Справа № 580/1222/19
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1222/19 Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності щодо нездійснення з 05 березня 2019 року щомісячної виплати пенсії у розмірі 100% обчисленої суми після здійснення її перерахунку в розмірі 8091,00 грн., відповідно до статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ; визнання протиправною бездіяльності щодо нездійснення розрахунку та виплати з 05 березня 2019 року частини суми перерахованої пенсії з вини Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області по момент відновлення моїх прав на пенсію у повному її розмірі та здійснити належну виплату (доплату) у належній сумі; зобов`язання припинити порушення права позивача на отримання перерахованої пенсії у повній її обчисленій сумі - 8091, 00 (вісім тисяч дев`яносто одна) грн.; зобов`язання забезпечити здійснення щомісячної виплати пенсії з моменту ухвалення судового рішення у розмірі 100% обчисленої суми, що становить 8091,00 (вісім тисяч дев`яносто одна) грн., у відповідності до статті 52 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ; зобов`язання здійснити розрахунок та виплату з 05 березня 2019 року частини суми пенсії по момент відновлення моїх прав на пенсію у повному її розмірі та забезпечити здійснення належної виплати (доплату) у належній сумі.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року позов залишено без задоволення.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року задоволено частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо нездійснення з 05 березня 2019 року щомісячної виплати та розрахунку пенсії з 05 березня 2019 року, зобов`язання здійснити розрахунок та виплату з 05 березня 2019 року частини суми пенсії по момент відновлення прав позивача на пенсію у повному її розмірі та забезпечити здійснення належної виплати (доплату) у належній сумі скасовано.

В цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії у розмірі 75 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року, починаючи з 05 березня 2019 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у розмірі 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року, починаючи з 05 березня 2019 року, з урахуванням виплачених сум.

В іншій частині рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року залишено без змін.

09 та 10 жовтня 2019 року ОСОБА_1 в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду із аналогічними заявами, в яких просив визнати протиправними дії відповідача - управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на виконання рішення суду, прийнятого в даній адміністративній справі та зобов`язати відповідача вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли невиконанню рішення суду, а також вирішити питання про наявність підстав щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

В обґрунтування поданої заяви позивачем зазначено, що рішення суду, яке набрало законної сили, відповідач у добровільному порядку не виконує. Встановлені у вказаному судовому рішенні правовідносини продовжують існувати на даний час. Тому, на думку заявника, наявні підстави для визнання протиправними дій відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо невиконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року в адміністративній справі № 580/1222/19.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року вказану заяву залишено без задоволення.

При постановленні оскаржуваної ухвали суд першої інстанції виходив з того, що при розгляді заяви не було встановлено допущення відповідачем жодної бездіяльності по відношенню до відновлення прав позивача.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати зазначену ухвалу.

При цьому посилався на порушення судом норм процесуального права, зазначаючи, що судом неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи.

Оскільки сторони до суду не з`явилися, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2-3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Водночас, статтею 370 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, з метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, регламентований статтею 383 КАС України.

Відповідно до ч. 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 6 статті 383 КАС України встановлено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Черкаській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Згідно статті 63 Закону № 2262-ХІІ усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 63 Закону № 2262-ХІІ та постанов Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 13 лютого 2008 року № 45 (далі - постанова №45), «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704 та пункту 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року № 103 (далі - постанова № 103) з 01 січня 2018 року позивачу проведено перерахунок пенсії.

Головним управлінням ПФУ в Черкаській області здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 01 січня 2018 року згідно довідки про розмір грошового забезпечення, наданої Головним управлінням ДФС у Черкаській області від 30 березня 2018 року №, виданої на підставі постанови № 103.

Сума підвищення пенсії позивача становила:

- з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - 2321,90 грн (4643,79 грн х 50%);

- з 01 січня 2019 року по 31 грудня 2018 року - 3482,84 грн (4643.79 грн х 75%);

- з 01 січня 2019 року -4643,79 грн.

Загальний розмір пенсії позивача до виплати з 01 січня 2018 року становив 5769,11 (3447,21 грн + 2321,90 грн), з січня 2019 року становить 6930,05 грн (3447,21 грн + 3482,84 грн).

Проте, як зазначалося вище, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року зобов`язано Управління здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 100% відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01 березня 2018 року, починаючи з 05 березня 2019 року, з урахуванням виплачених сум.

За вище вказаним рішенням суду ОСОБА_1 відповідачем було проведено перерахунок пенсії 03 жовтня 2019 року та нараховано доплату в сумі 6 931,99 грн за період з 05 березня 2019 року по 03 жовтня 2019 року (включно), що підтверджується наявним в справі розрахунком.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсій страхування» основним завданням Фонду, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів ПФУ та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до статті 8 Закону №2262 виплата пенсій, у тому числі, додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

З метою врегулювання питання виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з Державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року №649 (далі - Порядок №649).

Зокрема, Порядком передбачено створення реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою та механізму погашення заборгованості, що утворилася внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету.

Відповідно до пункту 2 Порядку до рішень судів, які підлягають виконання згідно цього Порядку відносяться рішення суду, що набрали законної сили та видані або ухвалені після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких стягувачу нараховано пенсію, що фінансується за рахунок коштів державного бюджету та залишається невиплаченою, або рішення суду про стягнення коштів.

Отже, рішення судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії особам, яким призначена пенсія відповідно до Закону України №2262, згідно Порядку №649 виконуються Пенсійним фондом України за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті за відповідною бюджетною програмою згідно ч.1 статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Відповідно до статей 113, 117 Конституції України, постанови Кабінету Міністрів України є обов`язковими до виконання, тому підстави не виконувати постанови КМУ в Головного управління відсутні.

Таким чином, нарахована сума доплати пенсії у розмірі 6931,99 грн буде виплачена ОСОБА_1 в порядку, передбаченому постановою КМУ №649.

Отже, покладені судом зобов`язання вчинити дії щодо нарахування позивачу коштів виконані Управлінням в добровільному порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень покладених на відповідача.

Окремо слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 09 жовтня 1979 року у справі "Ейрі проти Ірландії" констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі "Кйартан Асмундсон проти Ісландії" від 12 жовтня 2004 року. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Правова позиція Європейського суду з прав людини, викладена в рішенні від 03 червня 2014 року у справі «Великода проти України», свідчить, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд став на бік держави Україна та, між іншим, наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.?

Враховуючи вищезазначене, дії Пенсійного фонду є правомірними та відповідають чинному законодавству України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо невиконання відповідачем всупереч вимог Конституції України рішення суду, що суперечить вимогам статті 6 Конституції України щодо здійснення державної влади в Україні на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді клопотання неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

А тому вірним є оскаржуване рішення суду першої інстанції.

Отже при винесенні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 312, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та оскарженню не підлягає відповідно до статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку