушення.

Окрім того, представник відповідача у письмових поясненнях від 04.12.2019 року вказав, що після дослідження Управлінням Держпраці документів наданих суб`єктом господарювання, а саме: схему руху навантажувачів не відповідає вимогам чинного законодавства, а саме п.23 розділу 5 «Правил охорони праці під експлуатації навантажувачів», пересування навантажувачів територією підприємства має здійснюватися відповідно до встановленої схеми руху транспортних засобів і працівників територією підприємства. На схемі мають бути показані дозволені та заборонені напрямки руху, повороти, зупинки, в`їзди та виїзди тощо. Схема доводиться до відома всіх працівників і вивішується біля в`їзду на територію підприємства. Типова технологічна карта на організацію вантажо-розвантажувальних робіт із застосуванням електроштабелера, яку надає позивач, затверджена наказом від 22.10.2019 року, та містить посилання на не чинні нормативно-правові акти х питань охорони праці.

Таким чином, підсумовуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" у поданих до реєстрації деклараціях відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці від18.07.2019 року № КР-Д-А. 12.2.4--254, № КР-Д-А.12.2.4 -271 від 14.08.2019 року, № КР-Д-А.12.2.4--254 від 21.08.2019 року вказано інформацію щодо матеріально - технічної бази підприємства, яка за змістом не відповідає п. 8 Порядку № 1107, з огляду на те, що на момент подачі вказаних декларацій субєктом господарювання не скеровано до контролюючого органу відомостей щодо усунення виявлених під час перевірки порушень у сфері охорони праці, наслідком чого є порушення ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" принципу державної політики з питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності щодо дотримання захисту прав, законних інтересів суспільства, територіальних громад та громадян, життя громадян, охорони навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, позивач вбачає порушення своїх прав саме в прийняття ГУ Держпраці у Харківській області рішень № 31/1642/05-14 від 24.07.2019 року, № 31/1914/05-14/9938 від 20.08.2019 року, № 31/1978/05-14/10071 від 28.08.2019 року, якими ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" про відмову у реєстрації декларацій відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці від18.07.2019 року № КР-Д-А. 12.2.4--254, № КР-Д-А.12.2.4 -271 від 14.08.2019 року, № КР-Д-А.12.2.4--254 від 21.08.2019 року.

Однак, дослідивши зміст листів ГУ Держпраці у Харківській області № 31/1642/05-14 від 24.07.2019 року, № 31/1914/05-14/9938 від 20.08.2019 року, № 31/1978/05-14/10071 від 28.08.2019 року, суд зазначає, що в останніх міститься лише посилання на необхідність приведення поданих ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" декларацій відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці від 18.07.2019 року № КР-Д-А. 12.2.4--254, № КР-Д-А.12.2.4 -271 від 14.08.2019 року, № КР-Д-А.12.2.4--254 від 21.08.2019 року по змісту і формі відповідно до додатку № 8 Порядку № 1107.

Тобто, у вказаних листах суб`єктом владних повноважень лише надано оцінку відповідності вказаних декларацій позивача імперативно уніфікованим вимогам додатку № 8 Порядку № 1107 та звернуто увагу суб`єкта господарювання на наявність певних недоліків, що, в свою чергу не може кваліфікуватись як прийняття ГУ Держпраці у Харківській області рішень про відмову у прийнятті декларацій відповідності ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці.

Суд звертає увагу, що в рішенні Конституційного Суду України від 23 червня 1997 року № 2-ні (справа 3/35-313) передбачено, що за своєю природою ненормативні правові акти, на відміну від нормативних, встановлюють не загальні правила поведінки, а конкретні приписи, звернені до окремого індивіда чи юридичної особи, застосовуються одноразово й після реалізації вичерпують свою дію. Право на захист-це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Зі змісту наведеного можна зробити висновок, що правові акти індивідуальної дії своїми приписами мають породжувати (породжують) права і обов`язки конкретних осіб на яких спрямована їх дія. У такому випадку реалізується компетенція видавця цього акту як суб`єкта владних повноважень, уповноваженого управляти поведінкою іншого суб`єкта, а відповідно інший суб`єкт зобов`язаний виконувати його вимоги та приписи .

Тобто, відмінною ознакою дій суб`єкта владних повноважень є наявність в них змісту управління особою, здійснення щодо неї влади, шляхом впливу на її права і обов`язки.

Оскаржувані листи - повідомлення ГУ Держправці у Харківській області № 31/1642/05-14 від 24.07.2019 року, № 31/1914/05-14/9938 від 20.08.2019 року, № 31/1978/05-14/10071 від 28.08.2019 року не містять жодних ознак акта індивідуальної дії, оскільки не встановлюють необхідної обов`язковості їх виконання; не визначають правових меж дій позивача; не встановлюють для позивача правових норми поведінки та не формують конкретних правовідносин; не встановлюють юридичних фактів, що можуть спричинити для позивача певні правові наслідки. Тексти вказаних листів лише вказують на факт не відповідності форм декларацій ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці вимогам № 8 Порядку № 1107.

Окремо суд вважає також за потрібне зазначити, що відсутність окремого механізму реагування ГУ Держпраці у Харківській області на подання суб`єктом господарювання недостовірних даних в деклараціях відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці не може мати своїм наслідком втручання до дискреційних, виключних повноважень ГУ Держпраці у Харківській області, що, в свою чергу, може порушити основні принципи дозвільної системи політики з питань дозвільної системи у сфері господарської діяльності та призвести до порушення прав, законних інтересів суспільства, територіальних громад та громадян, створення небезпеки для життя громадян, навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави.

Досліджуючи спірні правовідносини, суд також звертає увагу, що рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 КАС України.

Так, відповідно до частини першої статті 6 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Частина перша статті 5 КАС України вказує, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

При цьому, завдання адміністративного судочинства у контексті розуміння ст. 2 КАС України полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, причому захист прав, свобод та інтересів є похідним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Таким чином, адміністративний суд під час розгляду справи повинен встановити факт або обставини, які б свідчили про порушення прав, свобод чи інтересів позивача з боку відповідача - суб`єкта владних повноважень, створення перешкод для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод позивача.

Статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) установлено, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень; до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень.

Наявність реального та безпосереднього порушення прав позивача як необхідної умови судового захисту висловлена Верховним Судом України у постановах від 22 березня 2016 року № п/800/484/15/21-557а16, 01 грудня 2015 року № 800/134/15/21-2247а15, 01 грудня 2015 року № 800/135/15/21-3222а15.

Таким чином, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, водночас, відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому, неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

З огляду на викладене вище, рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, такі рішення прийняті владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції, а, по-друге, оспорюванні рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин.

Тобто, під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав позивача, оскільки право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає, оскільки звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Враховуючи наведене, обов`язковою умовою захисту в адміністративному суді прав, свобод, інтересів фізичних або юридичних осіб є одночасна наявність двох факторів: існування публічно-правових відносин між позивачем - фізичною особою та відповідачем -суб`єктом владних повноважень; наявність факту порушень прав, свобод, інтересів позивача, вчинених або допущених відповідачем у таких правовідносинах.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право па ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Зважаючи на те, що оскаржувані листи - повідомлення ГУ Держправці у Харківській області № 31/1642/05-14 від 24.07.2019 року, № 31/1914/05-14/9938 від 20.08.2019 року, № 31/1978/05-14/10071 від 28.08.2019 року не є рішеннями суб`єкта владних повноважень, не встановлюють для позивача правових норми поведінки та не формують конкретних правовідносин, не встановлюють юридичних фактів, що можуть спричинити для позивача певні правові наслідки, тобто позбавлені ознак індивідуально - правового акту, а позивачем в обґрунтування факту порушення своїх прав та законних інтересів, не надано до суду інших рішень (окрім вищезазначених листів відповідача), які прийняті ГУ Держпраці у Харківській області по формі та у відповідності до вимог Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» та Порядку № 1107 щодо відмови у прийнятті декларацій відповідності ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці, що, в свою чергу, виключає факт порушення відповідачем прав та охоронюваних законних інтересів позивача.

В свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень було доведено під час судового розгляду відсутність факту порушення прав позивача.

Таким чином, враховуючи те, що матеріали справи не містять, а позивачем не надано до суду доказів прийняття ГУ Держпраці у Харківській області саме рішень про відмову у реєстрації декларацій відповідності матеріально - технічної бази ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" вимогам чинного законодавства, наявність яких, як вважає позивач, перешкоджає підприємству зареєструвати свої декларації відповідності матеріально - технічної бази, а листи відповідача № 31/1642/05-14 від 24.07.2019 року, № 31/1914/05-14/9938 від 20.08.2019 року, № 31/1978/05-14/10071 носять виключно інформативний характер щодо оцінки суб`єктом владних повноважень змісту наданих суб`єктом господарювання декларацій на відповідність вимогам додатку № 8 Порядку № 1107, а також враховуючи те, що позивачем під час подання вказаних декларацій на реєстрацію надано до контролюючого органу недостовірні дані стосовно усунення порушень вимог законодавства з питань охорони праці, то суд приходить до висновку, що відповідачем не порушено прав, свобод та законних інтересів позивача, з огляду на відсутність оскаржуваних рішень суб`єкта владних повноважень.

Отже, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині скасування рішень ГУ Держпраці у Харківській області № 31/1642/05-14 від 24.07.2019 року, № 31/1914/05-14/9938 від 20.08.2019 року, № 31/1978/05-14/10071.

З приводу позовних вимог в частині зобов`язання ГУ Держпраці у Харківській області зареєструвати декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці на виконання ПП "ТОРГОВИЙ ДІМ "ЗОЛОТА МИЛЯ" робіт, що виконуються на висоті понад 1,3 метра 18.07.2019 року № КР-Д-А. 12.2.4--254, декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці № КР-Д-А.12.2.4 -271 від 14.08.2019 року та декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці № КР-Д-А.12.2.4--254 від 21.08.2019 року., то суд зазначає, що вказана вимога має похідний характер від попередніх, які залишені судом без задоволення, а відтак у задоволенні вказаних вимог також слід відмовити.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з пунктом 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Європейський суд у справі Clawson Ltd. v. Papierwerke AG, (1975) AC 591 at 638 вказав, що сприйняття верховенства права як конституційного принципу вимагає того, аби будь-який громадянин, перед тим, як вдатися до певних дій, мав змогу знати заздалегідь, які правові наслідки настануть.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Як зазначив Європейський суд у справі Yvone van Duyn v. Home Office, принцип правової визначеності означає, що зацікавлені особи повинні мати змогу покладатись на зобов`язання, взяті державою, навіть якщо такі зобов`язання містяться в законодавчому акті, якій загалом не має автоматичної прямої дії.

Така дія названого принципу пов`язана із іншим принципом - відповідальності держави, який полягає в тому, що держава не може посилатись на власне порушення зобов`язань для запобігання відповідальності.

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок («Лелас проти Хорватії», заява №55555/08, пункт 74, від 20.05.2010, і «Тошкуце та інші проти Румунії», заява №36900/03, пункт 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах («Онер`їлдіз проти Туреччини», пункт 128, та «Беєлер проти Італії», пункт 119).

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків («Лелас проти Хорватії», пункт 74).

Частиною 1 ст. 77 КАС України, унормовано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги вищезазначене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на їх недоведеність та необґрунтованість.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 14, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "Торговий дім "Золота миля" до Головного управління Держпраці у Харківській області про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 16 грудня 2019 року.

Суддя Горшкова О.О.