Справа № 215/6090/19
Суддя: Науменко Я. О.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/6090/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Науменко Я.О.,

за участю секретаря - Махоні Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку ч.4 ст. 229 КАС України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Поліщука Олега Сергійовича про скасування постанови № 832177 по справі про адміністративне правопорушення від 04 жовтня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

18.10.2019 р. ОСОБА_1 подав до суду вказану позовну заяву, в обґрунтування якої вказує, що постановою від 04.10.2019 р. до нього застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 680 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КУпАП. Вважає постанову протиправною, а його притягнення до адміністративної відповідальності безпідставним, оскільки всупереч законодавству при винесенні постанови відповідач жодного належного та допустимого доказу, який би підтверджував факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КУпАП йому не надав та в постанові не зазначив.

Ухвалою суду від 29.10.2019 р. прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Визначено проводити розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

14.11.2019 р. на адресу суду надійшло клопотання відповідача про долучення до матеріалів справи копії постанови та фотографій зроблених на мобільний телефон на яких зафіксовано правопорушення (вх. №21142 від 14.11.2019 р.).

Судове засідання, призначене на 28.11.2019 р., було відкладено на 12.12.2019 р. у зв`язку з неявкою позивача по справі та відсутністю відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання.

У зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні розгляд справи 12.12.2019 р. не відбувся, справу було знято з розгляду на 16.12.2019 р.

Позивач у судове засідання призначене на 16.12.2019 р. не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду відзив на позов, в якому вказав, що вважає постанову законною та обґрунтованою, посилаючись на правомірність своїх дій. Зазначає, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені КУпАП, Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами з дотриманням вимог та норм чинного законодавства. Вказує, що 04.10.2019 р. ним на виконання доручення Національної поліції України від 20.09.2019 р. № 10786/04/41-2019 «Про проведення комплексу організаційно-профілактичних заходів «Безпека дорожнього руху - це життя» по вул. Ватутіна біля буд. 43 (кінцева зупинка маршруту № 291 «вул. Ватутіна - РОФ-1») був помічений транспортний засіб Мегсеdes-Веnz 412D з державним номерним знаком НОМЕР_1 . Діючи відповідно до Закону України «Про Національну поліцію» та у відповідності до розділу VIII Наказу № 1395 від 07,11.2015 року (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853) «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» було застосовано превентивні заходи, а саме: було проведено перевірку технічного стану зазначеного транспортного засобу. Після того, як ним були помічені ознаки адміністративного правопорушення, керуючись доказами, а саме: дорожнім листом № 004645 на транспортний засіб Мегсеdes, НОМЕР_1, виданий на жовтень 2019 р. водію ОСОБА_1 НОМЕР_2, а також переконавшись, що вимоги ст. 278 КУпАП виконані, він перейшов до розгляду адміністративної справи стосовно позивача. Також ОСОБА_1 були роз`ясненні його права, зазначені у ч.1 ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, при цьому від позивача жодних клопотань не надходило. Вважає твердження ОСОБА_1 щодо неправомірності винесення постанови про вчинення адміністративного правопорушення на місці вчинення правопорушення не обґрунтованим, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі.

На підставі вищезазначеного відповідач вважає, що позовні вимоги позивача є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Суд, дослідивши письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Судом встановлено, що 04.10.2019 р. інспектором ВБДР полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції Дніпропетровської області старшим лейтенантом поліції Поліщуком О.С. винесено постанову серії АР №832177 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 680 грн. (а.с. 9).

Відповідно до змісту постанови 04.10.2019 р. о 14 год. 35 хв., водій ОСОБА_1 керував автомобілем MERCEDES-BENZ 412 D, д.н. НОМЕР_1 , який працює в режимі маршрутного таксі № 291, у м. Кривий Ріг по вул. Ватутіна, біля будинку № 43, мав невідповідності технічного стану, а саме: відсутні паски безпеки, передбачені конструкцією ТЗ; відсутня медична аптечка; на задніх габаритних ліхтарях застосовані розсіювачі, які мають тріщини, чим порушив п. 31.4.4 «ж», «є», п. 31.1 ПДР України; п. 6.1.8 ДСТУ 3649:10. Правопорушення кваліфіковано за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладено на позивача штраф у розмірі 680 грн.

За ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями встановленими КУпАП.

Позивач в позовній заяві вказував на безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить із того, що згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.6 КАС України).

Адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами (ч.1 ст.286 КАС України).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Так, ч. 2 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.

Частиною 1 вказаної статті встановлено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суть оскаржуваної постанови полягає в тому, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем MERCEDES-BENZ 412 D, д.н. НОМЕР_1 , який працює в режимі маршрутного таксі № 291, у м. Кривий Ріг по вул. Ватутіна, біля будинку № 43, мав невідповідності технічного стану, а саме: відсутні паски безпеки, передбачені конструкцією ТЗ; відсутня медична аптечка; на задніх габаритних ліхтарях застосовані розсіювачі, які мають тріщини.

Відповідно до п. 31.1 правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

За приписами пп. 6.1.2 п. 61 ДСТУ 3649:2010 не дозволено застосовувати зруйновані та з тріщинами на світловідбивальних поверхнях або розсіювачах ПЗС, установлювати будь-які пристрої, що обмежують їхню видимість, наносити покриви на ПЗС (тонування, фарбування тощо), що зменшує світлопропускання, змінює їхню силу світла, світлорозподіл або колір.

Проведення технічного контролю колісних транспортних засобів під час їх експлуатації, то такий контроль проводиться у відповідності до Порядку здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації, затвердженого Наказом МВС 13.10.2008 N534 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 р. за N1107/15798.

Відповідно до п. 3 р. ІІ цього порядку, за результатами перевірки складається Акт перевірки технічного стану колісного транспортного засобу (далі - Акт перевірки) за формою, наведеною у додатку до цього Порядку, копія якого надається водієві КТЗ. В даному випадку інспектором не зазначено та не надано доказів того, що такий акт складався та надавався позивачу.

Згідно з п. 4. р. ІІ цього порядку, технічний стан та обладнання КТЗ під час їх експлуатації перевіряється візуально та з використанням засобів вимірювальної техніки відповідно до ДСТУ 3649 "Засоби транспортні дорожні. Експлуатаційні вимоги безпеки до технічного стану та методи контролю" без втручання в роботу (розбирання) вузлів та агрегатів КТЗ, які перевіряються. Натомість інспектором не було застосовано жодних вимірювальних засобів.

Таким чином, на думку суду, інспектором було порушено Порядок здійснення контролю за технічним станом колісних транспортних засобів під час їх експлуатації, оскільки відповідач не надав суду доказів стосовно правомірності ухваленої ним постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП, а саме: суду не надано акт перевірки технічного стану колісного транспортного засобу, який повинен в даному випадку складатись.

Крім того, згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Тобто, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитися певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Згідно зі статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII), поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону №580-VIII встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

На підтвердження скоєного правопорушення відповідачем надано суду дорожній лист № 004645 на транспортний засіб Мегсеdes, н.з. НОМЕР_1 , виданий на жовтень 2019 р. водію ОСОБА_1 НОМЕР_2, а також комп`ютерну роздруківку фотографій, які зроблені, за поясненнями інспектора, на мобільний телефон. При цьому з вказаних документів неможливо встановити пошкодження транспортного засобу, а також неможливо встановити відсутність пасків безпеки та аптечки саме в транспортному засобі, яким керував позивач (а.с. 21,22,23,24).

Єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач не надав суду доказів стосовно правомірності ухваленої ним постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП, суду не надано акту перевірки технічного стану колісного транспортного засобу, який повинен в даному випадку складатися, та доказів в розумінні ст. 251 КУпАП на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р. та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 р.) зазначено, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки відповідачем не доведено правомірність прийнятого ним рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування постанови підлягають задоволенню, зокрема, скасування і закриття справи про адміністративне правопорушення, як і передбачають приписи ст. 286 КАС України.

Що стосується позовних вимог в частині визнання протиправними дії інспектора ВБДР полку ПП в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Поліщука Олега Сергійовича щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в цій частині слід відмовити виходячи з наступного.

Положеннями ч.2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України «Про Національну поліцію» від 2 липня 2015 року № 580-VIII.

За приписами статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

До основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. У випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (зокрема, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Законом України від 14.07.2015 р. № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом у постанові від 31.01.2018 р. по справі К/9901/5952/18, провадження 660/575/16-а.

Крім того, пункт 4 Розділу 1 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі по тексту - Інструкція) визначає, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищенаведеного, враховуючи наведені і встановлені обставини, суд приходить до висновку що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП, тому постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР №832177 від 04.10.2019 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 283, 287-289, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 6, 9, 14, 72-78, 241-246, 250, 255, 286, 293-295 КАС України

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора відділу безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Поліщука Олега Сергійовича про скасування постанови АР № 832177 по справі про адміністративне правопорушення від 04 жовтня 2019 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 832177 від 04 жовтня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680 гривень.

Справу відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП закрити.

У задоволенні позовних вимог про визнання дій інспектора відділу безпеки дорожнього руху полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП старшого лейтенанта поліції Поліщука Олега Сергійовича протиправними - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до або через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну і резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 16.12.2019 р..

Суддя: