Справа № 803/3420/15
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/10630/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Іщук Л. П.,

суддів - Обрізка І. М., Онишкевича Т. В.,

за участю секретаря судового засідання - Кітраль Х. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року, ухвалене головуючим суддею Каленюк Ж. В. о 12:44 год у м. Луцьку, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

02 вересня 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Ковельської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області, правонаступником якої є Головне управління ДФС у Волинській області в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 07 липня 2015 року № 11936-17, № 11937-17.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачем протиправно нараховано йому податкові зобов`язання з орендної плати з фізичних осіб оскаржуваними повідомленнями-рішеннями, оскільки розмір орендної плати за користування земельною ділянкою, загальною площею 1,0 га на землях, віднесених до села Старі Кошари, був визначений умовами договору на право тимчасового користування землею від 30 січня 1997 року, зміни до якого внесено не було.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року позов задоволено.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДФС у Волинській області подало апеляційну скаргу, в якій, з покликанням на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що судом першої інстанції не враховано тієї обставини, що правомірність дій Ковельської районної ради щодо дотримання порядку оприлюднення рішення від 08 квітня 2015 року № 44/3 «Про затвердження технічних документацій з нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів» не є предметом розгляду даної справи. Зазначає, що при визначенні позивачу податкового зобов`язання з орендної плати відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому її заперечує, покликається на законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, покликаючись на викладені в ній доводи.

Позивач в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час і місце апеляційного розгляду, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за його відсутності.

Заслухавши доповідь головуючого судді, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Старокошарівської сільської ради від 18 січня 1997 року № 9/3 ОСОБА_1 був визнаний переможцем земельного аукціону та йому була надана у довгострокову оренду земельна ділянка загальною площею 1,0 га на землях, віднесених до села Старі Кошари в урочищі "Деменшина", а 30 січня 1997 року між Старокошарівською сільською радою та ОСОБА_1 було укладено договір на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди), який зареєстровано в книзі записів договорів на право тимчасового користування землею 30 січня 1997 року за №3 Ковельською районною радою.

Пунктами 1.1, 1.2, 2.1, 3.2 вказаного договору передбачено, що сільська рада надає, а ОСОБА_1 приймає в тимчасове користування земельну ділянку загальною площею 1,0 га згідно з планом землекористування; земельна ділянка надається на умовах довгострокової оренди строком на 50 років для будівництва та обслуговування споруд автосервісу; плата за землю вноситься землекористувачем щорічно у вигляді орендної плати, яка складається із земельного податку та додаткової плати, з врахуванням змін до закону про оподаткування у розмірі 270,00 грн. на рік; ОСОБА_1 зобов`язаний своєчасно вносити плату за землю.

Листом від 01 червня 2012 року №111 Старокошарівська сільська рада звернулася до голови Ковельської районної державної адміністрації з проханням внести зміни до договору довгострокової оренди, укладеного 30 січня 1997 року між сільською радою та ОСОБА_1 , щодо розміру орендної плати за земельну ділянку, що знаходиться за межами населеного пункту села Старі Кошари.

Рішенням Ковельської районної ради від 08 квітня 2015 року № 44/33 було затверджено технічні документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок згідно з додатком, з якого слідує, що на підставі висновку державної експертизи землевпорядної документації від 25 грудня 2014 року №1005 затверджено нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 1,0 га на території Старокошарівської сільської ради, що надана в оренду ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування споруд автосервісу, в розмірі 1093825,92 грн.

Листом Управління Держземагенства у Ковельському районі Волинської області від 16 червня 2015 року №31-303-0.3-1540/2-15 ОСОБА_1 було запропоновано терміново розпочати роботу щодо внесення змін до діючого договору оренди шляхом укладення додаткової угоди про зміну орендної плати відповідно до вимог пункту 5 статті 288 Податкового кодексу України.

07 липня 2015 року Ковельська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області прийняла податкові повідомлення-рішення №11936-17, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати в розмірі 286,79 грн та № 11937-17, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання з орендної плати в розмірі 30094,31 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не дотримано встановлений порядок і спосіб нарахування податкових платежів, оскільки таке здійснено на підставі нормативної грошової оцінки, затвердженої рішенням Ковельської районної ради від 08 квітня 2015 року № 44/33, яке підлягає застосуванню лише з 01 січня 2016 року.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором (36.2 статті 36 Податкового кодексу України).

Пунктом 36.5. статті 36 Податкового кодексу України передбачено, що відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Положеннями пункту 10.1 статті 10, підпункту 265.1.3 пункту 265.1 статті 265 Податкового кодексу України визначено, що податок на майно, складовою якого є плата за землю, відноситься до місцевих податків.

Відповідно до пункту 269.1 статті 269 Податкового кодексу України платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі. Останні ж, як визначає зміст підпункту 14.1.73 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, це особи, яким, зокрема, на умовах оренди надані у користування земельні ділянки державної та комунальної власності.

Орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пілпункт 14.1.136 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України). Аналогічне визначення міститься також у статті 21 Закону України «Про оренду землі».

Згідно з пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки, оформлений та зареєстрований відповідно до законодавства.

Відповідно до пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок.

Частиною першою статті 13 Закону України «Про оцінку земель» передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться, зокрема, у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.125 пункту 14.1 статті 14, нормативна грошова оцінка земельних ділянок для цілей розділу XII, глави 1 розділу XIV цього Кодексу - капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений відповідно до законодавства центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Пунктом 289.3 статті 289 Податкового кодексу України передбачено, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації не пізніше 15 січня поточного року забезпечують інформування центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, і власників землі та землекористувачів про щорічну індексацію нормативної грошової оцінки земель.

Згідно з частиною першою статті 20 Закону України «Про оцінку земель» за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про оцінку земель» технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами.

Рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що для визначення розміру орендної плати за землі комунальної та державної форм власності проводиться нормативна грошова оцінка землі. При цьому, технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок затверджується рішенням відповідної місцевої ради, яке підлягає застосуванню з урахуванням приписів пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України

Як підтверджується матеріалами справи, технічна документація по нормативній грошовій оцінці земельної ділянки площею 1,0 га на території Старокошарівської сільської ради Ковельського району Волинської області, що надана в оренду ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування споруд автосервісу розроблена Державним підприємством «Волинський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» та затверджена рішенням Ковельської районної ради Волинської області від 08 квітня 2015 року № 44/33.

Суд зазначає, що рішення Ковельської районної ради Волинської області від 08 квітня 2015 року № 44/33 оприлюднене 16 квітня 2015 року, що підтверджується відомостями офіційного веб-сайту Ковельської районної ради Волинської області.

Таким чином, оскільки вищевказане рішення оприлюднено до 15 липня 2015 року, його норми підлягають застосуванню з 01 січня 2016 року.

Вищенаведене свідчить про помилковість доводів податкового органу про наявність в позивача у 2015 році обов`язку сплати податкових зобов`язань з орендної плати, визначених на підставі нормативної грошової оцінки, затвердженої рішенням Ковельської районної ради від 08 квітня 2015 року № 44/33.

При цьому, слід зазначити, що судом не надається оцінка правомірності дій Ковельської районної ради щодо дотримання порядку оприлюднення вищевказаного рішення, натомість, суд звертає увагу, що таке рішення може бути застосоване не раніше 01 січня 2016 року, що свідчить про безпідставність доводів відповідача, зазначених в апеляційній скарзі.

Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність визначення позивачу контролюючим органом у 2015 році податкових зобов`язань оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями, що свідчить про їх протиправність та наявність підстав для їх скасування.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, що відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 328 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 12 серпня 2019 року у справі № 803/3420/15 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не може бути оскаржена, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. В. Онишкевич
Повне судове рішення складено 17 грудня 2019 року.