Справа № 520/4308/19
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2019 року

Київ

справа №520/4308/19

адміністративне провадження №К/9901/17810/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: головуючого судді Мартинюк Н.М.,

суддів Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

за участі:

секретаря судового засідання Андрієнко Н.А.

представників позивача - Дрижанова О.С., Лишняк І.В.

третя особа - Безпалий С.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні

касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства "Завод Електромаш" - адвоката Андрійко Олени Володимирівни

на ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2019 року (головуючий суддя - Бенедик А.П., судді Гуцал М.І., Донець Л.О.) про повернення апеляційної скарги адвоката Андрійко Олени Володимирівни на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 3 травня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

у справі №520/4308/19

за позовом Публічного акціонерного товариства "Завод Електромаш"

до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни,

третя особа - арбітражний керуючий Безпалий Сергій Олександрович,

про визнання протиправними дій реєстратора і скасування реєстраційних записів.

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Адвокат Андрійко О.В. як представник Публічного акціонерного товариства «Завод Електромаш» 26 квітня 2019 року звернулася з позовом до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо внесення 18 квітня 2019 року реєстраційних змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - «Єдиний державний реєстр»), а саме: внесення судового рішення, яке потребує змін атрибутів позивача за №5002501; внесення судового рішення про порушення справи про банкрутство юридичної особи позивача за №5002501; внесення судового рішення про визнання юридичної особи банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури за №5002501;

- скасувати державну реєстрацію цих змін до Єдиного державного реєстру.

Разом із позовною заявою позивач подав, зокрема, заяву про забезпечення позову шляхом заборони третій особі - арбітражному керуючому Безпалому С.О. виконувати обов`язки ліквідатора у справі про банкрутство ПАТ «Завод Електромаш» №Б-39/27-09 до вирішення цього спору по суті або до офіційного оприлюднення відомостей щодо поновлення провадження у справі про банкрутство позивача на офіційному сайті Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Вказана заява обґрунтована тим, що, користуючись правами ліквідатора, ОСОБА_1 вчиняє та може вчиняти від імені ПАТ «Завод Електромаш» будь-які дії, що може завдати суттєвої майнової шкоди інтересам цього товариства.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Харківський окружний адміністративний суд ухвалою від 3 травня 2019 року залишив заяву про забезпечення позову без задоволення.

Ухвала мотивована тим, що надання оцінки ознакам протиправності оскаржуваного рішення/дій є фактично вирішенням адміністративного спору по суті, враховуючи предмет позову, що є неприпустимим на стадії вирішення питання про забезпечення позову.

Не погоджуючись з цією ухвалою, адвокат Андрійко О.В., діючи від імені ПАТ «Завод Електромаш», оскаржила її в апеляційному порядку.

Однак, Другий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 14 червня 2019 року повернув її апеляційну скаргу, мотивуючи цю ухвалу тим, що в адвоката Андрійко О.В. відсутні повноваження здійснювати представництво інтересів ПАТ «Завод Електромаш».

Роблячи такий висновок суд виходив з того, що згідно наявної у матеріалах справи копії витягу з Договору про надання правової допомоги №14 від 14 листопада 2018 року, цей договір складений та підписаний між адвокатським об`єднанням «РУХ» в особі керуючого партнера адвоката Уса Вячеслава Едуардовича та ПАТ «Завод Електромаш» в особі директора Посилаєва Миколи Івановича. Водночас, згідно витягу з Єдиного державного реєстру особою, яка має право вчиняти дії від імені ПАТ «Завод Електромаш» без довіреності, у тому числі підписувати договори, є Безпалий Сергій Олександрович як керівник, підписант, голова комісії з припинення або ліквідатор.

Суд апеляційної інстанції послався на положення статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», згідно якої документи та відомості, що внесені Єдиного державного реєстру вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою. Також взяв до уваги те, що до постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження ліквідатор ПАТ «Завод Електромаш» Безпалий С.О. подав заяву про залишення апеляційної скарги без розгляду.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та відзивів (заперечень)

У касаційній скарзі позивач просить скасувати ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2019 року і направити апеляційну скаргу, подану адвокатом Андрійко О.В., на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скаржник наголошує на тому, що повертаючи апеляційну скаргу з посиланням на ті відомості з Єдиного державного реєстру, законність внесення яких є предметом цього спору, суд апеляційної інстанції грубо порушив загальні засади адміністративного судочинства, визначені у статтях 5, 6, 9 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - «КАС України») та безпідставно відмовив позивачу у доступі до правосуддя у порушення вимог статті 55 Конституції України.

Відзивів на касаційну скаргу учасники справи не надали.

IІ. МОТИВИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Перевіряючи правильність застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, на порушення яких вказує скаржник, Верховний Суд зазначає таке.

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Конституційний Суд України у рішенні від 14 грудня 2011 року №19-рп/2011 зазначив, що утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України, полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту. Конституційний Суд України у своїх рішеннях послідовно підкреслює значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді (рішення від 25 листопада 1997 року №6-зп, від 25 грудня 1997 року N9-зп).

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Положенням частини п`ятої статті 5 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку. Положеннями цієї статті також визначено способи судового захисту, перелік яких не є вичерпним.

Частинами першою - третьою статті 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, який застосовує з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

З аналізу позовних вимог у цій справі випливає, що предметом спору є дії Нотаріуса Малахової Г.І. щодо внесення до Єдиного державного реєстру записів за №5002501, внаслідок яких арбітражний керуючий Безпалий С.О. зазначений у цьому реєстрі керівником ПАТ «Завод Електормаш», підписантом і головою комісії з припинення або ліквідатором. Тобто, в результаті таких дій нотаріуса до Єдиного державного реєстру були внесені дані щодо ОСОБА_1 як керівника позивача, які за загальним правилом вважаються достовірними. Однак, на переконання позивача, вказані дії Нотаріуса Малахової Г.І. незаконні.

Відтак, суть спору у цій справі зводиться до визначення особи, яка відповідно до закону на час виникнення спірних правовідносин мала право діяти від імені позивача, володіючи усім масивом прав керівника ПАТ «Завод Електромаш».

Тобто, звернувшись з цим позовом, юридична особа вирішила скористатися гарантованим їй правом на вирішення спору в судовому порядку.

Після відкриття позовного провадження у цій справі представник ПАТ «Завод Електромаш», яка діяла на підставі договору про надання правової допомоги між адвокатським об`єднанням та директором позивача Посилаєвим М.І. , зверталася із заявами, реалізовуючи процесуальні права ПАТ «Завод Електромаш» як учасника справи, зокрема, подала заяву про забезпечення позову.

Оскільки суд першої інстанції відмовив у задоволенні цієї заяви, позивач в особі адвоката Андрійко О.В. намагався реалізувати своє право на апеляційне оскарження відповідної ухвали. Однак, цим правом скористатися не зміг, так як суд апеляційної інстанції повернув апеляційну скаргу з посиланням на ті відомості, законність яких і є предметом позову.

Викладене свідчить про те, що право позивача на доступ до суду апеляційної інстанції було порушене, оскільки, повертаючи апеляційну скаргу, суд застосував надміру формальний підхід, не взяв до уваги суть спору і не врахував вимоги статті 55 Конституції України, статей 2, 5, 6 КАС України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, Європейський суд з прав людини за результатами розгляду справи Brumarescu v. Romania зазначив, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі преамбули цієї Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць.

Важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права.

Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права і свободи, визначені в Конвенції, порушено, повинен отримати ефективний засіб правового захисту у національному органі, незважаючи на те, що порушення вчинено особами, які діють в офіційній якості.

Як вірно зазначив скаржник, суд повинен дотримуватися принципу верховенства права, одним з елементів якого є доступ до суду, який відповідно до статті 6 КАС України застосовується адміністративними судами з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Отже, Верховний Суд вважає, що суд апеляційної інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, допустив порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення та позбавлення позивача доступу до суду.

Пунктом 2 частини першої статті 349 КАС України визначено, що суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково для продовження розгляду.

Частиною першою статті 353 КАС України визначено, що підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали судом першої інстанції та (або) суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати у зв`язку з розглядом справи в суді касаційної інстанції не розподіляються.

Повний текст цієї постанови складений 17 грудня 2019 року у зв`язку з наданням судді Жуку А.В. 16 грудня 2019 року дня відпочинку як компенсацію за роботу у вихідний день (наказ від 3 грудня 2019 року № 110-к).

Керуючись статтями 341, 344, 349, 353, 355, 356 КАС України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Завод Електромаш» - адвоката Андрійко Олени Володимирівни задовольнити.

Ухвалу Другого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2019 року скасувати, а справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду зі стадії вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

………………………………….

………………………………….

………………………………….

Н.М. Мартинюк

А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко,

Судді Верховного Суду