Справа № 520/8617/19
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 р. Справа № 520/8617/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року (головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О.) по справі № 520/8617/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо відмови в призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду війни ІІ групи, інвалідність якого пов`язана з травмою з виконанням службових обов`язків під час проходження служби в Національній поліції України в Харківській області;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Харківській області призначити та виплатити ОСОБА_1 , одноразову грошову допомогу як інваліду війни ІІ групи у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 грудня 2019 року, передбаченої п.3 ч.1 ст.97, п.п. в п.3 ч.1 ст. 99 Закону України "Про національну поліцію", за вирахуванням суми 440500,00 грн., раніше отриманої грошової допомоги за 50 % втрати працездатності від травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків під час проходження служби в Національній поліції України в Харківській області, у сумі 135800 грн., перерахувавши грошові кошти на особистий картковий рахунок ОСОБА_1 , відкритий в Філії Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк", ТВБВ №10020/0312.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги як інваліду війни ІІ групи, інвалідність якого пов`язана з травмою з виконанням службових обов`язків під час проходження служби в Національній поліції України в Харківській області.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги як інваліду війни ІІ групи у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 грудня 2019 року, передбаченої п.3 ч.1 ст.97, п.п. в п.3 ч.1 ст. 99 Закону України "Про національну поліцію", за вирахуванням суми 440500,00 грн., раніше отриманої грошової допомоги за 50% втрати працездатності від травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків під час проходження служби в Національній поліції України в Харківській області, у сумі 135800 грн., перерахувавши грошові кошти на особистий картковий рахунок ОСОБА_1 , відкритий в Філії Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк", ТВБВ №10020/0312, з урахуванням висновків суду.

Головне управління Національної поліції в Харківській області (далі - відповідач), не погодившись із судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправомірного висновку. Зазначає, що судом застосовано норми права, які не діяли на час виникнення спірних правовідносин, не враховано, що позивач не має право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, оскільки на час звернення з заявою в червні 2016р. йому встановлено не тільки більший ступінь втрати працездатності, а і вищу групу інвалідності, проте як п. 8 Порядку № 4( в редакції від 14.05.2019 року) не передбачено виплата одноразової грошової допомоги у даному випадку.

ОСОБА_1 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначає, що одноразова грошова допомога є соціальною гарантією, яка призначається і виплачується особам, які на підставі закону мають право на її отримання. Пунктом 8 Порядку №4 визначено, якщо збільшується відсоток втрати працездатності і як наслідок встановлюється інвалідність, то для одноразової грошової допомоги, яка вже була виплачена проводиться доплата. Доплата проводиться до розміру , який визначений законом для відповідної групи інвалідності. Вказана норма Порядку №4 регулює лише порядок визначення розміру допомоги, проте не встановлює підстави для її призначення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзив на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ОСОБА_1 проходив службу в ГУМВС в Харківській області та в Національній поліції України.

Наказом ГУНП в Харківській області №63о/с від 13.03.2018 року позивача звільнено з посади заступника начальника ВП - начальника слідчого відділення Валківського ВП ГУНП в Харківській області на підставі п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» - через хворобу (а.с. 31).

05.06.2018 року позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності та 50% втрати професійної працездатності, у зв`язку із травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААА №686629 (а.с. 43).

26.12.2018р. ОСОБА_1 виплачена одноразова грошова допомога у розмірі 440500 грн., шляхом перерахування її на рахунок позивача, що підтверджується висновком начальника ГУНП в Харківській області від 07.08.2018 року начальником ГУНП в Харківській області "Про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у розмірі 440500 грн., на підставі п.п.3 п.1 ст.93 Закону України «Про національну поліцію», платіжним доручення від 26.12.2018 року № 4094 та визнається сторонами по справі. (а.с. 41)

10.06.2019 року позивачу встановлено ІІ групу інвалідності та 70% втрати професійної працездатності у зв`язку із травмою, пов`язаною з виконанням службових обов`язків під час проходження служби в Національній поліції України, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 12ААА №980150 (а.с. 18).

10.07.2019 року позивач звернувся до ГУНП в Харківській області з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності, у зв`язку з тим, що отримав ІІ групу інвалідності від травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків (а.с. 15).

Листом від 14.08.2019 року № 2203/119/01/29-2019 відповідач повідомив позивача, що керівництвом ГУНП в області затверджено висновок про відмову в призначені та виплаті одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у зв`язку з тим, що ст. 97 Закону України «Про національну поліцію» не передбачено такої підстави для призначення та виплати одноразової грошової допомоги як встановлення вищої групи інвалідності у порівнянні з тою групою інвалідності, на підставі якої вже призначено та виплачено одноразову грошову допомогу.

Також зазначив, що згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України № 249 від 05.04.2019 року внесені зміни до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, а саме, абз. 1 п. 8 викладено в наступній редакції: «Якщо поліцейському після встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми». Зазначені зміни не передбачають виплату колишнім співробітникам поліції одноразової допомоги (різниці) при встановленні вищої групи інвалідності чи іншого відсотку втрати працездатності (а.с. 12-13).

Не погоджуючись з відмовою відповідача у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності та 70% втрати професійної працездатності, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв неправомірно, та посилаючись на рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Федоренко проти України", "виправдані очікування", "законні сподівання" позивача на отримання грошової допомоги, виходив з того, що п.8 Порядку № 4 зі змінами, внесеними наказом Міністерства внутрішніх справ України №249 від 05.04.2019 року, передбачано право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми у зв`язку з встановленням вищої групи інвалідності та більшого відсотку втрати працездатності.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч.1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога в разі визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі:

п.п3- визначення поліцейському інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

п.п.4- визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті;

Відповідно до ч. 2 ст. 97 Закону №580-VIII порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 року № 4 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (далі - Порядок №4).

Пунктом 1 розділу І Порядку № 4 передбачено, що ці Порядок та умови визначають механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (надалі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), поліцейських в т. ч. слухачів та курсантів вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - навчальних закладів), поліцейських, відряджених до інших органів державної влади, установ, організацій (далі - інших органів).

Відповідно до пп. 2 п.2 розділу IV Порядку № 4 висновок про призначення ОГД затверджує/відмовляє у територіальних органах поліції, міжрегіональних територіальних органах Національної поліції, закладах та установах, що належить до сфери управління Національної поліції України - керівник відповідного органу, закладу, установи або особа, на яку покладено виконання таких функцій.

Згідно з п.3 розділу IV Порядку № 4 рішення про призначення виплати ОГД приймається керівником органу поліції або навчального закладу у якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня затвердження висновку, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги, а в разі відмови - письмовим повідомленням заявника із зазначенням підстав такої відмови.

Відповідно до абзацу 1 пункту 8 Порядку № 4 ( в редакції що діяла на час звернення із заявою) якщо поліцейському після встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми". Редакція діє з 14.05.2019 р. згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України №249 від 05.04.2019 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №414/33385 від 19.04.2019 року.

Відповідно до ч.3 ст.100 Закону № 508 у разі визначення інвалідності або часткової втрати працездатності без визначення інвалідності поліцейському, особі, звільненій зі служби в органах поліції, який (яка) на день отримання інвалідності, визначення відсотка часткової втрати працездатності без визначення інвалідності або на день його (її) звільнення з органів поліції займав (займала) посаду в державному органі, установі, організації або у вищому навчальному закладі, які виконують роботу в інтересах держави та її безпеки, із залишенням на службі в поліції, виплата одноразової грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів тих органів державної влади, до яких вони були відряджені.

З аналізу зазначених норм права вбачається, що право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі мають особи, яким під час первинного огляду рішенням МСЕК встановлено тільки ступінь втрати працездатності без установлення інвалідності, а під час повторного огляду - встановлено групу інвалідності або більший відсоток втрати працездатності.

Судом встановлено, що позивачу раніше було встановлено 3 групу інвалідності та 50 % втрати працездатності та при повторному огляді 10.06.2019 року встановлено 2 групу інвалідності та 70% втрати професійної працездатності.

З заявою (рапортом) про призначення та виплату одноразової грошової допомоги у разі втрати працездатності, у зв`язку з встановленням II групи інвалідності, позивач звернувся 10.07.2019 року.

Таким чином, встановлення позивачу більшого відсотку втрати працездатності та вищої групи інвалідності, а також звернення позивача з відповідною заявою (рапортом) відбулося вже після змін внесених до п. 8 розділу IV Порядку № 4 наказом Міністерства внутрішніх справ України №249 від 05.04.2019 року.

Висновки суду першої інстанції, що п.8 Порядку № 4 передбачено право на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі з урахуванням раніше виплаченої суми у зв`язку із встановленням вищої групи інвалідності є безпідставними, оскільки право на отримання допомоги в більшому розмірі стосується осіб, яким під час первинного огляду рішенням МСЕК було встановлено тільки ступінь втрати працездатності без установлення інвалідності, а під час повторного огляду встановлено інвалідність або більший відсоток втрати працездатності.

Враховуючи вищезазначене колегія суддів погоджується з доводами апелянта про відсутність у позивача права на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, з огляду на те, що позивачу під час первинного медичного огляду за рішенням МСЕК встановлено не тільки ступінь втрати працездатності, а також і групу інвалідності.

Крім того, колегія суддів зазначає, що Законом №580-VIII визначено право особи на отримання одноразової грошової допомоги, у випадках зазначених у ст. 97 зазначеного закону. Проте, права на отримання більшого розміру одноразової грошової допомоги у випадку зміни групи інвалідності Закон №580-VIII не містить. Позивач реалізував право на отримання одноразової грошової допомоги, коли йому було встановлено ІІІ групу інвалідності.

Посилання позивача у відзиві на постанови Верховного Суду від 13.02.2018 року по справі № 808/1866/16, від 18.10.2018 року по справі № 369/13187/17, від 05.11.2019 року у справі № 642/4506/17, від 22.01.2019 року по справі № 2340/2663/18, від 19.09.2018 року по справі № 373/1188/16-а колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в зазначених постановах розглядалось питання не виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з підвищенням групи інвалідності на момент чинності Порядку № 4 в редакції до 14.05.2019 року, що не є тотожними правовідносинами з даною справою.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, викладену у рішенні "Великода проти України" від 03.06.2014. В зазначеному рішенні Суд вказав, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з доводами відповідача щодо відсутності у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги в більшому розмірі, а також вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність у позивача права на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку зі збільшенням відсотку працездатності.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення, у разі неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Харківській області - задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07.10.2019 по справі № 520/8617/19 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій