Справа № 414/3288/19
Суддя: Панчук М. В.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Кремінна

11 грудня 2019 року Справа № 414/3288/19

Провадження № 2-а/414/64/2019

Кремінський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Панчука М.В.,

за участі секретаря судового засідання Водолазської Т.Ю.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кремінна адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області в особі поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області сержанта поліції Пішого Володимира Івановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 678159 від 22.11.2019,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся у Кремінський районний суд Луганської області із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції вЛуганській області в особі поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області сержанта поліції Пішого Володимира Івановича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 678159 від 22.11.2019 р., мотивуючи тим, що його відповідачем було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП із винесенням оскаржуваної постанови та накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за невиконання вимог дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонено» та не пред?явлення на вимогу поліцейського посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на транспортний засіб, полісуобов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушено пп. «б» п. 8.4, пп. «а», «б», «г» п. 2.1, п. 2.4 ПДР України.Зазначає, що з порушеннями не згоден, так як перед знаком 2.2 зупинився, а впевнившись у відсутності інших транспортних засобів, продовжив рух. Разом з тим, відповідачем було зупинено позивача та обвинувачено у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме не зупинки перед дорожнім знаком 2.2, що категорично заперечувалося позивачем. У зв?язку із обвинуваченням у вчиненні позивачем правопорушення, відповідач поставив вимогу пред?явитипосвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, на що позивачем не було надано останніх з підстав свавільного обвинувачення у вчиненні правопорушення без правової на те підстави, зазначивши, що не відмовляється від їх пред?явлення, однак лише на законну вимогу відповідача. Після чого відповідачем було винесено оскаржувану постанову, яку позивач просить скасувати.

Ухвалою суду від 02.12.2019 р. прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у праві із викликом сторін. Витребувано у відповідача матеріали, які стали підставою винесення оскаржуваної постанови та надано строк на відзив на позов.

У відкритому судовому засіданні позивач підтримав позов у повному обсязі та вказав, що вважає відповідачем у справі Управління ПП в Луганській області саме в особі поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП в Луганській області сержанта поліції Пішого В.І., який виносив оскаржувану постанову, а не Управління ПП в Луганській області, як окремий орган, зазначивши, що правил дорожнього руху не порушував, а був зупинений відповідачем неправомірно, тому на місці зупинки особисто відразу зателефонував у поліцію з даної ситуації, однак остання на виклик не прибула. При цьому працівники поліції, які були на місці його зупинки, особисто вказали, що інші поліцейські не прибудуть. Зазначив, що не відмовлявся у пред?явленні документів, однак свавільне обвинувачення відповідачем його у адміністративному правопорушенні, що підтвердив також відеозапис, наданий працівниками поліції на місці зупинки, обґрунтовано підтвердив безпідставність його зупинки та незаконність вимоги відповідача пред?являти позивачем документи. Разом з тим, пред?явлення останніх можливе виключно на законну вимогу поліцейського. Будь-яких інших підстав, які би обґрунтовували вимогу відповідача пред?явити документи, поліцейськими не було названо. Вказує, що ним було заявлено клопотання про ознайомлення із матеріалами справи та про необхідність залучення захисника у справі, однак відповідач знехтував у реалізації таких прав позивача. Зазначив, що побачив лише одне відео із мобільного телефону працівників поліції, де він рухається через перехрестя, однак не бачив відеозаписів, які були покладені в основу оскаржуваної постанови, разом з тим, просив у поліцейських скористатися послугами фахівця в галузі права в телефонному режимі, у зв?язку з чим, зателефонував адвокату Любомиру, однак відповідач відмовив у залученні останнього до розладу справи та вказав, щоб той особисто з?явився на розгляд із підтверджуючими повноваження документами, при цьому розгляду справи не відклав.

Відповідач у відкрите судове засідання не з?явився, подав письмове клопотання, де зазначив, що позовні вимоги не підтримує та заперечує, викладу обставин, за яких заперечує щодо позовних вимог не вказав, а справу просить розглянути за його відсутності. На вимогу суду надав відеозаписи, які стали підставою винесення оскаржуваної постанови.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 678159 від 22.11.2019 року (а.с. 5) судом встановлено, що ОСОБА_1 22.11.2019 р. об 11 год. 12 хв., керуючи транспортним засобом «Mazda 3», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Рубіжне на перехресті вул. Б.Хмельницького та Генерала Іванова, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонено» та не пред`явив на вимогу поліцейського посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 8.4 «б», 2.1 «а», 2.1 «б», 2.1 «ґ», 2.4 ПДР України, у зв`язку з чим, притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

З метою всебічного та об`єктивного дослідження обставин у справі судом переглянуто у судовому засіданні відеозапис подій, наданий відповідачем на виконання ухвали суду від 02.12.2019 р. зроблений 22.11.2019 р., який знаходиться в матеріалах адміністративної справи і записаний на dvd-диску (а.с. 16).

При вирішенні спору, суд керувався такими нормами права.

Як вбачається із ч. 1 ст. 122 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягається водій транспортного засобу, за порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно ч. 1 ст. 126 КУпАП, до адміністративної відповідальності притягається водій транспортного засобу, який не пред`явив для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до пп. «а», «б», «ґ» п. 2.1 ПДР України, 2.1. водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон, чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1, дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу, дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Відповідно до п. 8.4 ПДР України, до дорожніх знаків відносяться знаки пріоритету, які встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги.

Дорожній знак 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено» забороняє проїзд без зупинки перед розміткою 1.12 (стоп-лінія), а якщо вона відсутня - перед знаком.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП ).

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону № 3353-XII визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху».

Пунктом 1.3 ПДР України. затверджені постановою Кабінетом Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 «Про правила дорожнього руху» зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до пункту 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Порядок розгляду справи про адміністративні правопорушення регулюється ст. 279 КУпАП, яка передбачає, що розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами та належного розгляду справи.

Як вбачається із позову, позивачем зазначено про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а саме за невиконання вимог дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонено».

Суд, при перевірці законності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за даною статтею КУпАП, дослідивши поданий відповідачем відеозапис, зазначає, що проїзд перехрестя позивачем зафіксований у єдиному відеофайлі під назвою «Гончаров», який розміщений у папці «22.11 Піший_Гончаров». Разом з тим, на останньому не зафіксовано факту порушення вимог дорожнього знаку 2.2 «проїзд без зупинки заборонено», більш того, на даному відеозаписі наявні силуети дорожніх знаків у формі перевернутого рівностороннього трикутника, притаманного знаку «дати дорогу» та квадратного дорожнього знаку, притаманного знаку «пішохідний перехід», що повністю відповідає поясненням позивача та не спростовано відповідачем. При цьому, дорожній знак у формі восьмикутника чи його силует, притаманний знаку 2.2 на відеозаписі відсутній. З пояснень позивача, останній знаходиться на відстані кількох метрів попереду від знаку «дати дорогу» та розміщений на попередньому дерев`яному стовпі, частина якого видна із-за будинку, тому працівники поліції фізично не могли бачити його зупинки перед цим знаком.

Дані пояснення позивача повністю співвідносяться із дослідженим у судовому засіданні відеофайлом та останній був наданий для ознайомлення позивачу перед розглядом справи про адміністративне правопорушення. Інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем суду не надано. Окрім того, даний відеофайл, будучи наданим суду як доказ у справі та будучи наданим позивачу для ознайомлення на місці зупинки, не був покладений в основу винесеної оскаржуваної постанови та будь-якого посилання на такий у оскаржуваній постанові відсутній. Разом з тим, за відсутності клопотань про неналежність та недопустимість даного відеофайлу як доказу у справі, суд оцінює останній як такий, що повністю спростовує вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом з тим, суд зазначає, що оскаржувана постанова не може розцінюватися судом як доказ у справі, а відтак будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем суду не надано.

Щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд зазначає, що із відеозаписів події, зафіксованих на відеокамеру ВВ0033 наданих суду у папці «23», розміщеній у папці «22.11 Піший_Гончаров» вбачається, що підставою зупинки позивача та вимоги пред`явлення документів було обвинувачення останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Разом з тим, на вимогу позивача саме поліцейськими було надано для ознайомлення відеозапис під назвою «Гончаров», який розміщений у папці «22.11 Піший_Гончаров», із якого достовірно і однозначно слідувало про відсутність події інкримінованого правопорушення, до висновку про що також і дійшов суд. Щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого відповідачем порушення позивач заперечив та вимагав оголосити законну вимогу про пред`явлення документів, однак відповідачем законність вимоги щодо пред`явлення документів не була доведена позивачу.

Суд зазначає, що при розгляді даної справи, із відеозаписів вбачається заявлення позивачем клопотання про ознайомлення із матеріалами справи, які були покладені в основу оскаржуваної постанови, однак відповідачем проігноровано дане клопотання та не надано для ознайомлення відеофайли, які вказані у оскаржуваній постанові як «відеофіксація ВВ-00023», у зв`язку з чим, відповідачем були грубо порушені права позивача під час розгляду справи.

Разом з тим, як вбачається із відеофайлів, наданих відповідачем, як таких, що були покладені в основу винесеної оскаржуваної постанови, позивачем заявлено клопотання про залучення захисника під час розгляду даної справи та останній просив дозволу скористатися послугами останнього в телефонному режимі, чого було б достатньо, як вбачається із пояснень позивача, наданих у судовому засіданні, зокрема з можливістю таким захисником в телефонному режимі ставити запитання учасникам процесу та отримати відповіді на них, однак дане клопотання відповідачем було проігнороване та рішення по ньому не було прийнято, а вказано на необхідність забезпечення явки такого на розгляд із наданням підтверджуючих повноваження захисника повноважень. Однак, при цьому відповідачем не забезпечено реалізації такого права, шляхом можливого відкладення розгляду справи в часі, або оголошення перерви до явки такого захисника на місце події, а останній відразу розглянув справу та виніс оскаржувану постанову, чим допустив грубе порушення права позивача на захист.

Разом з тим, як вбачається із відеозапису події та розгляду справи відповідачем - відеозапис ВВ0023, з 4:12 по 4:15 запису, відповідач прийняв рішення про закриття справи та відразу про накладення адміністративного стягнення, що є двома окремими самостійними взаємовиключаючими рішеннями у справі та надав письмову постанову про накладення саме адміністративного стягнення, без зазначення в останній про прийняте рішення щодо закриття провадження у справі чи в частині справи.

Що ж до самого факту наявності у водія обов`язку пред`явлення документів, передбачених п. 2.4 ПДР України, суд зазначає, що водій зобов`язаний пред`явити такі працівнику поліції на законну вимогу та водночас, відсутність підстав для притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 122 КУпАП (за описаних обставин) ще не є достатньою підставою вважати, що не було підстав і для притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Тобто, відповідач вбачав підстави зупинити автомобіля позивача (не для перевірки документів) і оскільки він, на час розгляду справи, дійшов висновку про наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, то, відповідно, правомірно вимагав в позивача пред`явити документи. Те, що позивач не погоджується з поставленим йому в провину порушенням ПДР України не звільняло його від обов`язку виконати вимоги посадової особи поліції щодо перевірки документів, що також співпадає із позицією, описаною у постанова ВС від 30.01.2019 р № 464/1470/17.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак, з огляду на те, що позивачем не вчинялося правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП, що встановлено у судовому засіданні та явно вбачалося при ознайомленні із відеозаписом, наданим на ознайомлення позивачу на місці його зупинки, відповідачем безпідставно було притягнуто позивача до адміністративної відповідальност за ч. 1 ст. 122 КУпАП, при цьому справу розглянуто з грубим порушенням вимог КУпАП, зокрема порушено право на захист, не забезпечено право на ознайомлення із відеозаписами, які було покладено в основу оскаржуваної постанови, а лише надано на ознайомлення відеозапис, про який у оскаржуваній постанові відсутні посилання, оголошено по прийняті рішення про закриття справи та про накладення стягнення, що було встановлено у судовому засіданні, а відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Як вбачається із ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на заявлену вимогу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 678159 від 22.11.2019 року, з метою забезпечення ефективного захисту прав позивача, наявні підстави для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі.

З огляду на результат розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з розглядом справи в суді, судові витрати розподілу не підлягають.

На підставі викладеного, керуючист ст.ст. 5, 139, 257-263, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Луганській області в особі поліцейського взводу № 2 роти № 4 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області сержанта поліції Пішого Володимира Івановича (місцезнаходження: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, 8) про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 678159 від 22.11.2019 - задовольнити повністю.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 678159 від 22 листопада 2019 року - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Кремінський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення суду - 16.12.2019 р.

Суддя М.В. Панчук