Справа № 440/1864/19
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 р. Справа № 440/1864/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Старосуда М.І.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, вум. Полтава, повний текст складено 19.08.19 року по справі № 440/1864/19

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України
третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1

про визнання дій протиправнмии та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства оборони України, в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати пункт 11 рішення Міноборони, оформленого протоколом засідання комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 07.12.2018 №122 щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням позивачу II групи інвалідності з 27.04.2018 внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби передбаченого ст.ст. 16-16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, тобто 27.04.2018.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що довідкою до акта огляду МСЕК від 23.05.2018 серії АВ №0565000 йому встановлено ІІ групу інвалідності через захворювання, пов`язане з проходженням військової служби, у зв`язку з чим він претендує на отримання одноразової грошової допомоги. Проте, відповідач, як розпорядник бюджетних коштів, в порушення вимог чинного законодавства, відмовив у призначенні такої допомоги.

Відповідно до приписів ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, 11.09.2009 року ОСОБА_1 . Полтавською МСЕК була встановлена ІІІ група інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ до 01.10.2010, яка неодноразово підтверджувалася.

ОСОБА_1 у період з 16.05.2016 по 15.04.2017 проходив військову службу за контрактом у Збройних Силах України на посаді командира відділення енергозабезпечення центру прив`язки польового вузла.

02.02.2017 військово-лікарська комісія Військово-медичного клінічного центру Південного регіону у свідоцтві про хворобу №222 дійшла висновку про те, що захворювання ОСОБА_1 , 1960 р.н., так, пов`язане з проходженням військової служби (а.с. 40-41).

15.03.2017 №13-рс наказом командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 був звільнений у запас за п. "б" (за станом здоров`я) (а.с. 17).

Після повторного огляду ОСОБА_1 визнано інвалідом ІІІ групи у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби з 18.10.2017 безтерміново, про що свідчить довідка до акта огляду МСЕК серії АВ 0563564 від 14.11.2017 (а.с. 24).

З 27.04.2018 позивачу Полтавською МСЕК встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби згідно з довідкою серії АВ №0565000 (а.с. 13).

Враховуючи обставини отримання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, позивач 02.07.2018 подав військовому комісару Кобеляцького районного військового комісаріату пакет документів разом із заявою про направлення їх на розгляд комісії Міноборони для призначення йому одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою КМУ №975 (а.с. 60).

ІНФОРМАЦІЯ_2 12.07.2018 складено та направлено директору Департаменту фінансів Міноборони висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , який з 27.04.2018 визнаний інвалідом ІІ групи, зазначивши, що командування вважає, що ОСОБА_1 має право на отримання зазначеної грошової допомоги в розмірі 90-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності. Разом із висновком направлено заяву позивача та копії документів.

Пунктом 11 протоколу засідання комісії Мінборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 07.12.2018 №122 відмовлено в призначенні одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), якого 15.04.2017 звільнено з військової служби та 11.09.2009 під час первинного огляду органами МСЕК визнано особою з інвалідністю ІІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (довідка МСЕК серія 7-66 ТЕ № 0330652 від 11.09.2009), а 27.04.2018 під час повторного огляду органами МСЕК - особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби (довідка МСЕК серія АВ №0565000 від 23.05.2018). Пунктом 6 статті 163 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей" та пунктом 17 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, визначено, що призначення та виплата одноразової грошової допомоги особам, звільненим з військової служби, здійснюється органом державної влади, який здійснював розрахунок під час звільнення з військової служби. Оскільки причинний зв`язок інвалідності, встановленої 11.09.2009, яка пов`язана з проходженням служби в органах внутрішніх справ, то ОСОБА_1 мав звернутися за призначенням допомоги до Міністерства внутрішніх справ України. До Міністерства оборони України ОСОБА_1 звернувся за допомогою у зв`язку з установленням ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби. Згідно з абзацом другим пункту 4 статті 163 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та їх сімей" та пунктом 8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, у разі зміни групи інвалідності, її причини або ступеня втрати працездатності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку зі змінами, що відбулися, не здійснюється. ОСОБА_1 причину інвалідності змінено понад дворічний термін (а.с. 51).

Про прийняте рішення позивача повідомлено листом Полтавського ОВК від 17.12.2018 № 12/3095 (а.с. 52).

Не погодившись із вищевказаним рішенням Міноборони, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вперше встановлена ІІІ група інвалідності з 11.09.2009, натомість позивач же звернувся до Кобеляцького РВК із заявою лише 02.07.2018, внаслідок чого право на отримання вказаної допомоги він втратив.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною 5 ст.17 Конституції України передбачає, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Стаття 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" передбачає, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Відповідно до ст.1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Пункт 4 ч.2 ст.16 цього Закону передбачає, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до ч.1 ст.16-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі: б) 400-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності I групи, 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи, 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, - у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності III групи (пп.4 п.2 ст.16 цього Закону).

Згідно з ч.4 ст.16-3 вказаного Закону, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено вищу групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Відповідно до п.8 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975, яка набрала чинності 24 січня 2014 року, якщо протягом двох років військовослужбовцю, військовозобов`язаному та резервісту після первинного встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає їм право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, виплата провадиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

З системного аналізу вищевказаних норм Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку №975 можна дійти висновку про те, що у разі повторного встановлення (зміни) групи інвалідності, причин її виникнення або ступеня втрати працездатності понад дворічний строк після первинного встановлення інвалідності виплата одноразової грошової допомоги не здійснюється.

Відповідно до п.3 Постанови № 975 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Письмові докази свідчать, що ОСОБА_1 15.03.2017 звільнено з лав Збройних сил України за станом здоров`я на підставі свідоцтва про хворобу № 222 від 02.02.2017, складеного військово-лікарською комісією Військово-медичного клінічного центру Південного регіону і комісія дійшла висновку про те, що захворювання ОСОБА_1 1960 р.н.. так, пов`язані з проходженням військової служби (а.с. 40-41).

З 18.10.2017 ОСОБА_1 визнано інвалідом III групи у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби безтерміново, про що свідчить довідка до акта огляду МСЕК серії АВ 0563564 від 14.11.2017 (а.с. 24).

Отже, позивача вперше визнано інвалідом III групи у зв`язку із захворюванням, пов`язаним саме з проходженням військової служби.

З 27.04.2018 позивачу Полтавською МСЕК встановлено II групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби згідно з довідкою серії АВ №0565000 (а.с. 13).

Таким чином, відповідно до вказаних документів ОСОБА_1 з інвалідністю 2 групи у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби, має право на отримання одноразової грошової допомоги з моменту встановлення йому цієї групи інвалідності - з 27.04.2018 року, оскільки позивача 18.10.2017 року вперше визнано інвалідом III групи у зв`язку із захворюванням, пов`язаним саме з проходженням військової служби.

З вказаних вище підстав колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції, що оскільки первинне встановлення інвалідності позивачу відбулося 11.09.2009 у зв`язку з проходження служби в органах внутрішніх справ, а з заявою про призначення одноразової грошової допомоги він звернувся лише 02.07.2018 року, тому право на отримання вказаної допомоги він втратив.

Таким чином, рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги, оформлене протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 07.12.2018 за № 122 є протиправним та підлягає скасуванню.

Колегія суддів також вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, тобто 27.04.2018.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року по справі № 440/1864/19 скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 11 рішення Міноборони, оформленого протоколом засідання комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 07.12.2018 №122 щодо відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням позивачу II групи інвалідності з 27.04.2018 внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби передбаченого ст.ст. 16-16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975.

Зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності у розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, тобто 27.04.2018.

Зобов`язати Міністерство оборони України подати до Полтавського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення в 30 денний термін з дня набрання рішенням суду законної сили.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Старосуд
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко О.М. Мінаєва