Справа № 280/4159/19
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 280/4159/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Огнеупор-Індустрія" на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 15.10.2019 (суддя першої інстанції Сацький Р.В.) в адміністративній справі №280/4159/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Огнеупор-Індустрія" до Головного управління ДФС у Запорізькій області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна Товариства з обмеженою відповідальністю Огнеупор - Індустрія Державної фіскальної служби України та Головного управління ДФС у Запорізькій області в якому позивач просив суд: визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.08.2019 №1253716/40016545 та від 15.08.2019 №1253715/40016545; зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 20.05.2019 датою її направлення, зокрема 13.06.2019 та податкову накладну №2 від 20.05.2019 датою її направлення, зокрема 05.06.2019.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30.09.2019 позов задоволено: визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 15.08.2019 за №1253716/40016545 та від 15.08.2019 за №1253715/40016545; зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному державному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 20.05.2019 датою її направлення, зокрема 13.06.2019 та податкову накладну №2 від 20.05.2019 датою її направлення Товариством з обмеженою відповідальністю «Огнеупор-Індустрія», зокрема 05.06.2019; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Огнеупор-Індустрія» судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп.

03.10.2019 від Товариства з обмеженою відповідальністю «Огнеупор-Індустрія» (надалі - заявник) до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить суд ухвалити додаткове рішення, яким покласти на відповідачів понесені ТОВ «Огнеупор-Індустрія» судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 15.10.2019 у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Огнеупор-Індустрія» про ухвалення додаткового рішення відмовлено.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не надано до суду належних доказів понесення витрат на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн., оскільки вартість послуг і робіт правничої допомоги, зазначена у даній заяві, є не співмірною з фактично виконаними послугами та роботами через типовість таких справ, судову практику по розгляду таких справ. Також, представником позивача документально та нормативно не обґрунтована кількість витраченого часу щодо надання професійної правничої допомоги.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Огнеупор-Індустрія» подало апеляційну скаргу, в якій, просить його скасувати та постановити нове рішення, яким заяву про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

16.12.2019 від відповідачів до суду надійшов відзив, в якому останні просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Згідно з ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Наведений перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виходячи з аналізу зазначеної норми, додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення. Можливість ухвалення у справі додаткового судового рішення виникає лише з метою усунення такого недоліку як неповнота судового рішення, тобто невирішеність певних питань, які необхідно було вирішити при розгляді справи.

Як вбачається з матеріалів справи суд першої інстанції постановляючи рішення від 30.09.2019 у справі № 280/4159/19 не вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час, витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 01 жовтня 2018 року у справі № 569/17904/17.

В матеріалах справи міститься Договір про надання правової (правничої) допомоги б/н від 22 серпня 2019 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю Огнеупор - Індустрія та Адвокатським об`єднанням Юридична компанія Радник (Адвокатське об`єднання) в особі керуючого партнера Штабовенко Д.В.

Відповідно до Акта виконаних робіт від 30 вересня 2019 року Адвокатським об`єднанням Юридична компанія Радник (Адвокатське об`єднання) в особі керуючого партнера Штабовенко Д.В. було надано такі послуги, як: складання та подання адміністративного позову до ГУ ДФС у Запорізькій області, ДФС України щодо визнання протиправним та скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних від 15.08.2019 року №1253716/40016545, №1253715/40016545 та зобов`язання зареєструвати податкові накладні від 20.05.2019 року №1, №2 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних датою їх направлення; представництво інтересів ТОВ «Огнеупор-Індустрія» у судових засіданнях по справі яка відкрита за вищезазначеним позовом; складання правової документації (заяви, пояснення, відповіді, заперечення) по справі яка відкрита за вищезазначеним позовом.

Також, позивачем надано до суду платіжне доручення №1731 від 27.08.2019 на суму 3000,00 грн. та платіжне доручення №1769 від 01.10.2019 на суму 2000,00 грн., згідно з яким ТОВ «Огнеупор-Індустрія» сплачено загальну суму 5000,00 грн. на рахунок ПП "Юридичне бюро Советник". Колегія суддів зазначає, що стаття 134 КАС України не виключає права суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини 5 статті 134 щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Верховний Суд в додатковій постанові від 12 вересня 2018 року (справа №810/4749/15), аналізуючи положення статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України визначив, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, а також такі обставини повинні бути підтверджені відповідними документами, тобто доведеними стороною в процесі.

При визначені відшкодування витрат на суму гонорару адвоката, суд виходить з реальності адвокатських витрат (чи мали місце ці витрати, чи була в них необхідність) а також розумності їх розміру. Такі критерії застосовує Європейській суд з прав людини. У справі "East/West Allianse Limited" суд зазначив, що заявник має право на компенсацію судових витрат, тільки якщо буде доведено, що такі витрати фактично мали місце, були неминучі, а їх розмір є обґрунтованим.

Колегія суддів зауважує, що позивачем не надано доказів розрахунку погодинної роботи адвоката та доказів проведення оплати за надані послуги правничої допомоги.

Рахунок та платіжне доручення, як первинні документи, не відповідають вимогам, встановленим статтею 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16 липня 1999 року №996-14, оскільки не містять всі необхідні реквізити (посилання на договір), не вказано призначення платежу та номер страви.

Таким чином, зазначені обставини ставлять під сумнів відомості, наведені в довідці адвоката та акті прийому-передачі наданої правничої допомоги у справі щодо понесених витрат у зазначеному розмірі.

Відтак, з огляду на вказані обставини, колегія суддів дійшла висновку, що понесення позивачем витрат на правничу допомогу в межах даної справи у загальному розмірі 5000 грн в даному випадку не підтверджено належними та допустимими доказами, а тому не підлягають стягненню.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Огнеупор-Індустрія" залишити без задоволення.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 15.10.2019 в адміністративній справі №280/4159/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 17.12.2019 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва