Справа № 580/1942/19
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1942/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Кульчицький С.О., Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Беспалова О.О., Степанюка А.Г.,

при секретарі Горяіновій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Кокоби О.М. про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до начальника управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Кокоби О.М. (далі по тексту - відповідач, начальник управління Кокоба О.М.) в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зазначення в характеристиці з місця проходження служби від 14.05.2019 року інформації про дисциплінарні стягнення наступного змісту - «мав чотири дисциплінарні стягнення: усне зауваження, оголошене наказом ДПП від 18.04.2017 №670; сувора догана, оголошена наказом ДПП від 13.06.2017 №976; попередження про неповну посадову відповідність, оголошене наказом ДПП від 10.07.2017 №1116; звільнення зі служби в Національній поліції наказом ДПП від 10.09.2017 №1258»;

- зобов`язати відповідача виключити із характеристики з місця проходження служби від 14.05.2019 - інформацію про дисциплінарні стягнення наступного змісту - «мав чотири дисциплінарні стягнення: усне зауваження, оголошене наказом ДПП від 18.04.2017 № 670; сувора догана, оголошена наказом ДПП від 13.06.2017 № 976; попередження про неповну посадову відповідність, оголошене наказом ДПП від 10.07.2017 № 1116; звільнення зі служби в Національній поліції наказом ДПП від 10.09.2017 № 1258».

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлялися належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст.313 КАС України неявка сторін належним чином повідомлені про час, дату та місце розгляду справи, не перешкоджає слухання справи.

Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до наказу Департаменту патрульної поліції від 24.03.2016 року № 56 о/с ОСОБА_1 , починаючи з 01.03.2016 року перебував на службі в поліції та безпосередньо проходив службу в управлінні патрульної поліції м. Черкаси Департаменту патрульної поліції.

Згідно з наказом Департаменту патрульної поліції від 02.01.2018 року № 1 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 , інспектора роти № 3 батальйону відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» звільнено зі служби в поліції з 04.01.2018 року.

У подальшому у відповідь на звернення позивача начальником управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Кокобою О.М. надано позивачу характеристику від 14.05.2019 року, в якій серед іншого зазначено:

«За період роботи ОСОБА_1 мав чотири дисциплінарні стягнення - усне зауваження, оголошене наказом ДПП від 18.04.201 7 № 670; сувора догана, оголошена наказом ДПП від 13.06.2017 № 976; попередження про неповну посадову відповідність, оголошене наказом ДПП від 10.07.2017 № 1116; звільнення зі служби в Національній поліції наказом ДПП від 10.08.2017 № 1258, яке було скасовано рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15.12.2017, що, в свою чергу, теж було скасовано рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2018 року».

21.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до начальника управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Кокоби О.М. із заявою, в якій просив виключити з характеристики з місця проходження служби від 14.05.2019 року - інформацію про те, що позивач мав чотири дисциплінарні стягнення, та взагалі притягувався до дисциплінарної відповідальності та надати нову характеристику з місця проходження служби.

Листом від 24.05.2019 року № Б-295/41/24/01-2019 повідомлено позивача про відсутність підстав для повторного надання позивачеві характеристики.

Вважаючи дії відповідача щодо зазначення в характеристиці з місця проходження служби від 14.05.2019 року інформації про дисциплінарні стягнення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом для захисту своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що доказів фальсифікації відомостей, зазначених у спірній характеристиці щодо неодноразового притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за період роботи в управлінні патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, останній не надав, а тому доводи позивача щодо безпідставності зазначення в характеристиці з місця проходження служби від 14.05.2019 інформації про дисциплінарні стягнення є безпідставними.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктами 1, 3, 4 статті 59 Закону №580-VIII встановлено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Частиною 9 розділу II Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 року №901-VIII, (який набрав чинності з 28.12.2015 року), встановлено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» поширити на поліцейських дію Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» від 22.02.2006 року № 3460-IV.

Вказаний Статут визначає сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень.

Статтею 1 Дисциплінарного Статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Так, статтею 2 Дисциплінарного Статуту визначено, що дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Згідно із ст. 5 Дисциплінарного Статуту за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Правовими положеннями ст. 12 Дисциплінарного Статуту визначено, що на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень:

1) усне зауваження;

2) зауваження;

3) догана;

4) сувора догана;

5) попередження про неповну посадову відповідність;

6) звільнення з посади;

7) пониження в спеціальному званні на один ступінь;

8) звільнення з органів внутрішніх справ.

З метою забезпечення належного формування та ведення особових справ поліцейських, а також кандидатів на службу в поліції, що направляються на навчання до закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, відповідно до ст. 79 Закону України «Про Національну поліцію», розроблено Порядок формування та ведення особових справ поліцейських, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 12.05.2016 № 377 (далі - Порядок № 377).

Пунктами 6 - 8 Розділу ІІ Порядку № 377 передбачено, що інформація про всі заохочення та дисциплінарні стягнення поліцейського вноситься до послужного списку в семиденний строк з дня її надходження до підрозділу кадрового забезпечення органу поліції згідно з цим Порядком.

У разі якщо керівник обмежився попередженням поліцейського про необхідність дотримання службової дисципліни або раніше застосованим до поліцейського дисциплінарним стягненням, інформація про це зазначається в пункті 15 послужного списку.

Внесення до особових справ змін та доповнень, що не підтверджені відповідними документами, не допускається.

Відповідно до Інструкції з оформлення документів у системі Міністерства внутрішніх справ України, затверджена Наказом МВС 27.07.2012 № 650, вимоги якої поширюються на організаційно-розпорядчі документи (далі - документи) - накази, доручення, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, які створюються в результаті діяльності органів і підрозділів внутрішніх справ, навчальних закладів, науково-дослідних установ, підприємств, установ і організацій, що належать до сфери управління МВС не містить визначення та вимог до оформлення такого документа як службова характеристика.

Враховуючи, відсутність нормативного визначення службової характеристики, яка видається особам, які проходили службу в органах поліції, за загальним визначенням, службова характеристика - офіційний відгук, висновок про трудову, громадську діяльність певної особи.

Отже, службова характеристика за своєю суттю - це оцінка певних якостей особи, які характеризують особу, та які проявилися під час трудової діяльності, здебільшого в системі вчинків особи.

Так, зазначення про притягнення до дисциплінарної відповідальності у службовій характеристиці є фактично констатацією роботодавцем вчинення працівником певних вчинків під час трудової діяльності на певній посаді, внаслідок яких було порушено трудову та/або службову дисципліну і сам факт погашення дисциплінарного стягнення внаслідок спливу строку, а так само період його дії має правове значення лише під час вирішення питання щодо застосування до працівника заходів заохочення та обрання виду стягнення у разі вчинення таких дій у подальшому.

У даному випадку, правомірність накладення на позивача дисциплінарних стягнень не є предметом спору в даній справі.

Факт притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності підтверджується наданими відповідачем наказами від 18.04.2017 №670, від 13.06.2017 № 976, від 10.07.2017 № 1116, від 10.08.2017 № 1258, копії яких містяться в матеріалах справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що доказів фальсифікації відомостей, зазначених у спірній характеристиці щодо неодноразового притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за період роботи в управлінні патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, ОСОБА_1 суду не надано.

Таким чином, доводи позивача про безпідставність зазначення в характеристиці з місця проходження служби від 14.05.2019 року інформації про дисциплінарні стягнення не заслуговують на увагу суду.

Крім того, повноваження суду при вирішенні справи визначені ст. 245 КАС України. Відповідно до п. 4 ч.2 цієї норми у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що законодавством не визначено право адміністративного суду переймати на себе функції та повноваження інших органів державної влади, які реалізуються відповідними суб`єктами владних повноважень в межах закону на власний розсуд (дискреційні повноваження), без необхідності узгодження у будь-якій формі своїх дій з іншими суб`єктами.

Інших доводів стосовно протиправності дій або рішень відповідача, позивачем ані у позовній заяві, ані в апеляційній скарзі не наведено.

Аналіз наведених положень дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції дійти висновку, що даний адміністративний позов не підлягає задоволенню, а доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу суду, оскільки складення, надання та зміст характеристики позивача з місця роботи останнього належить до дискреційних повноважень роботодавця, а викладені факти, які позивач просить виключити з названої характеристики, підтверджується належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів апеляційної інстанції доходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: О.О. Беспалов

А.Г. Степанюк