Справа № 818/663/16
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2019 року

Київ

справа №818/663/16

адміністративне провадження №К/9901/35410/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016 (судді: Присяжнюк О.В. (головуючий), Бартош Н.С., Курило Л.В.) у справі № 818/663/16 за позовом Публічного акціонерного товариства "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Публічне акціонерне товариство "Науково-виробниче акціонерне товариство "ВНДІкомпресормаш" (далі - позивач, Товариство) звернулась до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області (далі - відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 23.05.2016, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в сумі 282 453,50 грн, в тому числі 281 140,00 грн за податковими зобов`язаннями та 1313,50 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення контролюючим органом прийнято безпідставно, оскільки висновки контролюючого органу про порушення Товариством вимог податкового законодавства є не обґрунтованими та базуються виключно на припущеннях, акт перевірки від 29.04.2016 не містить посилань на конкретні первинні бухгалтерські документи, аналіз яких міг би стати підставою для висновків про те, що позивач порушив вимоги податкового законодавства щодо коригування в сторону зменшення собівартості повернутої готової продукції.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2016 (суддя Павлічек В.О.) в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано тим, що при поверненні покупцями раніше реалізованої продукції, позивач повинен був відкоригувати в сторону зменшення по рах. 901 «Собівартість реалізованої готової продукції» собівартість повернутої продукції та відповідно збільшити залишок по рах. 26 «Готова продукція», чого позивачем здійснено не було, що призвело до порушення пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України.

4. Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016 рішення суду першої інстанції скасовано, позов задоволено, оскаржуване податкове повідомлення - рішення визнано протиправним та скасовано.

Рішення суду обґрунтовано висновком про те, спірні господарські операції з повернення покупцям раніше реалізованої продукції відображена позивачем в бухгалтерському обліку за дебетом рахунку 901 «Собівартість реалізованої продукції» та кредитом рахунку 26 методом «червоного сторно», що підтверджується журналами-ордерами рахунків 20, 26, 28, в яких відображені кореспонденції з рахунком 90 в розрізі номенклатури, а також аналіз субрахунків рахунку 90. Крім того, проведена в обліку сума зменшення собівартості відображена позивачем у Звіті про фінансові результати за 2015 рік у ряд. 2050, в зв`язку з чим сформований позивачем фінансовий результат за 2015 рік визначений у повній сумі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішенням суду апеляційної інстанції контролюючий орган подав касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016 та залишити в силі постанову Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2016.

6. Касаційний розгляд справи проведено в попередньому судовому засіданні відповідно до ст. 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

7. Судами попередніх інстанцій встановлено, що фактичною підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення стали висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 29.04.2016 № 86/2202/00220434/26, оформленого за результатами проведеної документальної планової виїзної перевірки Товариства з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.01.2013 по 31.12.2015, під час якої було виявлено порушення позивачем вимог пп.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового Кодексу України внаслідок завищення собівартості готової продукції на суму 1 478 903,60 грн.

В ході перевірки узагальненої інформації про собівартість реалізованої готової продукції відображеної на субрахунку 901 «Собівартість реалізованої готової продукції» контролюючим органом встановлено, що позивач при поверненні покупцями на підставі накладних на повернення постачальнику, не відкореговано в сторону зменшення собівартість повернутої готової продукції в сумі 1478903,6 грн.

На підставі вказаного акта перевірки контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення.

Судами також встановлено, що ТОВ «Головкомпресормаш-Сервіс» повернуло раніше реалізовану станцію компресорну ВВП-10/7 у кількості 1 шт. Первинним документом, що підтверджує факт здійснення господарської операції - є накладна на повернення постачальнику № 20 від 29.05.2015. За цією господарською операцією було здійснено збільшення залишків готової продукції на суму 110 274,40 грн і в той же час, відповідно до принципу подвійного запису, було здійснено коригування собівартості готової продукції на суму 110 274,40 грн. Проводка за даною операцією виглядає наступним чином: дебет рахунку 901 «Собівартість реалізованої готової продукції», кредит рахунку 26 «Готова продукція» на - 110 274, 40 грн за методом «червоного сторно», що знайшло своє відображення у регістрі бухгалтерського обліку Журнал - ордер рахунку 26 за 29 травня 2015 р.» з відбором за документом Повернення постачальнику № 20 від 29.05.2015.

ТОВ «Головкомпресормаш-Сервіс» повернуло раніше реалізовану установку компресорну гвинтову шахтну пересувну УКВШ-15/7 у кількості 1 шт. Первинним документом, що підтверджує факт здійснення господарської операції є накладна на повернення постачальнику № 17 від 29.05.2015. За цією господарською операцією було здійснено збільшення залишків готової продукції на суму 143 974,10 грн, і в той же час, відповідно до принципу подвійного запису, було здійснено коригування собівартості готової продукції на суму 143 974,10 грн. Проводка за даною операцією виглядає наступним чином: дебет рахунку 901 «Собівартість реалізованої готової продукції», кредит рахунку 26 «Готова продукція» на 143 974,10 грн за методом «червоного сторно», що знайшло своє відображення у регістрі бухгалтерського обліку «Журнал - ордер рахунку 26 за 29 травня 2015 р.» з відбором за документом Повернення постачальнику № 17 від 29.05.2015.

ПАТ «Київський дослідний ремонтно-механічний завод» повернуло раніше реалізовану установку компресорну ВВ-40/8 УЗ у кількості 1 шт. Первинним документом, що підтверджує факт здійснення господарської операції є накладна на повернення постачальнику №12/2 від 22.09.2015. За цією господарською операцією було здійснено збільшення залишків готової продукції на суму 428 499,30 грн і в той же час, відповідно до принципу подвійного запису, було здійснено коригування собівартості готової продукції на суму 428 499,30 грн. Проводка за даною операцією виглядає наступним чином: дебет рахунку 901 «Собівартість реалізованої готової продукції» кредит рахунку 26 «Готова продукція» на - 428 499,30 грн. за методом «червоного сторно», що знайшло своє відображення у регістрі бухгалтерського обліку «Журнал - ордер рахунку 26 за 22 вересня 2015 р.» з відбором за документом Повернення постачальнику №12/2 від 22.09.2015.

ПАТ «Київський дослідний ремонтно-механічний завод» повернуло раніше реалізовану установку компресорну ВВ-32/8 МІ у кількості 1 шт. Первинним документом, що підтверджує факт здійснення господарської операції є накладна на повернення постачальнику №12/7 від 27.11.2015. За цією господарською операцією було здійснено збільшення залишків готової продукції на суму 431 046,70 грн і в той же час, відповідно до принципу подвійного запису, було здійснено коригування собівартості готової продукції на суму 431 046,70 грн. Проводка за даною операцією виглядає наступним чином: дебет рахунку 901 «Собівартість реалізованої готової продукції», кредит рахунку 26 «Готова продукція» - 431 046,70 грн, що знайшло своє відображення у регістрі бухгалтерського обліку «Журнал - ордер рахунку 26 за 27 листопада 2015 р.» з відбором за документом Повернення постачальнику №12/7 від 27.11.2015.

ПАТ «Київський дослідний ремонтно-механічний завод» повернуло раніше реалізовану станцію компресорну НВЗ-15/0,7 в кількості 1 шт. Первинним документом, що підтверджує факт здійснення господарської операції є накладна на повернення постачальнику № 31 від 30.11.2015. За цією господарською операцією було здійснено збільшення залишків готової продукції на суму 365 109,13 грн і в той же час, відповідно до принципу подвійного запису, було здійснено коригування собівартості готової продукції на суму 365 109,23 грн. Проводка за даною операцією виглядає наступним чином: дебет рахунку 901 «Собівартість реалізованої готової продукції» кредит рахунку 26 «Готова продукція» - 365109,13 грн, що знайшло своє відображення у регістрі бухгалтерського обліку «Журнал - ордер рахунку 26 за 30 листопада 2015 р.» з відбором за документом Повернення постачальнику №31 від 30.11.2015.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

8. У доводах касаційної скарги відповідач вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зазначає, що судом не було взято до уваги, що позивачем при поверненні готової продукції покупцями на підставі накладних на повернення, не було відкориговано в сторону зменшення собівартість повернутої готової продукції, в результаті чого завищено витрати на суму 1 478 903,60 грн. В касаційній скарзі контролюючий орган фактично просить здійснити переоцінку встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права касаційна с5карга не містить.

9. Позивачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу надано не було.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Податковий кодекс України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Пункт 44.1 статті 44.

Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

10.2. Підпункт 134.1.1 пункту 134.1 статті 134.

Об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

11. Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»:

11.1. Стаття 1.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

11.2. Частина 1 статті 9.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

11.3. Частина 2 статті 9.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

11.4. Частина 3 статті 9.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.

Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на перше число кожного місяця.

12. Національне положення (стандарт) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затверджене наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73.

12.1. Частина 3 розділу 1.

Витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансовий стан, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

12.2. Частина 8 розділу 2.

У Звіті про фінансові результати розкривається інформація про доходи, витрати, прибутки і збитки, інший сукупний дохід та сукупний дохід підприємства за звітний період.

13. Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затверджене наказом Міністерства фінансів України 31.12.1999 № 318.

13.1. Пункт 5.

Витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

13.2. Пункт 6.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

13.3. Пункт 7.

Витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені.

Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

14. Інструкція про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 291 від 30.11.1999.

План рахунків бухгалтерського обліку є переліком рахунків і схем реєстрації та групування на них фактів фінансово-господарської діяльності (кореспонденція рахунків) у бухгалтерському обліку.

Рахунок 90 "Собівартість реалізації" призначено для узагальнення інформації про собівартість реалізованої готової продукції, товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

За дебетом рахунку 90 "Собівартість реалізації" відображається виробнича собівартість реалізованої готової продукції, робіт, послуг; фактична собівартість реалізованих товарів (без торгових націнок), страхові виплати відповідно до договорів страхування, за кредитом - списання в порядку закриття дебетових оборотів на рахунок 79 "Фінансові результати".

На субрахунку 901 "Собівартість реалізованої готової продукції" ведеться облік виробничої собівартості реалізованої готової продукції.

Рахунок 90 "Собівартість реалізації" кореспондує за дебетом з кредитом рахунку26 "Готова продукція".

Рахунок 26 "Готова продукція" призначено для узагальнення інформації про наявність та рух готової продукції підприємства.

До готової продукції належить продукція, обробка якої закінчена та яка пройшла випробування, приймання, укомплектування згідно з умовами договорів із замовниками і відповідає технічним умовам і стандартам.

Рахунок 26 "Готова продукція" кореспондує за кредитом з дебетом рахунку 90 "Собівартість реалізації".

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

15. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша ст. 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

16. Розв`язуючи спір та задовольняючи позовні вимоги про скасування оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств, суд апеляційної інстанції, відхилив доводи контролюючого органу про допущені позивачем порушення вимог податкового законодавства, щодо не проведення коригування в сторону зменшення собівартості повернутої готової продукції, яка при реалізації знайшла своє відображення по субрахунку 901 «Собівартість реалізованої готової продукції» та не збільшено залишок по рахунку 26 «Готова продукція».

Вказаний висновок суду є обґрунтованим виходячи з того, що операції з формування собівартості відображаються в кореспонденції з дебетом рахунку 90 за кредитом рахунків 21, 23, 26, 27, 28, 30, 31, 36, 47, 63, 91, а повернення, як зворотна операція також відображаються в кореспонденції з дебетом рахунку 90, але методом «червоного сторно», що передбачено Методичними рекомендаціями з бухгалтерського обліку запасів, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України від 10 січня 2007 року № 2. Судом апеляційної інстанції встановлено, що операції з повернення продукції відображені позивачем в бухгалтерському обліку за дебетом рахунку 901 «Собівартість реалізованої продукції» та кредитом рахунку 26 методом «червоного сторно».

При цьому судом також встановлено, що проведена в обліку сума зменшення собівартості відображена позивачем у Звіті про фінансові результати за 2015 рік у ряд. 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)», у зв`язку з чим сформований позивачем фінансовий результат за 2015 рік визначений у повній сумі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

17. Судом апеляційної інстанції в повній мірі встановлено фактичні обставини справи, досліджено відображення позивачем господарських операцій в бухгалтерському обліку за якими Товариством було сформовано об`єкт оподаткування податком на прибуток, надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених контролюючим органом, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а отже і наведені скаржником доводи в касаційній скарзі (аналогічні тим, що були зазначені в запереченнях на позов та апеляційну скаргу) щодо цього не спростовують правильних по суті висновків суду апеляційної інстанції.

18. Переглянувши судове рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми законодавства, що регулює спірні правовідносини, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судового рішення, а тому касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016 слід залишити без задоволення.

19. Відповідно до п. 1 частини першої ст. 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

20. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша ст. 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, Суд,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Сумській області залишити без задоволення, а постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2016 у справі № 818/663/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду