Справа № 200/9009/19-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року справа №200/9009/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Сухарька М.Г.

Ястребової Л.В.

при секретарі судового засідання Кобець О.А.,

за участю сторін по справі:

позивач: не з`явився

відповідач: Пономарьов А.О. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя Зінченко О.В.) від 23 вересня 2019 року (повний текст складено 23 вересня 2019 року у м.Слов`янськ) по справі №200/9009/19-а за позовом Державного підприємства Шахтоуправління "Південнодонбаське №1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про скасування податкового повідомлення-рішення № від 22.01.2019.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року позовні вимоги задоволено, скасовано податкове повідомлення-рішення № від 22.01.2019 року про застосування штрафу у сумі 35000,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач зазначив, що ним правомірно прийнято спірне рішення, оскільки під час проведення камеральної перевірки було встановлено порушення позивачем граничних строків сплати сум грошового зобов`язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 2 квартал 2015 року. Відповідач вважає, що встановлене порушення є триваючим, а тому склад порушення є закінченим саме фактом несвоєчасної сплати узгодженого грошового зобов`язання, а тому строки давнини, визначені ст.102 ПКУ, дотримано. Судом не враховано те, що позивач набуває статусу суб`єкта відповідальності, передбаченого ст.126 ПКУ саме з моменту сплати податкових зобов`язань.

Позивач у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного розгляду справи встановлено, що позивач є юридичною особою та знаходиться на податковому обліку у відповідача.

Відповідачем було проведено камеральну перевірку позивача з питань своєчасності сплати узгоджених сум податкового грошового зобов`язання по розрахунку податкового зобов`язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 2 квартал 2015 року, за результатами якої складено акт № 1005/05-99-49-08/34032208 від 22.12.2018р., яким встановлено порушення строків сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання, що встановлені пунктом 57.1. статті 57 та пунктом 257.5 статті 257 Податкового кодексу України. За змістом акту позивач сплатив самостійно задекларовані зобов`язання з плати за користування надрами за 2 квартал 2015 року (граничний термін сплати 19.08.2015):із затримкою сплати 1218 днів за платіжним дорученням № 214 від 19.12.2018 в сумі 15000,00 грн.; із затримкою слати 1199 календарних днів за платіжним дорученням № 4758 від 30.11.2018 в сумі 50000,00 грн. та платіжним дорученням № 4741 від 30.11.2018в сумі 10000,000 грн.; із затримкою сплати 1157 календарних днів за платіжним дорученням № 4128 від 19.10.2018 в сумі 20 000,00 грн.; із затримкою сплати 1150 календарних днів за платіжним дорученням № 4024 від 12.10.2018 в сумі 10 000,00 грн.; із затримкою сплати 1142 календарних днів за платіжним дорученням № 3939 від 04.10.2018 в сумі 20 000,00 грн.; із затримкою сплати 1132 календарних днів за платіжним дорученням № 3761 від 24.09.2018 в сумі 30 000,00 грн.; із затримкою сплати 1106 календарних днів за платіжним дорученням №3427 від 29.08.2018 в сумі 30 000,00 грн..

На підставі наведеного акту відповідачем відповідно до ст..126 Податкового кодексу України прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 22 січня 2019 року № , яким до позивача за порушення строків сплати суми грошового зобов`язання з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин визначеного пунктом 57.1. статті 57 та підпунктом 257.5 статті 257 Податкового кодексу України на підставі статті 126 Податкового кодексу України застосовані штрафні санкції в сумі 35000,00 грн..

Позивач скористався правом на оскарження податкового повідомлення-рішення в адміністративному порядку. Рішенням Державної податкової служби України від 15.04.2019р. № 17467/6/99-99-11-06-01-25 податкове повідомлення-рішення було залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Підпунктом 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України надано визначення грошовому зобов`язанню платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до пункту 54.1. статті 54 Податкового кодексу України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Справляння рентної плати здійснюється відповідно до положень розділу ІХ Податкового кодексу України.

За приписами пункту 257.1 статті 257 Податкового кодексу України передбачено, що базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу, а для рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин за видобування нафти, конденсату, природного газу, у тому числі газу, розчиненого у нафті (нафтового (попутного) газу), етану, пропану, бутану, рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України та рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами аміаку територією України, дорівнює календарному місяцю.

Згідно з пунктом 257.5 статі 257 Податкового кодексу України сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.

Підпунктом 49.18.2 статті 49 Податкового кодексу України передбачено, що податкові декларації за звітний (податковий) період, що дорівнює календарному кварталу подаються протягом 40 календарних днів, що настають за останнім днем звітного податкового кварталу.

Враховуючи викладені приписи кінцевим строком подання розрахунку з плати за користування надрами за звітний податковий період 2 квартал 2015 року є 09.08.2015р., кінцевим строком сплати зобов`язань за розрахунком - 19.08.2015р.

Пунктом 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України визначено, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102цього Кодексу.

За приписами п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації,звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеноїпунктом 133.4статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Як встановлено судом, позивач не подавав уточнюючих податкових декларацій, грошові зобов`язання контролюючим органом не нараховувалися, а тому колегія суддів вважає, що відповідач, проводячи камеральну перевірку позивача у грудні 2018 року, не мав права проводити таку перевірку стосовно розрахунку податкового зобов`язання з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за 2 квартал 2015 року, тобто за період, який не підпадав під дію вказаних норм Кодексу, чим вийшов за межі наданих повноважень.

Вказані порушення призвели до неправомірного накладення на позивача штрафу щодо вказаного періоду, а тому судом першої інстанції правомірно скасовано податкове повідомлення-рішення.

Під час застосування статті 102 ПК України Верховний Суд неодноразово висловлював правову позицію, що приписи пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України пов`язують початок перебігу строку давності застосування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання із останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань. Наведену правову позицію викладено в постановах Верховного суду від 05 липня 2019 року у справі № 820/11541/13-а, від 29 січня 2019 року у справі № 820/495/18, від 02 жовтня 2018 року у справі № 820/3543/17, від 05 червня 2018 року у справі № 824/760/17-а, від 10 травня 2018 року у справі № 820/3544/17.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Колегія суддів дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року по справі №200/9009/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року по справі №200/9009/19-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 17 грудня 2019 року.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 17 грудня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: М.Г. Сухарьок

Л.В. Ястребова