Справа № 240/10636/19
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2019 року м. Житомир справа № 240/10636/19

категорія 109010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Шуляк О.Ю.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - Миколайчука П.В.,

представника відповідача - Костюченка О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради про визнання протиправними та скасування припису і постанови,

встановив:

24 вересня 2019 року до Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , у якій він просить:

- визнати протиправним та скасувати припис від 27 серпня 2019 року №07-15/012/19 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, винесений начальником відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради;

- визнати протиправною та скасувати постанову від 10 вересня 2019 року №08/07-11/147/19 про накладення штрафу в розмірі 72252,00 грн за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесену начальником відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувані припис та постанова про накладення штрафу є незаконними та підлягають скасуванню, а викладені у постанові факти не відповідають дійсності, та не є такими, що ґрунтуються на нормах матеріального права України. Крім того, зазначив, що протиправних діянь не вчиняв, не проводив усі будівельні роботи про які зазначено в акті перевірки, а ті роботи які були проведені ним не потребують отримання будь-яких дозволів та сповіщення органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Ухвалою суду від 30 вересня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання та викликом (повідомленням) учасників справи на 30 жовтня 2019 року на 11:00.

21 жовтня 2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов від 17 жовтня 2019 року №07-11/182/19 (а.с.82-85). У якому аргументуючи заперечення зазначив, що штраф правомірно накладено за невиконання суб`єктом господарювання правил ведення містобудівної діяльності, а саме: здійснення реконструкції орендованої у ТДВ «Кортекс» частини будівлі головного корпусу апаратно-прядильного цеху під пункт технічного обслуговування автомобілів без документів, що дають право на виконання будівельних робіт, без належно розробленої та затвердженої проектної документації на будівництво та без забезпечення здійснення авторського та технічного нагляду під час проведення будівельних робіт на даному об`єкті. Виявлені факти свідчать про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог пункту 1 частини 1, частини 7 статті 34, статті 26, частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та частини 1 статті 9, статті 11 Закону України «Про архітектурну діяльність». Даний об`єкт, відповідно до плану зонування міста Коростень розташований в зоні ПГЖ (змішаної перспективної громадської багатоквартирної забудови в умовах реконструкції центральної частини міста). Відповідно до встановленого планом зонування міста Коростишів переліку переважних, супутніх і допустимих видів забудови земельних ділянок, єдиних умов і обмежень, які діють у межах цієї зони встановлено, що розміщення пункту технічного обслуговування автомобілів, в межах цієї зоні не передбачається, що свідчить про порушення вимог містобудівної документації (Генеральний план м. Коростишів затверджено рішенням п`ятдесят другої скликаної позачергово) сесії шостого скликання Коростишівської міської ради від 13 жовтня 2015 року №1056, план зонування міста Коростишів затверджено рішенням восьмої сесії сьомого скликання Коростишівської міської ради від 17 березня 2016 року №121. Також встановлено та зафіксовано факт експлуатації самочинно збудованого об`єкта без прийняття в експлуатацію даного об`єкта у відповідності до вимог статті 39 Закону. Результати перевірки оформлено відповідно до вимог Порядку.

22 жовтня 2019 року на адресу суду від Коростишівської міської ради надійшло клопотання про заміну неналежного відповідача (а.с.88). Крім того, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з переребуванням уповноваженого представника відповідача на лікарняному (а.с.90).

30 жовтня 2019 року на адресу суду від позивача надійшла заява про поновлення строку для долучення додаткових доказів до матеріалів справи (а.с.93).

У підготовчому засіданні суд ухвалою від 30 жовтня 2019 року, постановленою у порядку статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України без виходу до нарадчої кімнати, відклав підготовче засідання на 13 листопада 2019 року на 10:00 у зв`язку з задоволенням клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 30 жовтня 2019 року (а.с.130-131).

12 листопада 2019 року на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із перебуванням уповноваженого представника відповідача у відпустці (а.с.135).

У підготовчому засіданні суд ухвалою від 13 листопада 2019 року, постановленою у порядку статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України без виходу до нарадчої кімнати, відклав підготовче засідання на 29 листопада 2019 року на 14:30 у зв`язку з задоволенням клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 13 листопада 2019 року (а.с.139).

14 листопада 2019 року на адресу суду електронною адресою надійшли письмові пояснення щодо клопотання про заміну відповідача, у вказаних поясненнях позивач проти вказаного клопотання заперечує та просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю (а.с.142-144).

У підготовчому засіданні суд ухвалами від 29 листопада 2019 року, постановленими у порядку статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України без виходу до нарадчої кімнати, відмовив відповідачу у задоволенні клопотання про заміну неналежного відповідача, закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті, відклав розгляд справи на 6 грудня 2019 року на 11:30 у зв`язку з необхідністю викликати у судове засідання свідка ОСОБА_2 , що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 29 листопада 2019 року (а.с.147-149).

У судовому засіданні 6 грудня 2019 року позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, що зазначені у позовній заяві. В обґрунтування позовних вимог пояснили, що позивач є орендарем у ТДВ «Кортекс» частини будівлі головного корпусу апаратно-прядильного цеху під пункт технічного обслуговування автомобілів, майже усі дії щодо реконструкції вказаного приміщення були здійснені власником, ще до здачі вказаного приміщення позивачу в оренду, тому порушення за які відповідачем накладено на нього штраф та винесено припис по їх усуненню, позивачем не вчинялись, а накладення штрафних санкцій є безпідставними.

Представник відповідача у судовому засіданні 6 грудня 2019 року проти заявлених вимог заперечував та просив у задоволенні позову відмовити з підстав, що зазначені у відзиві на адміністративний позов. В обґрунтування заперечень пояснив, що експертний висновок, що наданий позивачем, як підтвердження, не вчинення робіт по реконструкції орендованого ним приміщення, містить невірне посилання на ДБН. Крім того, представник відповідача зазначив, що орендоване приміщення використовується орендарем не за призначенням. Вважає, що відповідачем правомірно застосовано штрафні санкції до ФОП ОСОБА_1 , позовні вимоги вважає безпідставними.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність з 1 грудня 2008 року, за наступними видами діяльності - технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (основний); роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; надання інших індивідуальних послуг; надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (а.с.19-20).

З 2009 року ФОП ОСОБА_1 орендує у ТДВ «КОРТЕКС» приміщення майстерні, які розміщені в АДРЕСА_5 (частина колишнього прядильного цеху) і є орендарем на час розгляду справи.

На підтвердження наведених обставин позивач надав договори оренди від 30 вересня 2009 року та від 28 грудня 2018 року (а.с.22-24).

На виконання вимог статті 41 Закону, згідно абзацу восьмого пункту 7 Порядку, у відповідності до пункту 1 Порядку, з дотриманням вимог статті 1, статті 3 першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 9, 10, 19, 20, 21, пункту 3 статті 22 "Прикінцеві положення" Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", відповідно до направлень №07-13/025/19 від 25 липня 2019 року, від 8 серпня 2019 року №07-13/028/19, від 20 серпня 2019 року №07-13/031/19 (а.с.32-34) у термін з 20 до 27 серпня 2019 року, посадовою особою Відділу проведено позапланову перевірку щодо дотримання ФОП ОСОБА_1 законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил на об`єкті «Реконструкція частини приміщень апаратно-прядильного цеху під пункт технічного обслуговування автомобілів» за адресою: АДРЕСА_2 .

За результатами вказаної перевірки складено акт від 27 серпня 2019 року №14 (а.с.40-57). За висновками якого виявлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог пункту 1 частини 1, частини 7 статті 34, статті 26, частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та частини 1 статті 9, статті 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», а саме: здійснення реконструкції орендованої у ТДВ «Кортекс» частини будівлі головного корпусу апаратно-прядильного цеху під пункт технічного обслуговування автомобілів без документів, що дають право на виконання будівельних робіт, без належно розробленої та затвердженої проектної документації на будівництво та без забезпечення здійснення авторського та технічного нагляду під час проведення будівельних робіт на даному об`єкті.

27 серпня 2019 року Відділом було складено протокол про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог пункту 1 частин 1, 7 статті 34 та статті 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (самочинне будівництво) (а.с.58-59).

28 серпня 201 року Відділом було складено протокол про порушення ФОП ОСОБА_1 вимог абзацу другого статті 11 Закону України "Про архітектурну діяльність" та пункту 2 Порядку здійснення технічного нагляду під час будівництва архітектури", затвердженого Постановою КМУ №903 від 11 липня 2007 року (не забезпечення здійснення технічного нагляду під час будівництва об`єкта архітектури) (а.с.60-61).

Крім того, 27 серпня 2019 року відповідачем було винесено припис №07-15/012/19 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил (а.с.62-63).

10 вересня 2019 року за результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності Відділом з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради Коростишівського району Житомирської області прийнято постанову №08/07-11/147/19 про визнання ФОП ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України №461 від 13 квітня 2011 року за порушення у сфері містобудівної діяльності та накладено штраф у розмірі 72252,00 грн (а.с.74-75).

Не погодившись із вказаним приписом та постановою та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про основи містобудування" від 16 листопада 1992 року №2780-ХІІ містобудування (містобудівна діяльність) - це цілеспрямована діяльність державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, громадян, об`єднань громадян по створенню та підтриманню повноцінного життєвого середовища, яка включає прогнозування розвитку населених пунктів і територій, планування, забудову та інше використання територій, проектування, будівництво об`єктів містобудування, спорудження інших об`єктів, реконструкцію історичних населених пунктів при збереженні традиційного характеру середовища, реставрацію та реабілітацію об`єктів культурної спадщини, створення інженерної та транспортної інфраструктури.

Відповідно до частини 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Ця ж норма дублюється і у пункті 12 Постанови Кабінету Міністрів України №461 від 13 квітня 2011 року.

Відповідно до частини 1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

На підставі вищевикладеного, відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності несуть лише ті суб`єкти містобудування, які вчинили протиправні діяння. Водночас, факт правопорушення повинен бути належним чином зафіксований та доведений.

Згідно з абзацом другим пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», суб`єкти містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або ті, що виконують функції замовника і підрядника одночасно, несуть відповідальність у вигляді штрафу за такі правопорушення: експлуатація або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації чи в акті готовності об`єкта до експлуатації, вчинені щодо: об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), - у розмірі тридцяти шести прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно з актом від 27 серпня 2019 року, складеним відповідачем за результатами проведення позапланової перевірки на об`єкті «Реконструкція частини приміщень апаратно-прядильного цеху під пункт технічного обслуговування автомобілів» за адресою: м. Коростишів по вул.Героїв Небесної Сотні, 52, встановлені наступні порушення:

- у приміщенні №62 влаштовано пункт шиномонтажного обслуговування автомобілів;

- у приміщенні №60 встановлено автомобільний підіймач та оглядову яму;

- у приміщенні №54 встановлено два автомобільних підіймачі;

- приміщення №61 використовується як робочий кабінет керівника;

- приміщення №55, 57, 58 використовуються як приміщення персоналу;

- приміщення №59 використовується для ремонту вузлів і агрегатів;

- встановлено відсутність інформації про реєстрацію документів, що дають право на виконання підготовчих, будівельних робіт та прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

В акті констатовано, що ФОП ОСОБА_1 є суб`єктом містобудування, крім того у відповідній графі акта (стор. №1) позивач зазначений як забудовник.

Також в акті від 27 серпня 2019 року, як і відповідних протоколах констатовано, що позивач: здійснив будівельні роботи з реконструкції приміщень під пункт СТО; улаштував оглядову яму в приміщенні; втрутився в несучі конструкції шляхом облаштування воріт; закладання двірних і віконних прорізів; прибудування споруди 1,98 х 1,18 метри без повідомлення про початок будівельних робіт, без здійснення забезпечення авторського нагляду; також констатовано, що здійснюється експлуатація СТО, як завершеного будівництвом самочинно збудованого об`єкта, не введеного в експлуатацію.

Суд не погоджується з такими доводами відповідача, з огляду на наступне.

ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність з 1 грудня 2008 року за наступними видами діяльності - Код КВЕД 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів (основний); Код КВЕД 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; Код КВЕД 96.09 Надання інших індивідуальних послуг, н. в. і. у.; Код КВЕД 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна.

Згідно договорів оренди, у тому числі і чинного, будь-які роботи погоджуються з власником, яким є ТДВ «КОРТЕКС», без такої згоди позивач, як орендар, не міг робити капітальний ремонт, а також і поточний, тому що це мало б наслідком порушення умов договору та його законне розірвання з боку власника.

Крім того, позивач стверджує, що він не має можливості виконати вимоги оскаржуваного припису у частині усунення порушень, так як це передбачає проведення будівельних робіт, дозвіл на проведення яких у позивача відсутній.

Позивач у судовому засіданні пояснив, що ним в орендованому приміщенні були проведені лише наступні види робіт, а саме: у 2009 році побілені стіни, замінені дерев`яні вікна на металопластикові та замінені дерев`яні ворота залізними без втручання в їх розміри. Технічний паспорт на орендовані приміщення містить усі існуючі нині елементи, будівля давно введена в експлуатацію власником.

Таким чином, висновок контролюючого органу про обов`язок позивача вводити в експлуатацію чуже майно та без відповідних реконструкцій - є помилковим.

Власник майна - ТДВ «КОРТЕКС», не має жодних претензій щодо порушення умов договору оренди ФОП ОСОБА_1 , зокрема і щодо певних ремонтних робіт, показники приміщення не відрізняються від тих, які зазначені у техпаспорті на нього, в якому приміщення і названі майстернями.

У судовому засіданні 6 грудня 2019 року був допитаний судом, як свідок, власник ТДВ «КОРТЕКС» ОСОБА_2 , який підтвердив, що оглядова яма у приміщенні існувала ще до здачі його в оренду ФОП ОСОБА_1 , закладення віконних отворів відбулось також ще до здачі в оренду вказаного приміщення власником, заміна старих воріт і вікон орендарем була здійснена без зміни геометричних розмірів віконних та дверних пройомів, орендар встановив підйомники і шиномонтажний станок у приміщенні майстерні прядильного цеху, у якій за часів роботи підприємства здійснювалося технічне обслуговування техніки підприємства.

Позивач підтвердив встановлення підйомника і шиномонтажного станка, однак заперечив, що такі роботи відносяться до будівельних, оскільки обладнання є тимчасовою конструкцією, та не відноситься до капітального будівництва.

Крім того, закладання воріт та вікон чи поточний ремонт не є втручанням у несучі конструкції. Так, відповідно до Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджені Постановою КМУ №406 від 7 червня 2017 року, до таких робіт належать роботи з переобладнання та перепланування жилого будинку і жилого приміщення, а також нежилого будинку, будівлі, споруди, приміщення в них, виконання яких не передбачає втручання в огороджувальні та несучі конструкції та/або інженерні системи загального користування, - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними (СС1), з середніми (СС2) та значними (ССЗ) наслідками; заміна існуючих заповнень віконних, балконних та дверних прорізів.

Що стосується прибудови до приміщення прядильного цеху, то вона виконана не капітальним будівництвом без облаштування фундаменту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник - фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву, (аналогічна вимога до замовника наявна і в статті 1 Закону України «Про архітектурну діяльність».

З огляду на вказане, ФОП ОСОБА_1 не відповідає вимогам, встановленим законодавством до суб`єкта містобудування та порушення - як замовник, тому і відсутні підстави покладати відповідальність на позивача, як замовника неіснуючого будівництва.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року справа №804/2417/16.

Згідно висновків якої, стаття 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» передбачає відповідальність за порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності суб`єктів містобудування, які є замовниками будівництва об`єктів (у разі провадження містобудівної діяльності), або тими, хто виконує функції замовника і підрядника одночасно.

Як встановлено судом, ФОП ОСОБА_1 не є суб`єктом містобудування, у розумінні частини 6 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», оскільки не є замовником будівництва, а лише орендує приміщення.

Крім того, аналіз статті 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" дає підстави для висновку про те, що відповідальність за невиконання приписів, можуть нести лише суб`єкти містобудування, і таким не може вважатися орендар приміщення, який не є замовником.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду України від 4 березня 2014 року у справі №21-433а13 та Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі №826/19576/13-а (постанова Верховного Суду від 26 червня 2018 року справа №804/2417/16).

Правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами (частина 1 статті 1 цього ж Закону).

Частиною 2 статті 4 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено поняття суб`єктів містобудування, якими є органи виконавчої влади, Верховна рада АР Крим, Рада міністрів АР Крим, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи.

Таким чином, наведені положення вимог статей вказують на те, що відповідальність може бути покладена на осіб як на суб`єктів містобудування за порушення вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, в разі здійснення ними діяльності, що пов`язана з містобудуванням, будівництвом або будівельними матеріалами. Наявність реєстрації за особою статусу підприємця без вказаної вище діяльності не свідчить про його статус суб`єкта містобудування.

Щодо доводів відповідача про експлуатацію реконструйованого приміщення без введення його в експлуатацію, суд зазначає наступне.

Верховний Суд України у Постанові №21-433а13 зазначив, що Конституційний принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, дає суду підстави для висновку про неможливість застосування санкцій за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням. В контексті хронології правового регулювання спірних відносин поняття «експлуатація не прийнятого в експлуатацію об`єкта» не може тлумачитись як триваюче правопорушення. Змістом цього правопорушення є невиконання обов`язку із введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта містобудування до початку його експлуатації. Суспільна небезпека такого правопорушення насамперед полягає не в недотриманні встановленого правопорядку, а в небезпеці, яка може мати місце в результаті відсутності контролю за безпечністю побудованого об`єкта містобудування з початку його використання.

Частина 8 статті 39 Закону №3038-VI зі змінами, внесеними згідно з Законом України від 20 листопада 2012 року №5496-VI, встановлює, що експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Таким чином, обов`язок введення об`єктів будівництва в експлуатацію, відповідальність за експлуатацію об`єктів, не введених в експлуатацію, можуть стосуватися лише тих суб`єктів, які після закінчення будівництва та початку використання, маючи відповідний обов`язок, не ввели об`єкти містобудування в експлуатацію, за що встановлена відповідна відповідальність.

Тобто, хибним є висновок у протоколі від 27 серпня 2019 року про триваючий характер нібито скоєного правопорушення, так і є хибними самі висновки про допущення позивачем цього порушення.

Також відсутні підстави вважати орендоване позивачем приміщення об`єктом, який не введений в експлуатацію, оскільки він давно побудований, має техпаспорт та відповідні правовстановлюючі документи на власника.

Крім того, у матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що саме позивач здійснював роботи з реконструкції приміщення та був зобов`язаний забезпечувати здійснення технічного нагляду, оскільки будівництва не проводив.

ФОП ОСОБА_1 лише орендує приміщення у тому ж стані, яке було до оренди, і жодної реконструкції, яка передбачає введення приміщення в експлуатацію не здійснював.

Також, частиною 7 статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" вказано підстави для винесення відповідного припису про зупинення і усунення порушень законодавства, а саме: підготовчі та будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, будівельним нормам, стандартам і правилам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без набуття права на їх виконання.

Оскільки позивачем ніяких будівельних чи підготовчих робіт не проводилось, права втручатися в конструкції орендованого майна без згоди власника - не має, тому і відсутні підстави для винесення припису від 27 серпня 2019 року.

У зв`язку з наведеним, протиправним є і оскаржуваний припис від 27 серпня 2019 року, оскільки відсутні порушення, які має усунути позивач.

Щодо порушення порядку проведення відповідачем перевірки, на підставі якої винесено оскаржувані припис та постанову.

Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності і спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.

Відповідно до частини 1 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно з частиною 2 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (частини 3 статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553 затверджено Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями (далі - суб`єкти містобудування) вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Згідно з пунктами 16, 17 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Пункт 12 Порядку №553 зобов`язує посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю у повному обсязі, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний архітектурно-будівельний контроль у межах повноважень, передбачених законодавством. Для чого їм надано право одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю (підпункт 8 пункту 11 Порядку №553).

Наданими позивачем доказами спростовуються виявлені відповідачем порушення містобудівного законодавства.

Аналізуючи вищевикладене та надані докази у їх сукупності, враховуючи всі наведені обставини, суд приходить до висновку про відсутність у діях позивача складу правопорушення у сфері містобудівної діяльності, а саме абзацу другого пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а тому постанова про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 10 вересня 2019 року №08/07-11/147/19 та припис від 27 серпня 2019 року №07-15/012/19 є протиправними та підлягають скасуванню, а позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 необхідно задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 3842,00 грн. У зв`язку з задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, а саме у сумі 3842,00 грн.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Задовольнити адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради (вул. Святотроїцька, 6, м. Коростишів, Житомирська область, 12500, ) про визнання протиправними та скасування припису і постанови.

Визнати протиправним та скасувати припис Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради від 27.08.2019 №07-15/012/19 про усунення порушення Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради від 10.09.2019 №08/07-11/147/19 про накладення штрафу на Фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 в розмірі 72252,00 грн за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконавчого комітету Коростишівської міської ради на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 3842 грн 00 коп. на відшкодування судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складене 16 грудня 2019 року.

Головуючий суддя Д.М. Гурін