Справа № 420/3817/19
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3817/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасишиної О.М.,

за участю секретаря: Сидорівського С.А.,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Лиходіда Р.В.,

представника відповідача: Хілініченка А.Х.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Первинної професійної спілки Правозахисники країни про визнання протиправним та скасування наказу № 108 від 22.05.2019 року,

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Первинної професійної спілки Правозахисники країни, в якій позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ № 108 від 22.05.2019 року Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України ОСОБА_1 .

Ухвалою від 01.07.2019 року Одеським окружним адміністративним судом дану справу залишено без руху.

22.07.2019 року (вх. № 26419/19) позивачем на виконання ухвали выд 01.07.2019 року до канцелярії суду надано довідку від 18.06.2019 року, чим усунуто недоліки, зазначені в ухвалі.

Ухвалою від 24.07.2019 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження.

28.08.2019 року (вх. № ЕП/6251/19) представником третьої особи до канцелярії суду подано клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Ухвалою від 30.08.2019 року Одеським окружним адміністративним судом у задоволенні клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовлено.

03.09.2019 року (вх. № ЕП/6361/19) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про відкладення підготовчого засідання.

Ухвалою від 03.09.2019 року Одеським окружним адміністративним судом визнано неявку позивача без поважних причин та відкладено розгляд справи.

05.09.2019 року (вх. № 31703/19) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про відкладення підготовчого засідання.

05.08.2019 року (вх. № 27879/19) представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 18.09.2019 року Одеським окружним адміністративним судом закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті.

02.10.2019 року (вх. № ЕП/7268/19) представником відповідача до канцелярії суду подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

07.10.2019 року (вх. № 36419/19) представником відповідача до канцелярії суду подано письмові пояснення.

23.10.2019 року (вх. № ЕП/8042/19) представником відповідача до канцелярії суду подано заяву про видачу в електронному вигляді копії технічного запису судового засідання.

07.11.2019 року (вх. № 41547/19) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

08.11.2019 року (вх. № 41780/19) представником відповідача до канцелярії суду подано клопотання про долучення інформації та документів.

Ухвалою від 12.11.2019 року Одеським окружним адміністративним судом зупинено провадження у справі.

28.11.2019 року (вх. № 44947/19) представником відповідача до канцелярії суду подано клопотання про поновлення провадження у справі.

29.11.2019 року (вх. № ЕП/9347/19) представником позивача до канцелярії суду надіслано електронний лист.

Ухвалою від 02.12.2019 року Одеським окружним адміністративним судом призначено судове засідання для вирішення питання про поновлення провадження у справі.

03.12.2019 року (вх. № 45735/19) представником позивача до канцелярії суду подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи.

05.12.2019 року (вх. № 46017/19) представником позивача до канцелярії суду подано промову в судових дебатах.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 22.05.2019 року № 108 на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани. Позивач вважає Наказ № 108 про притягнення до дисциплінарної відповідальності протиправним та вважає, що в свої діях не вбачає склад дисциплінарного правопорушення, а також вказує на порушення відповідачем процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву, в яких, в обґрунтування правової позиції, зокрема, зазначено, що за результатами службового розслідування складено Висновок службового розслідування від 10.05.2019 року. Так, в ході службового розслідування встановлено, що сержант поліції ОСОБА_1 порушила службову дисципліну, що виразилося у не отриманні засобу індивідуального захисту (бронежилет) та не отримуванні засобу активної оборони (гумового кийка), під час спілкування з командиром батальйону № 3 УПП в Одеській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 недотриманні субординації, невиконання наказів, ненадання старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 під чам перевірки несення служби перевірити наявність у неї зброї (боєприпасів) та дотримання правил її носіння, порушенні заходів безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю під час несення служби, тим саме, відповідач зазначає, що позивач вчинила дисциплінарний проступок.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви ОСОБА_1 Одеському окружному адміністративному суду.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області капітана поліції Ю.В. Рибака №108 від 22.05.2019 «Про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення», поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани (т.1 а.с.17-19).

Зі змісту вказаного наказу встановлено, що до поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани за вчинення дисциплінарного проступку, що полягає в порушенні вимог п.п. 1, 4, 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», пунктів 1, 2 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну Поліцію», пп.пп. 1, 2 п. 1 Розділу ІІ Правил етичної поведінки, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179, п. 3 Розділу ІІ Правил етичної поведінки, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року № 1179, п. 10 розділу 13 Інструкції з організації реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 16.02.2018 року № 111, п. 2, 3 розділу 4 Інструкції із заходів безпеки при проведенні зі зброєю затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.02.2016р. № 70. Присяги працівників поліції та Посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженої Наказом ДПП від 05.01.2016р 4/1, на підставі пункту 3 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статут Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», до поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 3 управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Мельник Зої Володимирівни застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся за захистом свої прав до суду.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби (п. 2 ч. 1).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (в редакції чинній станом на час виникнення спірних правовідносин (далі- Закон №580).

Згідно зі ст. 3 вказаного Закону №580 у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону №580, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно зі ст. 18 Закону №580, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону №580, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Статтею 91 Закону №580 врегульовано службовий час і час відпочинку поліцейських. Так, статтею передбачено особливий характер служби в поліції, який містить такі спеціальні умови для певних категорій поліцейських: 1) службу у святкові та вихідні дні; 2) службу позмінно; 3) службу з нерівномірним графіком; 4) службу в нічний час. Розподіл службового часу поліцейських визначається розпорядком дня, який затверджує керівник відповідного органу (закладу, установи) поліції.

Вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всіх поліцейських, крім залучених до виконання службових обов`язків.

Поліцейським, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, крім поліцейських, які працюють у змінному режимі, відповідний час для відпочинку в порядку компенсації надається протягом двох наступних місяців.

За приписами ч. 1 ст. 19 Закону №580, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджуються законом.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» за своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських. Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Керівник, якому поліцейський підпорядкований за службою, у тому числі тимчасово, є прямим керівником для нього. Найближчий до підлеглого прямий керівник є безпосереднім керівником. Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.

Відповідно до ч.6 ст. 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», у разі спільного виконання службових обов`язків поліцейськими, які не підпорядковані один одному по службі, старшим вважається поліцейський, визначений безпосереднім керівником або який займає вищу посаду. Якщо поліцейські займають рівні посади, старший визначається за спеціальним званням.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до наказу УПП в Одеській області ДПП «Про призначення та проведення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» від 21.03.2019 року № 58 призначено службове розслідування та доручено його проведення комісії зі складу посадових осіб Управління. (т.1 а.с. 97)

У зв`язку зі збором та опрацюванням значної кількості інформації, нез`явленні ОСОБА_1 до комісії для надання пояснень за Доповідною запискою від 18.04.2019 року за № 7573/41/13/03/01-19 голови дисциплінарної комісії ОСОБА_3 (т.1 а.с. 98) строк вказаного службового розслідування був продовжений наказом начальника Управління від 18.04.2019 року № 75 на один місяць (т.1 а.с. 99).

Так, за результатами службового розслідування складено Висновок службового розслідування від 10.05.2019 року, в ході якого встановлено, що лейтенант поліції ОСОБА_4 та сержант поліції ОСОБА_1 за час несення служби не отримували повідомлення (завдання) на службовий планшет. 04.03.2019 року о 05 год. 16 хв. Лейтенант поліції ОСОБА_4 зазначив у службовий планшет «Інше службове завдання»: інформація про перерву та поставив відмітку про виконання о 05 год. 26 хв. Однак, згідно копії Книги нарядів Управління лейтенант поліції ОСОБА_4 здав вогнепальну зброю «Форт-17» та 28 набоїв до неї до відділу чергової служби УПП в Одеській області ДПП о 05 год. 10 хв., тобто зазначення про перерву було внесено в службовий планшет лейтенантом поліції ОСОБА_4 після прибуття до УПП в Одеській області ДПП, що в свою чергу спростовує твердження поліцейських на відеозаписі про те, що вони перебували на перерві під час несення служби.

Матеріалами відеозапису та письмовими доказами наявними в матеріалах справи, судом встановлено, що під час несення чергування позивача і її напарника 04.03.2019 року вранці інспектором-черговим ВЧС УПП в Одеській області ДПП капітаном поліції ОСОБА_5 було виявлено відсутність реєстрації екіпажу «Океан-0362» в службовому планшеті, про що ОСОБА_5 повідомив т.в.о. командира батальону № 3 УПП в Одеській області старшого лейтенанта ОСОБА_2 . Дана обставина підтверджується рапортом ОСОБА_5 , який наявний у справі (т.1 .а.с 92).

Відтак, старший лейтенант ОСОБА_2 виїхав за місцем несення служби екіпажу «Океан-0362». Суд акцентує увагу, що згідно з Розтановкою сил та засобів з батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП НП України з 20.00 03.03.2019р. до 08:00 04.03.2019 р. (т.1 а.с. 121) ОСОБА_1 та ОСОБА_4 мали здійснювати піший патруль Дерибасивської/Катерининської площі. Однак, ОСОБА_2 після прибуття до квадрату несення служби Дерибасівської/Катерининської площі було виявлено, що ОСОБА_1 знаходиться у автомобілі, а ОСОБА_4 був відсутній. Зазначена обставина відповідачем підтверджується відеозаписами, які наявні у справі та були досліджені під час розгляду справи у суді.

Під час судового розгляду позивач пояснила, що вона внаслідок хвороби не могла постійно здійснювати піший патруль, через що вирішила погрітися у автомобілі, на підтвердження цієї обставини позивачем надано до суду довідки з медзакладів (т.1 а.с. 150-151).

Однак, суд критично ставиться до такої обставини, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які рапорти, заяви, звернення тощо позивача про неможливість здійснення пішого патрулювання внаслідок стану здоров`я, протилежного позивачем під час судового розгляду не доведено.

Окрім того, позивач не змогла підтвердити, що їхнім екіпажем на цей час було заявлено про відпочинок під час здійснення пішого патрулювання. Відтак, суд погоджується з позицією відповідача про неможливість перебування ОСОБА_1 під час пішого патрулювання у автомобілі. Суд також не погоджується з твердженням позивача про необ`єктивне ставлення до позивача, оскільки позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження цієї обставини, як то рапортів, звернень тощо до вищестоящого керівництва відносно необ`єктивного ставлення до неї безпосереднього керівника.

Таким чином, судом встановлено, що позивач не виконав владне управлінське розпорядження прямого керівництва позивача, чим вчинив дисциплінарний проступок.

Згідно з п.3 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, поліцейський повинен дотримуватись субординації у стосунках з колегами, з повагою ставитись до старших за віком.

Згідно абзаців 1,2 п.1 розділу II Правил, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Суд також не бере до уваги доводи позивача про незаконність вимоги ОСОБА_2 пред`явити для огляду табельну зброю, оскільки з відеоматеріалів, які досліджувались судом не вбачається жодних ознак протиправності надання для огляду керівнику вогнепальної зброї. При цьому, суд акцентує увагу, що ОСОБА_2 згідно відеогляду не вимагав від ОСОБА_1 віддати або передати йому зброю, а лише зазначав про необхідність надати зброю для огляду із зазначенням на необхідність наказати пред`явити пістолет. Відтак, позивач не виконала наказ свого керівника.

Судом також не береться до уваги твердження позивача про неналежне повідомлення її про проведення службового розслідування з огляду на наявність в матеріалах справи аудіо запису про запрошення ОСОБА_1 до УПП в Одеській області ДПП, окрім того в матеріалах справи міститься лист від 02.05.2019р. № 8290/41/13/03/03/-19 про запрошення до УПП в Одеській області ДПП та докази його направлення позивачеві (т.1 а.с. 140-147). При цьому, лише 11.06.2019 року позивачка звернулася з рапортом про ознайомлення з матеріалами службового розслідування (т.1 а.с. 153), протилежного під час розгляду справи позивачем суду не доведено.

Крім того, службовим розслідуванням враховано, що сержант поліції ОСОБА_1 має діюче дисциплінарне стягнення догану, оголошену наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 05.02.2019 року № 128, а також той факт, що на підставі наказу УПП в Одеській області ДПП від 21.03.2019 року № 59 проводилося службове розслідування відносно поліцейських, де було встановлено факт вчинення дисциплінарного проступку сержантом поліції ОСОБА_1 , однак на підставі ч. 13 ст. 19 Дисциплінарного статут Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» відносно останньої керівник обмежився раніше застосованим дисциплінарним стягненням, а саме доганою.

При цьому, ухвалою суду від 12.11.2019 року з метою повного та всебічного розгляду справи було зупинено до набрання законної сили рішенням у справі № 420/1530/19 (про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності догани).

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових пктів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до п. 2 Розділу 4 Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.02.2016 року № 70, керівник (заступник керівника, уповноважена особа від керівництва) органу (закладу, установи) поліції під час проведення інструктажу наряду, що заступає на службу, в обов`язковому порядку перевіряє знання поліцейськими матеріальної частини виданої їм зброї, правил та порядку її застосування і використання, заходів безпеки при поводженні з нею, а під час перевірок несення служби поліцейськими перевіряє наявність у них зброї (боєприпасів) та дотримання правил її носіння.

Відповідно до п. 3 Розділу 4 Інструкції із заходів безпеки при поводженні зі зброєю затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.02.2016 року № 70 у однострої необхідно пістолет носити в кобурі з пістолетним ремінцем на надійно застебнутому поясному ремені, при цьому кобура повинна знаходитися спереду, з лівого або правого боку.

Відповідно до п. 2.2.4 розділу ІІ Посадової інструкції командиру батальйону УПП в Одеській області ДПП, затвердженої Наказом ДПП від 13.12.2017 року № 6086, командир батальйону здійснює контроль за виконанням посадових обов`язків працівниками батальйону.

Відповідно до п. 2.2.5 розділу ІІ Посадової інструкції командиру батальйону УПП в Одеській області ДПП, затвердженої Наказом ДПП віж 13.12.2017 року № 6086, командир батальйону здійснює періодичну вибіркову перевірку дотримання службової дисципліни, належної тактики та заходів особистої безпеки особовим складом батальйону.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статут Національної поліції України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ст. 14 Дисциплінарно статут Національної поліції України службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейськими дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозиції щодо усунення вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Дисциплінарно статут Національної поліції України, поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право зокрема. Надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються.

У разі відсутності поліцейського на службі, дисциплінарна комісія викликає його для надання пояснень. Виклик для надання пояснень надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі (ч. 6 ст. 18 Дисциплінарного статут Національної поліції України).

Відповідно до п. 17 Розділу V Порядку факт відмови поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб від надання пояснень фіксується шляхом складання акта про відмову надати пояснення.

Щодо тверджень позивача про проведення службового розслідування під час її перебуванням на лікарняному суд зазначає наступне.

Так, службове розслідування відносно позивача тривало з 21.03.2019р. по 10.05.2019р., проте, як позивач підтвердила перебування на лікарняному лише з 27.04.2019р. по 18.05.2019р. та з 25.05.2019р. по 27.05.2019р., що, в свою чергу, не могло позбавити можливості особисто ознайомитися з матеріалами розслідування та надати пояснення.

Крім того суд не бере до уваги твердження позивача щодо пропуску строків проведення службового розслідування та застосування дисциплінарного стягнення, оскільки службове розслідування відносно позивача було розпочато 21.03.2019 року та завершено 10.05.2019 року із затвердженням висновку за результатами службового розслідування, а тому строки проведення службового розслідування порушені не були.

Крім того, суд критично ставиться до тверджень позивача щодо не належного повідомлення її про початок службового розслідування, оскільки остання неодноразово повідомлялася особисто членами дисциплінарної комісії та безпосереднім керівником, що підтверджується рапортом члена дисциплінарної комісії ОСОБА_6 в додатках до якого містяться аудиозаписи телефонних розмов з позивачем та особиста переписка з нею (т.1 (а.с. 138), як про це зазначалося раніше.

Також, 02.05.2019 року за вих. № 8290/41/13/03/03/-19 на адресу вказану позивачм в особовій справ направлено лист «Про запрошення до УПП в Одеській області ДПП» для надання пояснень в раках проведення службового розслідування призначеного наказом Управління від 21.03.2019 року № 59. Відповідно експрес-накладної ТОВ «нова пошта» № 7534 вказаний лист був повернутий у зв`язку з відмовою одержувача отримати кореспондентцію (т.1 а.с. 141). 03.05.2019 року за вих. № 8425/41/13/03/03-19 позивачу направлено аналогічний лист за допомогою послуг ПАТ «Укрпошта». Відповідно о інформації офіційного веб-сайту ПАТ «Украпошта» в розділі «Відстежити відправлення» відправлення вручене 07.06.2019 року (т.1 а.с. 147).

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що вказані обставини в сукупності підтверджують факт завчасного повідомлення про початок проведення службового розслідування, а також факт ігнорування позивачем такого повідомлення.

Аналізуючи доводи позивача щодо необґрунтованості застосування до нього дисциплінарного стягнення за вчинення виявленого порушення, суд виходить з того, що відповідно до приписів Дисциплінарного статуту підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення.

Відповідно до ч.1 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Частина 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту не визначає конкретної послідовності та черговості накладення дисциплінарних стягнень за ступенем їх суворості, а лише визначає види дисциплінарних стягнень.

Це в свою чергу наділяє уповноважену особу правом самостійно визначати вид стягнення за його суворістю в залежності від конкретних обставин дисциплінарного проступку.

Зазначені висновки узгоджуються з Рекомендаціями № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 щодо визначення дискреційних повноважень та ступенем свободи адміністративного органу.

Аналогічний висновок, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є наявність самого дисциплінарного порушення, при цьому вид дисциплінарного стягнення визначається особою, яка вирішує питання про його накладення викладений Верховним Судом у Постанові від 10 квітня 2019 року (справа №813/3020/16 провадження 9901/22208/18).

Разом з тим, на покликання позивача про недопустимість притягнення позивача, який є членом первинної профспілкової організації, до відповідальності без згоди профспілки, то такі спростовуються ч. 9 ст. 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», згідно якої положення цієї статті щодо гарантій для працівників підприємств, установ або організацій, обраних до профспілкових органів в частині особливостей притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення - не поширюються на прокурорів, поліцейських, працівників Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України та органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства.

Виходячи із законодавчих приписів та фактичних обставин справи, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ прийнятий на підставі, в порядку та у спосіб передбачений чинним законодавством.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд. 3, м. Київ, 03048; ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Первинної професійної спілки Правозахисники країни (місцезнаходження: вул. Сурська, буд. 96, с. Новоолександрівка, Дніпропетровський район, 52070; ) про визнання протиправним та скасування наказу № 108 від 22.05.2019 року - відмовити повністю.
Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст рішення складено та підписано 16.12.2019 р.

Суддя О.М. Тарасишина

.