Справа № 400/2194/19
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/2194/19
Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кравченка К.В.,
судді Джабурія О.В.,
судді Запорожана Д.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В липні 2019 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області (надалі відповідач, управління Держгеокадастру), в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що розташована на території Мазурівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути клопотання позивача щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що розташовані на території Мазурівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області з прийняттям обґрунтованого та законного рішення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що за результатами повторного розгляду щодо відведення земельної ділянки у власність, відповідач протиправно відмовив у задоволенні його клопотання щодо отримання земельної ділянки, на підставі того, що бажана земельна ділянка наказом відповідача №340 від 12.10.2018 року була включена до переліку земельних ділянок для продажу на торгах. Позивач вважає такі дії протиправними, адже відповідач не мав законних підстав для включення бажаної позивачем земельної ділянки до переліку земель, що підлягають продажу на торгах, оскільки його заява була подана ним раніше прийняття відповідачем наказу №340.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 12.09.2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Справу було розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (у письмовому провадженні).

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач у квітні 2018 року звернувся до відповідача із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтованою площею 2 га у власність для ведення селянського господарства за рахунок земель державної власності, що розташована на території Мазурівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області.

Листом від 08.05.2018 року №Б-974/1/2525/0/20-18-СГ відповідачем було відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, у зв`язку з тим, що позивачем не надано документу, який визначає правовий статус багаторічних насаджень, які розташовані на бажаній земельній ділянці.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 року у справі №1440/1826/18 зобов`язано відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року у справі №1440/1826/18 апеляційну скаргу відповідача задоволено частково. Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 року скасовано в частині зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою та ухвалено нове, яким зобов`язано відповідача повторно розглянути клопотання позивача про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою.

На виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.03.2019 року у справі №1440/1826/18, відповідачем повторно розглянуто клопотання позивача та за результатами розгляду відповідач листом від 09.04.2019 року №31-14-0.222451/2-19 відмовив позивачу у наданні відповідного дозволу, оскільки бажана позивачем земельна ділянка входить до земель, які наказом №340 від 12.10.2018 року включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав на них на земельних торгах, а тому вказана ділянка не може відчужуватись, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач відмовляючи у наданні позивачу дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, діяв у межах та відповідно до діючого законодавства та не порушив права позивача.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.15-1 Земельного кодексу України, до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.4 ст.122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Відповідно до положення про Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 року №308, відповідач є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення на території Миколаївської області.

Як вбачається із матеріалів справи, Наказом управління Держгеокадастру №340 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах» включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу права на них на земельних торгах земельні ділянки згідно додатку. Згідно додатку, до переліку цих земель входить бажана позивачем земельна ділянка.

Вказаний Наказ №340 щодо передачі земельних ділянок на продаж на торгах, було прийнято відповідачем 12.10.2018 року, а постанова суду апеляційної інстанції, якою зобов`язано відповідача повторно розглянути клопотання позивача, набрала законної сили 05.03.2019 року, тобто після включення бажаної позивачем земельної ділянки до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу права на них на земельних торгах.

Отже, суд першої інстанції правильно встановив, що управління Держгеокадастру приймаючи спірний наказ діяв у межах своїх повноважень та не порушив права позивача щодо безоплатної приватизації бажаної ним земельної ділянки, оскільки на час прийняття спірного наказу управління Держгеокадастру був наділений повноваженнями щодо розпорядження цією земельною ділянкою та на розгляді відповідача не перебувало звернення позивача щодо відведення бажаної ним земельної ділянки у власність, тобто ця ділянка була вільною.

Статтею 134 Земельного кодексу України визначено, що земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі, з розташованими на них об`єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Продаж земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них (оренди, суперфіцію, емфітевзису) здійснюється виключно на земельних торгах, крім випадків, встановлених частинами другою і третьою статті 134 цього Кодексу (ч.2 ст.135 Земельного кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.135 Земельного кодексу України організатором земельних торгів є фізична або юридична особа - власник земельної ділянки, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, що здійснює реалізацію права державної чи комунальної власності на земельні ділянки, які уклали з виконавцем земельних торгів договір про проведення земельних торгів.

Згідно з ч.1 ст.136 Земельного кодексу України, організатор земельних торгів визначає перелік земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги окремими лотами. Забороняється вносити до зазначеного переліку призначені під забудову земельні ділянки без урахування у випадках, передбачених законом, результатів громадського обговорення.

Відповідно до ч.3 ст.136 Земельного кодексу України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Отже, враховуючи наведені норми та те, що на момент повторного розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, бажана позивачем земельна ділянка наказом управління Держгеокадастру №340 була включена до переліку земельних ділянок, права на які виставляються на земельні торги окремими лотами, відповідач відповідно до ч.3 ст.136 Земельного кодексу України не мав правових підстав для відчужування, передання в заставу, або надання у користування вказаної земельної ділянки.

За таких підстав, колегія суддів робить висновок, що управління Держгеокадастру правомірно відмовило позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення, що розташована на території Мазурівської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області.

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що в наслідок порівняння графічних матеріалів з бажаним місцем розташування земельної ділянки доданих позивачем до заяв з відомостями з Публічної кадастрової карти України, вбачається, що місце розташування вказаної земельної ділянки, входить до складу земельної ділянки щодо якої прийнято рішення від 21.04.2017 року №79 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу права на них на земельних торгах».

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Дану справу було розглянуто судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Запорожан Д.В.