Справа № 1.380.2019.001889
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/12027/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Запотічного І.І. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача Мокрій Р.З.;

від відповідача - Ворошилова Н.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.10.2019р. в адміністративній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» до Головного управління ДФС у Львівській обл. про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вивести з облікової картки платника податків суми податкового боргу (суддя суду І інстанції: Клименко О.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 11.10.2019р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 21.10.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

17.04.2019р. Публічне акціонерне товариство «Шахта «Надія» (надалі позивач, платник податків, суб`єкт господарювання, ПАТ «Шахта «Надія») звернувся до суду з позовом, в якому, із урахуванням остаточно сформульованих позовних вимог, просив:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДФС у Львівській обл. (надалі відповідач, податковий орган, ГУ ДФС у Львівській обл.) щодо невиведення з облікової картки податкового боргу по декларації від 19.01.2011р. за № на підставі постанови Львівського окружного адміністративного суду від 08.11.2016р. по справі № 813/1554/15;

зобов`язати контролюючий орган винести рішення про виведення з облікової картки усього податкового боргу по декларації № від 19.01.2011р.;

зобов`язати відповідача подати у місячний строк звіт про виконання судового рішення відповідно до ч.1 ст.382 КАС України;

стягнути з відповідача понесені судові витрати (Т.1, а.с.230-231; Т.2, а.с.36-37).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11.10.2019р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (Т.2, а.с.43-48).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ПАТ «Шахта «Надія», який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що в своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (Т.2, а.с.54-58).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно постанови Львівського окружного адміністративного суду від 08.11.2016р. по справі № 813/1554/15, яка набрала законної сили 12.01.2017р., суд зобов`язав Червоноградську об`єднану державну податкову інспекцію /ОДПІ/ ГУ ДФС у Львівській обл. визнати податковий борг ПАТ «Шахта «Надія» таким, стосовно якого минув строк давності, встановлений ст.102 Податкового кодексу /ПК/ України (безнадійним боргом) по податковій декларації № від 19.01.2011р. на суму 2627969 грн., а також зобов`язав Червоноградську ОДПІ ГУ ДФС у Львівській обл. прийняти рішення про списання безнадійного боргу на вказану суму.

Таким чином, податкова декларація № від 19.01.2011р. не повинна значитися в обліковій картці платника податків з 12.01.2017р.

При цьому, суд не врахував приписи ст.32 ПК України, згідно яких зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на пізніший строк. Строки сплати податку та збору можуть змінюватися у формі відстрочення та/або розстрочення.

В силу п.32.3 ст.32 ПК України зміна строку сплати податку не скасовує діючого і не створює нового податкового обов`язку, що проігноровано судом.

Звідси, податковий орган не виконував ухвали Львівського окружного адміністративного суду щодо відтермінування виконання рішення суду по декларації за грудень 2012 року та січень 2013 року, а провів зменшення податкового боргу по неіснуючому податковому боргу по декларації, термін виникнення якої перевищує 1095 днів /декларації № /, що є грубим порушенням норм чинного законодавства.

Водночас, станом на 2019 рік в обліковій картці платника податків вбачається заборгованість по декларації № від 19.01.2011р; заборгованість по цій декларації не повинна відображатися в обліковій картці платника податків на підставі постанови Львівського окружного адміністративного суду від 08.11.2016р. по справі № 813/1554/15.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника позивача на підтримання поданої скарги, заперечення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено під час судового розгляду, ПАТ «Шахта «Надія» зареєстроване 16.03.2001р. як юридична особа (), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та знаходиться за адресою: 80086, Львівська обл., Сокальський район, с.Сілець (Т.1, а.с.17-25).

31.07.2018р. позивач звернувся до ГУ ДФС у Львівській обл. із заявою № 09/835 про надання розшифровки загальної суми заборгованості по ПДВ за мінусом пені у відповідності до облікової картки платника податків (Т.1, а.с.11).

Згідно відповіді ГУ ДФС у Львівській обл. № 28430/13-01-07-09 від 14.08.2018р. повідомлено позивача про те, що станом на 01.07.2018р. обліковується заборгованість по податку на прибуток підприємств, що перебувають у державній власності, в сумі 1886718 грн. 31 коп. (в тому числі пеня в сумі 907036 грн. 21 коп.) та по податку на додану вартість /ПДВ/ в сумі 138580737 грн. 92 коп. ( в тому числі пеня в сумі 35943092 грн. 01 коп.) (Т.1, а.с.12).

Позиція позивача полягає в тому, контролюючий орган двічі відобразив в обліковій картці ПАТ «Шахта «Надія» податковий борг по ПДВ декларації № від 21.01.2013р. та № від 20.02.2013р., не виконав ухвали Львівського окружного адміністративного суду про відстрочення постанови суду в справі № 813/2316/13-а та провів зменшення податкового боргу по неіснуючому податковому боргу, а саме по декларації № від 19.01.2011р., який повинен бути списаним, у зв`язку з чим порушив права платника податків.

Вирішуючи наведений спір та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що помилкове відображення в обліковій картці 05.12.2016р. декларації № замість декларацій № та № , за умови відображення даних про судове рішення, номер справи та відповідних сум, які визначені даними деклараціями, не може слугувати достатньою самостійною правовою підставою для виключення усього податкового боргу за декларацією № від 19.01.2011р.

При цьому, зобов`язання позивача з ПДВ на загальну суму 6361610 грн. у справі № 813/2316/13-а виникли на підставі податкових декларацій за вересень-грудень 2012 року та січень 2013 року, в тому числі по декларації № від 21.01.2013р. на суму 37709 грн. та декларації № від 20.02.2013р. на суму 668783 грн., а не декларації № від 19.01.2011р. на суму 2627969 грн.

Датою погашення боргу згідно ухвали суду про відстрочення виконання судового рішення є 31.12.2016р., в ІКП 2017 року 10.01.2017р. проведено нарахування платежу за розстрочкою/відстрочкою податкового боргу згідно з рішенням суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 813/2316/13-а на суми: 37709 грн. та 668783 грн., внаслідок чого на ці суми збільшився податковий борг платника податку.

Отже, встановлені судом обставини вказують, що відповідач виконав вимоги ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2015р., якою відстрочено до 31.12.2016р. виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 16.05.2013р. у справі № 813/2316/13-а.

Оскільки відстрочення виконання рішення суду було надано судом до 31.12.2016р., відповідно в ІКП 2017 року проведено нарахування платежу за розстрочкою/відстрочкою податкового боргу згідно з рішенням суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу у справі № 813/2316/13-а, внаслідок чого на цю суму збільшується податковий борг ПАТ «Шахта «Надія».

Постанова Львівського окружного адміністративного суду від 08.11.2016р. по справі № 813/1554715 набрала законної сили 12.01.2017р., тобто після відстрочення податкового боргу ПАТ «Шахта «Надія» згідно ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2015р., та внесена в інтегровану картку ПАТ «Шахта «Надія» 02.03.2017р. відповідно до рішення в.о.заступника начальника - начальника Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС № 1 від 02.03.2017р.

Таким чином, дублювання податкового боргу з ПДВ по декларації № від 21.01.2013р. на суму 37709 грн. та декларації № від 20.02.2013р. на суму 668783 грн. в інтегрованій картці платника податків відсутнє, оскільки в інтегрованій картці платника податків ПАТ «Шахта «Надія» відображено розстрочку/відстрочку податкового боргу з платежу за рішенням суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу, саме у справі № 813/2316/13-а.

Тому суд вважав помилковими твердження позивача про те, що відповідач провів зменшення податкового боргу по неіснуючому податковому боргу по декларації, термін виникнення якої перевищує 1095 днів, а саме декларації № від 19.01.2011р. на суму 2627969 грн.

В той же час, не знайшли свого підтвердження і доводи позивача, що 10.01.2017р. відповідачем було збільшено податковий борг саме по декларації № від 19.01.2011р. на суму 2627969 грн., оскільки в обліковій картці платника податків така інформація є відсутньою.

Колегія суддів вважає, що правові підстави для задоволення заявленого позову є відсутніми, з огляду на таке.

Щодо обраного позивачем способу захисту своїх прав та інтересів колегія суддів зазначає наступне.

За приписами ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень.

Справа в адміністративному суді може бути порушена за наявності між сторонами публічно-правового спору, оскільки у розумінні ст.4 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Такий спір характеризується, зокрема, тим, що у ньому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і такий спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист (ст.5 КАС України).

З наведених норм права випливає, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Згідно з приписами ст.71 ПК України інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - комплекс заходів, що координується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.

Статтею 72 цього Кодексу визначено, що для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла: від платників податків та податкових агентів, зокрема інформація: що міститься в податкових деклараціях, розрахунках, звітах про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, інших звітних документах; що міститься у наданих великими платниками податків в електронній формі копіях документів з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинних документах, які ведуться в електронній формі, регістрах бухгалтерського обліку, фінансовій звітності, інших документах, пов`язаних з обчисленням та сплатою податків і зборів; про фінансово-господарські операції платників податків; про застосування реєстраторів розрахункових операцій; від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та Національного банку України, від банків, інших фінансових установ - інформація про наявність та рух коштів на рахунках платника податків; від органів влади інших держав, міжнародних організацій або нерезидентів; за наслідками податкового контролю; для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності також використовується інша інформація, оприлюднена як така, що підлягає оприлюдненню відповідно до законодавства та/або добровільно чи за запитом надана контролюючому органу в установленому законом порядку.

Згідно ст.74 ПК України податкова інформація, зібрана відповідно до цього Кодексу, зберігається в базах даних інформаційних, телекомунікаційних та інформаційно-телекомунікаційних систем центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Внесення інформації до баз даних інформаційних систем та її опрацювання здійснюються контролюючими органами.

Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затв. наказом Міністерства фінансів України № 422 від 07.04.2016р., є нормативно-правовим актом, який визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Відповідно до вказаного Порядку:

п.2 розділу І - інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами;

п.1 розділу ІІ - з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

З наведеного слідує, що метою відкриття та ведення органами ДФС особових рахунків за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися платниками, є облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету.

Аналіз наведених положень вказує на те, що облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС в ІКП за своєю юридичною природою не є тими діями суб`єкта владних повноважень, які породжують для платників податків будь-які правові наслідки.

Отже, саме по собі відображення в інтегрованій картці платника відповідних даних не породжує для платника податків настання будь-яких юридичних наслідків та не впливає на його права і обов`язки.

Таким чином, дії відповідача по обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами в інтегрованій картці платника неможливо вважати його рішенням, дією чи бездіяльністю, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки позивача у сфері публічно-правових відносин.

Також відповідно до усталеної судової практики дії контролюючого органу щодо внесення до електронної бази даних інформації, отриманої внаслідок здійснення заходів податкового контролю, є службовою діяльністю працівників контролюючого органу на виконання своїх професійних обов`язків по збиранню доказової інформації щодо наявності чи відсутності документального підтвердження даних податкового обліку платників податків, та ця інформація не може бути виключена із баз даних, якщо дії зі здійснення такого контролю не визнані протиправними в установленому порядку. Це в однаковій мірі стосується і дій органу ДФС щодо внесення такої інформації до існуючих інформаційних систем.

Такий зміст правового регулювання спірних відносин відповідає позиції Верховного Суду України, викладеній, зокрема, у постанові від 04.11.2015р. у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Профтехноконструкція» до Нововодолазької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів України у Харківській обл. про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Також колегія суддів враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом по аналогічній категорії справ, зокрема, в постановах Касаційного адміністративного суду від 20.12.2018р. у справі № 826/14365/14, від 05.02.2019р. у справі № 826/19622/14 та від 27.02.2019р. у справі № 804/17037/14, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою під час вирішення наведеного спору.

Частиною 2 ст.6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

В справі «East/West Alliance Limited» проти України» (№ 19336/04) Суд вказує, що дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці (Kudla v. Poland № 30210/96).

Крім того, у пункті 227 рішення у справі «Кудла проти Польщі» Суд вказав, що стаття 13 Конвенції гарантує на національному рівні доступність засобу юридичного захисту, здатного забезпечувати втілення в життя змісту конвенційних прав і свобод, незалежно від того, у якій формі вони закріплені в національному правовому порядку. Отже, дія статті 13 вимагає надання національного засобу юридичного захисту у спосіб, який забезпечує вирішення по суті поданої за Конвенцією «небезпідставної скарги» та відповідне відшкодування, хоча договірним державам надається певна свобода дій щодо вибору способу, в який вони виконуватимуть свої конвенційні зобов`язання за цим положенням. Межі обов`язків за статтею 13 різняться залежно від характеру скарги заявника відповідно до Конвенції. Незважаючи на це, засоби юридичного захисту, які вимагаються за статтею 13 Конвенції, повинні бути ефективними як у теорії, так і на практиці; використанню засобів захисту не повинні невиправдано та необґрунтовано перешкоджати дії чи бездіяльність органів влади держави-відповідача (рішення у справі «Аксой проти Туреччини» (Aksoy v. Turkey), пункт 95 та рішення у справі «Кудла проти Польщі» (Kudla v. Poland), заява № 30210/96, пункт 157).

В частині доводів апелянта по суті наведеного спору колегія суддів враховує таке.

Як з`ясовано судом першої інстанції, ПАТ «Шахта «Надія» в установленому порядку подано декларації по ПДВ № від 21.01.2013р. на суму 37709 грн. та № від 20.02.2013р на суму 668783 грн. (Т.1, а.с.46-47, 49-50).

Із змісту інтегрованої картки платника ПАТ «Шахта «Надія» з ПДВ убачається, що 30.01.2013р. проведено операцію нарахування податку по декларації № від 21.01.2013р. (термін сплати 30.01.2013р.) на суму 37709 грн., в результаті чого на зазначену суму збільшився податковий борг; 02.03.2013р. проведено операцію нарахування податку по декларації № від 20.02.2013р. (термін сплати 02.03.2013р.) на суму 668783 грн., в результаті чого на зазначену суму збільшився податковий борг.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 16.05.2013р. у справі № 813/2316/13-а задоволено позовні вимоги ДПІ Сокальського району Львівської обл. до ДВАТ «Шахта» Надія» (правонаступник ПАТ «Шахта «Надія») про стягнення податкового боргу, в тому числі з ПДВ по декларації № від 21.01.2013р. на суму 37709 грн. та декларації за № від 20.02.2013р. на суму 668783 грн. (а.с.51-52, 54-56).

Ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2014р. по справі № 876/8201/13 залишено без змін постанову суду першої інстанції від 16.05.2013р. (Т.1, а.с.57-58).

Згідно цих судових рішень податковий борг ДВАТ «Шахта «Надія» на загальну суму 6534563 грн. 90 коп. виник внаслідок несплати у встановлений законом самостійно задекларованих грошових зобов`язань з ПДВ, з екологічного податку, із земельного податку; збору за спеціальне використання води та із користування надрами, а саме:

зобов`язання з ПДВ на загальну суму 6361610 грн. виникло на підставі податкових декларацій за вересень-грудень 2012 року та січень 2013 року;

зобов`язання зі сплати збору за спеціальне використання води на загальну суму 22282 грн. 03 коп. підтверджується деклараціями від 05.10.2012р. та від 24.01.2013р.;

зобов`язання по сплаті екологічного податку на загальну суму 123194 грн. утворилося на підставі звітних декларацій за ІІІ, IV квартали 2012 року;

зобов`язання по земельному податку на загальну суму 27477 грн. 87 коп. виникли на підставі податкових декларацій від 27.01.2012р. та від 25.01.2013р.

Таким чином, зобов`язання позивача з ПДВ на загальну суму 6361610 грн. у справі № 813/2316/13-а виникли на підставі податкових декларацій за вересень-грудень 2012 року та січень 2013 року, в тому числі по декларації № від 21.01.2013р. на суму 37709 грн. та декларації № від 20.02.2013р. на суму 668783 грн.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2015р. у справі № 813/2316/13-а відстрочено до 31.12.2016р. виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 16.05.2013р. (Т.1, а.с.60-61).

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Порядку ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затв. наказом Міністерства фінансів України № 422 від 07.04.2016р., облікові та звітні показники включаються до еталонних довідників з подальшим обов`язковим внесенням відповідних змін до реєстрів операцій та показників, які формуються ДФС за погодженням Міністерства фінансів України. Зміни до реєстрів операцій та показників вносяться не пізніше 15 числа місяця, наступного за місцем впровадження нових операцій та/або показників.

Спеціальне кодування всіх операцій, що використовуються для відображення в ІКП облікових показників, забезпечує автоматизоване ведення ІКП.

Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в ІКП окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення.

Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

В ІКП на дату проведення кожної облікової операції підбиваються підсумки за всіма її графами.

Відповідно до положень розділу VI вказаного Порядку відображення в підсистемі, що забезпечує облік платежів, відомостей про надані платникам податків розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), здійснюється відповідно до статті 100 глави 9 розділу II Податкового кодексу України та порядку розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платника податків.

Первинним документом, що є підставою для розстрочення (відстрочення) сплати грошових зобов`язань (податкового боргу) перед бюджетом та скасування наданих розстрочень (відстрочень), є: рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу); договір про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу); рішення про скасування розстрочення (відстрочення грошових зобов`язань (податкового боргу); додаткова угода до договору у разі дострокового погашення розстрочених (відстрочених) сум; додаткова угода до договору у разі прийняття рішення про перенесення раніше визначених строків розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу); графік погашення розстрочених (відстрочених) сум боргу, складений на підставі рішення суду або відповідного закону, що передбачає надання платнику податків розстрочення (відстрочення).

