Справа № 160/11081/19
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
за участю секретаря судового засідання: Мартіросян Г.А.,
1. 07.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо:
- відмови призначити мені пенсію за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
- не зарахування до страхового стажу, наявність якого дає йому право на призначення пенсії за віком, періоду роботи з 11.07.1991 р. по 02.11.1992 р. на підприємстві "Науково-виробниче мале підприємство "Присс", який складає 1 рік 3 місяці 21 день;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити йому з 21 травня 2019 року пенсію за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
2. Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 07.11.2019 року ця справа була розподілена судді Ількову В.В.
3. Ухвалою суду від 08.11.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, було залишено без руху, з підстав передбачених ст.ст. 160, 161 КАС України.
4. 20.11.2019 року позивачем були усунуті недоліки, викладені в ухвалі суду від 08.11.2019 року.
6. Також, ухвалою суду від 25.11.2019 року було витребувано у відповідача належним чином завірені копії таких документів:
- пенсійної справи позивача;
- звернення позивача про призначення пенсії від 08.05.2019 року;
- лист Пенсійного фонду від 22.09.2019 року №1203/03.05/19 про відмову в призначенні пенсії;
- лист Пенсійного фонду від 28.08.2019 року № 4250/03.05-12 про відмову в призначенні пенсії та інші наявні документи щодо суті спору.
7. Крім того, ухвалою суду від 25.11.2019 року було задоволено клопотання позивача про виклик свідків та викликано у судове засідання свідків:
- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає-за адресою: АДРЕСА_2 ;
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; яка мешкає за. адресою: АДРЕСА_3 та встановлено позивачу забезпечити явку свідків в судове засідання, для надання пояснень з приводу предмету спору.
8. 10.12.2019 року відповідачем було надано до суду відзив на позовну заяву, із доказами направлення його позивачу та витребувані докази по справі.
10. 12.12.2019 року учасники справи у судове засідання не прибули, позивач надав клопотання про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження, у зв`язку із чим справу розглянуто у порядку письмового провадження.
11. Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
12. Частиною четвертою статті 243 КАС встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
ІІ. ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА
13. Позивач у позовній заяві зазначив про те, що 20 травня 2019 року йому виповнилося 60 років.
14. 08.05.2019 року він вперше звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком.
15. Зазначив про те, що 29.05.2019 року він отримав від Пенсійного фонду лист за №1203/03.05/19 від 22.05.2019 року про відмову в призначені пенсії, у якому було зазначено, що у зв`язку із неможливістю зарахувати до страхового стажу період роботи з 11.07.1991 року по 02.11.1992 року на підприємстві "Науково-виробниче мале підприємство "Присс" (печатка при звільненні не відповідає назві підприємства при прийомі), його стаж роботи становить 24 роки 6 місяців 11 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком.
16. Таким чином, до страхового стажу позивача не було зараховано 1 рік 3 місяці 21 день роботи на підприємстві "Науково-виробниче мале підприємство "Присс".
17. Вказав про те, що 08.08.2019 року він вдруге звернувся до Головного управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком, та подав, на його думку, всі необхідні документи для призначення пенсії.
18. Проте, 28.08.2019 року він отримав другий лист від Пенсійного фонду за №4250/03.05-12 про відмову в призначенні пенсії з таким самим формулюванням, як і в першому листі, та лише з тією різницею, що наразі йому було зараховано страховий стаж під час навчання у ВУЗі.
19. Позивач вказав про те, що він, на теперішній час, працює у Національному технічному університеті «Дніпровська політехніка» на посаді старшого наукового співробітника кафедри будівельної, теоретичної та прикладної механіки.
20. 20 травня 2019 року позивачу виповнилось 60 років, у зв`язку із чим, він 08.05.2019 року особисто звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із відповідною заявою. До заяви про призначення пенсії, ним були надані оригінали паспорту, документу про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, трудової книжки, військового квитка та диплому про вищу освіту, проте, Пенсійним фондом було протиправно відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку із тим, що неможливо зарахувати до страхового стажу позивача період його роботи з 11.07.1991 року по 02.11.1992 року на підприємстві «Науково-виробниче мале підприємство «Присс» (печатка при звільненні не відповідає назві підприємства при прийомі).
21. Таку відмову позивач вважає протиправною та такою, що порушує його права на належне пенсійне забезпечення.
22. Щодо не зарахування до страхового стажу періоду роботи з 11.07.1991 року по 02.11.1992 року на підприємстві "Науково-виробниче мале підприємство "Присс", зазначив про таке.
23. Відповідно до запису №16, що знаходиться у його трудовій книжці, оригінал якої було подано позивачем вперше 08.05.2019 року та вдруге 08.08.2019 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області разом із заявою про призначення пенсії за віком, з 11.07.1991 року позивач був прийнятий на роботу в наукове-виробниче мале підприємство "Присс" по переводу на посаду інженера-конструктора І категорії (наказ № 19-к від 11.07.1991 року та відповідно до запису №17, звільнений за власним бажанням 02.11.1992 року (наказ № 97-к від 02.11.1992 року), період роботи складає 1 рік 3 місяці 21 день.
24. Як видно із змісту листів Пенсійного фонду за № 1203/03.05/19 від 22.05.2019 року та №4250/03.05-12 від 28.08.2019 року спірний період роботи, а саме з 11.07.1991 року по 02.11.1992 року, на «Науково-виробничому малому підприємству «Присс» не було зараховано Пенсійним фондом до страхового стажу позивача, у зв`язку з тим, що печатка при звільненні не відповідає назві підприємства при прийомі.
25. Позивач зазначив про те, що науково-виробниче мале підприємство "Присс" було перейменоване у Колективну науково-виробничу фірму "Присс".
26. На думку позивача, на підставі наданих до Пенсійного фонду документів він повинен був опитати свідків по спільній, праці, яких запропонував позивач та відповідно пред`явив копії їх трудових книжок, проте, Пенсійний фонд фактично відмовився від таких дій, пояснюючи це тим, що зібрані позивачем документи не відповідають їх вимогам.
27. За таких обставин вважає, що дії Пенсійного фонду щодо не зарахування до його страхового, стажу періоду роботи з 11.07.1991 року по 02.11.1992 року на підприємстві "Науково-виробниче мале підприємство "Присс", який складає 1 рік 3 місяці 21 день, є протиправними, та таким, що порушує його конституційні права на належне пенсійне забезпечення у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.
ІІІ. ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА
28. Відповідач в обґрунтування своєї позиції вказує, що 08.05.2019 року позивач звернувся до Пенсійного фонду із особистою заявою і документами на призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-1V "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058), зі змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (далі - Закон № 2148).
29. Цією статтею визначено, що починаючи з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу - не менше 26 років.
30. Зазначили, що позивачем разом із заявою була надана трудова книжка.
31. Так, відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 12 серпня 1993 року № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжні відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості па видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
32. Вказали про те, що згідно наданих позивачем документів стаж складається:
- з 01.09.1976 року по 23.05.1981 року - період навчання;
- з 06.10.1981 року по 10.12.1981 року, з 11.12.1981 року по 10.12.1984 року, з 11.12.1984 року по 30.07.1988 року - період роботи в Дніпропетровському гірничому інституті;
- з 01.08.1988 року по 09.07.1991 року - період роботи в Інституті геотехнічної механіки;
- 03.11.1992 року по 15.09.1993 року - період роботи в Малому науково-технічному підприємстві «Регіон»;
- з 16.09.1993 року по 01.12.1994 року - період роботи на підприємстві «Кодер»;
- з 30.12.1994 року по 17.10.2001 року - період роботи на підприємстві «Свєпп»;
- з 01.12.2004 року по 31.12.2004 року, з 16.03.2018 року по 31.03.2019 року - дані персоніфікованого обліку.
33. Вказали, що неможливо зарахувати до страхового стажу період роботи:
- з 11.07.1991 року по 02.11.1992 року на підприємстві "Научно-Производственное малое предприятие «Присс», (мовою оригіналу), так як печатка при звільненні не відповідає назві підприємства при прийомі.
34. Отже, стаж роботи позивача становить 24 роки 6 місяців 11 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком.
ІV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
35. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, 20.05.2019 року позивачу, ОСОБА_1 , виповнилося 60 років.
36. 08.05.2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із особистою заявою і документами на призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-1V "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058), зі змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (далі - Закон № 2148).
37. До заяви про призначення пенсії позивачем були надано такі документи: оригінали паспорту, документу про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, трудової книжки, військового квитка та диплому про вищу освіту.
38. Листом № 1203/03.05/19 від 22.09.2019 року Пенсійний фонд повідомив позивачу про те, починаючи з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу - не менше 26 років. Позивачем разом із заявою була надана трудова книжка. Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 12 серпня 1993 року № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжні відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості па видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Згідно наданих позивачем документів його стаж складається:
- з 01.09.1976 року по 23.05.1981 року - період навчання;
- з 06.10.1981 року по 10.12.1981 року, з 11.12.1981 року по 10.12.1984 року, з 11.12.1984 року по 30.07.1988 року -період роботи в Дніпропетровському гірничому інституті;
- з 01.08.1988 року по 09.07.1991 року - період роботи в Інституті геотехнічної механіки;
- 03.11.1992 року по 15.09.1993 року - період роботи в Малому науково-технічному підприємстві «Регіон»;
- з 16.09.1993 року по 01.12.1994 року - період роботи на підприємстві «Кодер»;
- з 30.12.1994 року по 17.10.2001 року - період роботи на підприємстві «Свєпп»;
- з 01.12.2004 року по 31.12.2004 року, з 16.03.2018 року по 31.03.2019 року - дані персоніфікованого обліку.
39. У листі від 22.09.2019 року № 1203/03.05/19 Пенсійний фонд зазначив про те, що неможливо зарахувати до страхового стажу період роботи позивача:
- з 11.07.1991 року по 02.11.1992 року на підприємстві "Научно-Производственное малое предприятие «Присс», (мовою оригіналу), так як печатка при звільненні не відповідає назві підприємства при прийомі.
40. Також вказали про те, що відділом надіслано запит до Головного управління статистики у Дніпропетровській області про місцезнаходження даного підприємства. Таким чином, стаж роботи позивача становить 24 роки 6 місяців 11 днів, що недостатньо для призначення пенсії.
41. Таким чином, судом встановлено, що Пенсійним фондом було відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком, оскільки не було зараховано період його роботи з 11.07.1991 року по 02.11.1992 року на підприємстві "Научно-Производственное малое предприятие «Присс»" (мовою оригіналу), до страхового стажу.
42. Згідно матеріалів справи, Науково-виробниче мале підприємство "Присс" було перейменоване у Колективну науково-виробничу фірму "Присс".
43. Так, судом встановлено, що для підтвердження трудового стажу роботи, у червні 2019 року, позивач звернувся до Державного архіву Дніпропетровської області, міського архіву та до Відділу реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради за отримання відповідної інформації щодо його роботи в Науково-виробничого малою підприємства "Присс" та Колективної науково-виробничої фірми "Присс".
44. Листом вих. від 24.06.2019 року Державний архів Дніпропетровської області, повідомив позивачу про неможливість надання архівної довідки про заробітну плату - за період роботи на цьому підприємстві.
45. У зв`язку із викладеним, позивач вдруге 08.08.2019 року звернувся до Пенсійного фонду із заявою і документами на призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058), зі змінами, внесеними Законом України від 03 жовтня 2017 № 2148-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" (далі - Закон № 2148).
46. 28.08.2019 року листом № 4250/03.05-12 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області також повідомили позивачу про те, що згідно наданих позивачем документів його стаж складається з:
- з 01.09.1976 року по 10.09.1981 року; з 11.12.1981 року п 10.12.1984 року - періоди навчання;
- з 06.10.1981 року по 10.12.1981 року, з 11.12.1984 року по 30.07.1988 року -період роботи в Дніпропетровському гірничому інституті;
- з 01.08.1988 року по 09.07.1991 року - період роботи в Інституті геотехнічної механіки;
- з 03.11.1992 року по 15.09.1993 року - період роботи в Малому науково-технічному підприємстві «Регіон»;
- з 16.09.1993 року по 01.12.1994 року - період роботи на підприємстві "Кодер";
- з 30.12.1994 року по 17.10.2001 року - період роботи на підприємстві "Свєпп";
- з 01.12.2004 року по 31.12.2004 року , з 16.03.2018 року по 31.03.2019 року - дані персоніфікованого обліку.
47. Також, у листі від 28.08.2019 року Пенсійний фонд зазначив про те, що неможливо зарахувати до страхового стажу період роботи: з 11.07.1991 року по 02.11.1992 року на підприємстві "Научно-Производственное малое предприятие «Присс»" (мовою оригіналу), так як печатка при звільненні не відповідає назві підприємства при прийомі. Відділом надісланий запит до Головного управління статистики у Дніпропетровській області про місцезнаходження даного підприємства. Таким чином, стаж роботи позивача становить 25 років 1 місяць 28 днів, що нeдоcтaтньo для призначення пенсії.
48. За таких обставин в призначенні пенсії за віком позивачу відмовлено, в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
49. Отже, дослідивши матеріали справи, Пенсійним фондом фактично прийнято рішення, яким, позивачу було відмовлено у призначені пенсії за віком згідно заяви від 08.05.2019 року, через відсутність страхового стажу, про що також зазначено у листах Пенсійного фонду № 4250/03.05-12 від 28.08.2019 року та № 1203/03.05/19 від 22.09.2019 року.
50. Пенсійний фонд відмовив позивачу у призначенні пенсії за віком, з тих підстав, що період роботи позивача з 11.07.1991 року по 02.11.1992 року на підприємстві "Научно-Производственное малое предприятие «Присс»" (мовою оригіналу), не зараховано до загального стажу, що дає право на призначення пенсії за віком.
51. Не погодившись із рішенням відповідача, в частині незарахування до страхового стажу позивача період його роботи з 11.07.1991 року по 02.11.1992 року на підприємстві "Научно-Производственное малое предприятие «Присс» (мовою оригіналу), позивач, звернувся до суду з цим позовом із посиланням на те, що відповідач порушує його конституційні права на призначення пенсії за віком, згідно Закону України № 1058.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
52. Відповідно до п.1.6. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.
53. Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу: з 01 січня 2019 по 31 грудня 2019 - не менше 26 років.
54. Згідно Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 року №2148-VIII, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" було доповнено розділом XIV-1 щодо пенсійного забезпечення окремих категорій громадян, в якому ч.3 ст. 114, ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що працівники безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
55. Відповідно до п.п. 2 п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ від 25.11.2005 року № 22-1, до заяви для призначення пенсії за віком додаються, зокрема, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМ України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу).
56. Отже, Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
57. Згідно п. 20 вказаної Постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
58. Відповідно до ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", а також за змістом п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
59. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 Порядку).
60. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.
61. Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993 року.
62. Відповідно до пункту 1 Інструкції №58 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.
63. Відповідно до п. 2.6. Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
64. Відповідно до абзацу 2 пункту 6.1 Інструкції №58 у разі невірного первинного заповнення трудової книжки або вкладиша до неї, а також псування їх бланків внаслідок недбалого зберігання, вартість зіпсованих бланків сплачується підприємством.
65. Отже, з вище наведених норм слідує, що позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто позивачем, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу позивача за спірний період.
66. Відповідно до пунктів 2 і 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12 серпня 1993 року №637.
67. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи, в т.ч. і профспілкові квитки.
70. Відповідно до ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
71. До стажу роботи зараховується також: зокрема, навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
72. Згідно до ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення" або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
VІ. ОЦІНКА СУДУ
73. Дослідивши матеріли справи судом встановлено, що позивач працював у період з 11.07.1991 року по 02.11.1992 року на підприємстві «Науково-виробниче мале підприємство «Присс», що підтверджується матеріалами справи та копією трудової книжки позивача НОМЕР_1 .
74. Так, згідно матеріалів справи, судом встановлено, що з 11.07.1991 року позивач був прийнятий на роботу в наукове-виробниче мале підприємство "Присс" по переводу на посаду інженера-конструктора І категорії (наказ № 19-к від 11.07.1991 року, та відповідно до запису №17, звільнений за власним бажанням 02.11.1992 року (наказ № 97-к від 02.11.1992 року), що також підтверджується матеріали справи.
75. Судом встановлено, що дійсно в трудовій книжці позивача печатка при звільненні не відповідає назві підприємства при прийомі.
76. Згідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
77. Відповідно до вимог п.18 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
78. Так, судом встановлено, що Приватне підприємство "Присс". ідентифікаційний код 13419338, відповідно до відомостей Єдиного державної реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців, та громадських формувань припинено 14.08.2017 року, що також підтверджується матеріали справи.
79. Згідно до п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
80. Згідно листа архівного управління від 24.06.2019 року видно, що підтвердити факт роботи та надати архівну довідку про заробітну плату ОСОБА_1 за період роботи в науково-виробничому малому підприємстві «Присс» (Колективна науково-виробнича фірма «Присс») не є можливим.
81. Так, з метою підтвердження трудового стажу позивача на підприємстві «Науково-виробниче мале підприємство «Присс», а у спірний період судом, в судовому засіданні, були допитані в якості свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які були попередженні про кримінальну відповідальність, які працювали разом із позивачем у спірний період на цьому підприємств, що також підтверджується копіями трудових книжок свідків, що були дослідженні у судовому засіданні та містяться в матеріалах справи.
82. Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 надали суду пояснення, що у спірний період, а саме з 11.07.1991 року по 02.11.1992 року позивач дійсно працював на підприємстві «Науково-виробниче мале підприємство «Присс».
83. Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Проте, Пенсійним фондом було відмовлено у підтвердженні стажу роботи на підставі показань свідків, чим в свою чергу порушили норми вищевказаного порядку.
84. Крім цього, слід зазначити про те, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.
85. Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018 року.
86. Також суд зазначає, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
87. Крім того, суд враховує вимоги пункту 3.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, орган, що призначає пенсію, надає, зокрема, допомогу особам, зазначеним у пунктах 1.1 і 1.2 розділу І цього Порядку, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.
88. Відповідачем не надано суду доказів надання позивачу допомоги в одержанні відсутніх документів для зарахування до загального стажу, спірний період роботи позивача, що дає право на призначення пенсії за віком.
89. Крім того, матеріали справи не містять відповідних доказів на підтвердження того, що Пенсійний фонд допитував свідків, для з`ясування всіх обставин по справі.
90. Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.
91. Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.
92. Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.
93. З огляду на вищезазначене, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, та з урахуванням положень ч.2 ст. 9 КАС України суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального стажу період роботи позивача з 11.07.1991 року по 02.11.1992 року на підприємстві «Науково-виробниче мале підприємство «Присс», що дає право на призначення пенсії за віком.
94. У зв`язку із чим, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови призначити позивачу пенсію за віком відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", задоволенню не підлягають.
95. Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо не зарахування до страхового стажу, наявність якого дає йому право на призначення пенсії за віком, періоду роботи з 11.07.1991 р. по 02.11.1992 року на підприємстві "Науково-виробниче мале підприємство "Присс", який складає 1 рік 3 місяці 21 день, слід зазначити про таке.
96. Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
97. Згідно ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частин другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
98. З огляду на вищезазначене, суд вважає за необхідним, для повного захисту прав позивача, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 період його роботи з 11.07.1991 року по 02.11.1992 року на підприємстві «Науково-виробниче мале підприємство «Присс», що дає право на призначення пенсії за віком.
99. Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу з 21 травня 2019 року пенсію за віком відповідно до ч 1 ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", слід зазначити про таке.
100. Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
101. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
102. Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 року № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
103. Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами.
104. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі. Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними) (аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13).
105. Тобто, призначення виплати пенсії та її перерахунок є дискреційним повноваженням Пенсійного органу.
106. Пунктом 8 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
107. Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1)визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2)визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3)визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6)прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
108. Таким чином, суд вважає таким, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію з 21.05.2019 року.
109. Проте, суд вважає за можливе, згідно положень ч. 2 ст. 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.05.2019 року №1536/402 щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням висновків суду та відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
110. Таким чином, з урахуванням наведеної правової позиції, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зарахуванні до загального стажу період його роботи з 11.07.1991 року по 02.11.1992 року на підприємстві «Науково-виробниче мале підприємство «Присс», що дає право на призначення пенсії за віком, в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 період його роботи з 11.07.1991 року по 02.11.1992 року на підприємстві «Науково-виробниче мале підприємство «Присс», що дає право на призначення пенсії за віком, а також в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.05.2019 року №1536/402 щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням висновків суду та відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
111. Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
112. Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
113. Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
114. Дослідивши обставини справи, судом встановлено, що дійсно в трудовій книжці позивача печатка підприємства при звільненні не відповідає назві підприємства при прийомі, разом з цим, слід зазначити про те, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.
115. Крім цього, у судовому засіданні були допитані свідки які не були допитані Пенсійним фондом та які підтвердили, що позивач у спірний період дійсно працював у спірний період на підприємстві «Науково-виробниче мале підприємство «Присс».
116. Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, з урахуванням положень ч. 2 ст. 9 КАС України, а саме в частині визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального стажу період його роботи з 11.07.1991 року по 02.11.1992 року на підприємстві «Науково-виробниче мале підприємство «Присс», що дає право на призначення пенсії за віком; в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 період його роботи з 11.07.1991 року по 02.11.1992 року на підприємстві «Науково-виробниче мале підприємство «Присс», що дає право на призначення пенсії за віком, а також в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.05.2019 року №1536/402 щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням висновків суду та відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
117. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке.
118. Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
119. Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
120. Таким чином, судові витрати, підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позивних вимог.
121. Відповідно до приписів статті 139 КАС України, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 576,30 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
122. Керуючись статтями 205, 244, 245, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
123. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
124. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до загального стажу період його роботи з 11.07.1991 року по 02.11.1992 року на підприємстві «Науково-виробниче мале підприємство «Присс», що дає право на призначення пенсії за віком.
125. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального стажу ОСОБА_1 період його роботи з 11.07.1991 року по 02.11.1992 року на підприємстві «Науково-виробниче мале підприємство «Присс», що дає право на призначення пенсії за віком.
126. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.05.2019 року №1536/402 щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням висновків суду та відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
127. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 576,30 гривень.
128. Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , код ОКПП НОМЕР_2 ).
130. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
131. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
132. Повний текст рішення суду складено 12.12.2019 року.
Суддя В.В Ільков