В інформаційну систему органів ДФС заносяться дані щодо наданих платнику податків розстрочок (відстрочок) грошових зобов`язань (податкового боргу): документ, що є підставою для розстрочення (відстрочення) зобов`язання (боргу) відповідно до статті 100 розділу 9 глави II Податкового кодексу України, рішення суду, відповідного закону, що передбачає надання платнику податків розстрочення (відстрочення); код та найменування органу ДФС, що прийняв рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу); код платника; ознака (розстрочення або відстрочення); номер та дата рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу); номер та дата договору про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу); дата початку дії розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу); період надання розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) (зазначаються дати початку та закінчення нарахування); кількість термінів розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу); номер та дата рішення суду у справі про банкрутство, яким затверджено мирову угоду з графіком погашення розстрочених (відстрочених) сум заборгованості; код платежу та вид бюджету; сума грошового зобов`язання, що підлягає розстроченню (відстроченню), у тому числі: основний платіж, основний платіж за актом, штрафна (фінансова) санкція; сума податкового боргу, що підлягає розстроченню (відстроченню), у тому числі: основний платіж, основний платіж за актом, пеня, пеня за актом, штрафна (фінансова) санкція.

На підставі показників «період надання розстрочення (відстрочення)» та «кількість термінів розстрочення (відстрочення)» інформаційна система автоматично розраховує графік погашення сум розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань (податкового боргу). Занесена та збережена інформація одразу відображається в журналі відстрочок (розстрочок).

У разі наявності у платника податкового боргу (заборгованості зі сплати єдиного внеску) кошти, що надходять від такого платника або в результаті здійснених щодо стягнення податкового боргу, простроченої заборгованості органами ДФС (Державної виконавчої служби України, органами Казначейства) заходів, зараховуються в рахунок погашення податкового боргу (заборгованості зі сплати єдиного внеску) згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником: у першу чергу кошти зараховуються в рахунок погашення основної суми боргу, далі - в рахунок погашення штрафних (фінансових) санкцій, нарахованих на такий борг, в останню чергу - в рахунок погашення пені, нарахованої на такий борг.

Погашення суми розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) здійснюється у загальному порядку погашення згідно з черговістю виникнення.

Отже, визначальним первинним документом, на підставі якого вносяться дані до облікової картки щодо наданих платнику податків розстрочок (відстрочок) грошових зобов`язань (податкового боргу), є рішення суду.

В інтегрованій картці платника податків ПАТ «Шахта «Надія» 2016 року відображено 05.12.2016р., що платнику надано розстрочку/відстрочку податкового боргу з ПДВ за рішенням суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 813/2316/13-а на суми 37709 грн. та 668783 грн., внаслідок чого на ці суми зменшено податковий борг.

В інтегрованій картці платника ПАТ «Шахта «Надія з ПДВ наявні наступні відомості:

05.12.2016р. надано розстр./відстр. ПБ з платежу пр. в ІКП в м.р. (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) Рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років декларація № пс Рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. надано розстр./відстр. ПБ з платежу пр. в ІКП в м.р. (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) Рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років декларація № по Рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. надано розстр./відстр. ПБ з платежу пр. в ІКП в м.р. (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) Рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ (Наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років декларація № по Рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років уточнюючий документ № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016 року зменшено борг минулих років уточнюючий документ № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років уточнюючий документ № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років уточнюючий документ № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років уточнюючий документ № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років уточнюючий документ № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років декларація № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. надано розстр./відстр. ПБ з платежу пр. в ІКП в м.р. (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) Рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років Декларація № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років уточнюючий документ № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено боргу минулих років уточнюючий документ № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років уточнюючий документ № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років уточнюючий документ № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років уточнюючий документ № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років уточнюючий документ № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років Уточнюючий документ № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років уточнюючий документ № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років уточнюючий документ № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років уточнюючий документ № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено боргу минулих років декларація № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. надано розстр./відстр. ПБ з платежу пр. в ІКП в м.р. (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) Рішення суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років декларація № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років уточнюючий документ № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років уточнюючий документ № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р.;

05.12.2016р. зменшено борг минулих років декларація № по Рішенню суду про розстрочення/відстрочення ПБ (наказ ДФС 14.04.2016р. № 318) № 813/2316/13-а від 05.12.2016р. (Т.1, а.с.62-77, 119-134, 170-212).

Водночас, відображення в обліковій картці 05.12.2016р. декларації № замість декларацій № та № , за умови відображення даних про судове рішення, номер справи та відповідних сум, які визначені даними деклараціями, не може слугувати достатньою самостійною правовою підставою для виключення усього податкового боргу за декларацією № від 19.01.2011р.

При цьому, зобов`язання позивача з ПДВ на загальну суму 6361610 грн. у справі № 813/2316/13-а виникли на підставі податкових декларацій за вересень-грудень 2012 року та січень 2013 року, в тому числі по декларації № від 21.01.2013р. на суму 37709 грн. та декларації № від 20.02.2013р. на суму 668783 грн., а не декларації № від 19.01.2011р. на суму 2627969 грн.

Датою погашення боргу згідно ухвали суду про відстрочення виконання судового рішення є 31.12.2016р., в ІКП 2017 року 10.01.2017р. проведено нарахування платежу за розстрочкою/відстрочкою податкового боргу згідно з рішенням суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу № 813/2316/13-а на суми 37709 грн. та 668783 грн., внаслідок чого на ці суми збільшився податковий борг платника податку.

Отже, встановлені судом обставини вказують, що відповідач виконав вимоги ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2015р., якою відстрочено до 31.12.2016р. виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 16.05.2013р. у справі № 813/2316/13-а, при цьому відповідач діяв в межах установлених правил ведення обліку по картці платника податків (у разі надання відстрочки зі податкового боргу, погашення заборгованості здійснюється згідно з черговістю його виникнення).

Оскільки відстрочення виконання рішення суду було надано судом до 31.12.2016р., відповідно в ІКП 2017 року проведено нарахування платежу за розстрочкою/відстрочкою податкового боргу згідно з рішенням суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу в справі № 813/2316/13-а, внаслідок чого на цю суму збільшується податковий борг ПАТ «Шахта «Надія».

Згідно постанови Львівського окружного адміністративного суду від 08.11.2016р. по справі № 813/1554/15, яка набрала законної сили 12.01.2017р., визнано податковий борг ПАТ «Шахта «Надія» таким, стосовно якого минув строк давності, встановлений ст.102 ПК України, та зобов`язано податковий орган прийняти рішення про списання безнадійного боргу, в тому числі по декларації з ПДВ № від 19.01.2011р. на суму 2627969 грн. (Т.1, а.с.88-94, 96-101).

Вказана постанова набрала законної сили 12.01.2017р., тобто, після відстрочення податкового боргу ПАТ «Шахта «Надія» згідно ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 30.11.2015р. та внесена в інтегровану картку ПАТ «Шахта «Надія» 02.03.2017р. відповідно до рішення в.о.заступника начальника - начальника Львівського управління Офісу великих платників податків ДФС № 1 від 02.03.2017р. (Т.1, а.с.213).

Таким чином, дублювання податкового боргу з ПДВ по декларації № від 21.01.2013р. на суму 37709 грн. та декларації № від 20.02.2013р. на суму 668783 грн. в інтегрованій картці платника податків є відсутнім, оскільки у ній відображено розстрочку/відстрочку податкового боргу з платежу за рішенням суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу в справі № 813/2316/13-а.

Також не знайшли свого підтвердження доводи позивача про те, що 10.01.2017р. відповідачем було збільшено податковий борг саме по декларації № від 19.01.2011р. на суму 2627969 грн., оскільки в обліковій картці платника податків така інформація є відсутньою.

Стосовно покликань апелянта на те, що в обліковій картці наявний борг по декларації № від 19.01.2011р., який повинен бути списаним, колегія суддів виходить з того, що наведене питання стосується виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 08.11.2016р. по справі № 813/1554/15 та виходить за межі розглядуваного спору.

Колегія суддів відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій ним апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а відтак останні не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Таким чином, суд першої інстанції правильно не задовольнив заявлений позов, однак з обґрунтуванням такого рішення погодитися не можна (суд першої інстанції помилково визнав вірним обраний позивачем спосіб захисту його прав).

Водночас, помилковість мотивів відмови у позові не може бути підставою для скасування правильного по суті рішення в цій частині.

За таких умов колегія суддів вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, а тому такі не підлягають до задоволення, з вищевикладених мотивів.

В порядку ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ПАТ «Шахта «Надія».

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Шахта «Надія» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11.10.2019р. в адміністративній справі № 1.380.2019.001889 залишити без задоволення, а вказане рішення суду без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Публічне акціонерне товариство «Шахта «Надія».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді І. І. Запотічний
С. М. Кузьмич
Дата складення повного судового рішення: 18.12.2019р.