Справа № 420/2883/19
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/2883/19
Головуючий в 1 інстанції: Аракелян М. М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Запорожана Д.В.,

суддів - Осіпова Ю.В., Танасогло Т.М.,

при секретарі Андрушкевич М.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Югрейн Агро» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року у справі за позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю «Югрейн Агро» про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В:

Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів звернулось до суду з позовом до ТОВ «Югрейн Агро» про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2018 році у розмірі 20 766,67 грн. та пені 274,12 грн.

Свої позовні вимоги Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів обґрунтувало несплатою відповідачем коштів у добровільному порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року позов задоволено. Стягнуто спірні кошти.

В апеляційній скарзі ТОВ «Югрейн Агро» просить скасувати вищенаведене рішення, як таке, що прийняте з помилковим застосуванням норм матеріального та процесуального права і прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні даного позову.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з обґрунтованості даного позову та наявності підстав для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що ТОВ «Югрейн Агро» зареєстровано Одеським обласним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів 30.01.2019 року №51/247/209, що підтверджується Довідкою №12499 від 30.01.2019 року (а.с. 11).

30.01.2019 року відповідачем подано Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів за 2018 рік за формою №10-ПІ (а.с.8). Згідно відомостей зазначеного звіту, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) складає 9, з них інвалідів штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» - 1 особа.

Згідно Списку працюючих інвалідів - штатних працівників, які мали інвалідність та були зайняті на підприємстві у 2018 році ОСОБА_1 (ІІ група інвалідності) був прийнятий на роботу на підставі Наказу №27-К від 14.12.2018 року (зворот а.с. 8).

На підставі наданого звіту 19.02.2019 року за №03-1/261 позивачем було здійснено розрахунок адміністративно-господарських санкцій за 2018 звітний рік, сума яких склала 20 766,67 грн. (а.с. 9), а також в подальшому нарахована пеня.

Оскільки в межах строку, визначеного законодавством, ці кошти не сплачені, позивач звернувся до суду із даним позовом для примусового стягнення.

Відповідно до ст.8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 року №875-ХІІ, постановою Кабінету Міністрів України №70 від 31.01.2007 року «Про реалізацію статей 19 і 20 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», Положенням про Фонд соціального захисту інвалідів, затвердженого Міністерством соціальної політики України від 14.04.2011 року №129 (далі Положення), Наказом Міністерства праці та соціальної політики від 10.02.2007 року №42.

Відповідно до Положення про Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів - Одеське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів є територіальним органом бюджетної установи - Фонду соціального захисту інвалідів. Одеське обласне відділення Фонду як бюджетна установа є правонаступником Фонду як урядового органу.

Відділення Фонду є юридичною особою. Одним із покладених на відділення Фонду завдань є збір сум адміністративно-господарських санкцій та пені за невиконання підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю. Відділення Фонду вживає заходів щодо стягнення адміністративно-господарських санкцій у разі їх несплати в установлені законодавством терміни та порядку, в тому числі судовому.

Згідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21 березня 1991 року №875-XI (зі змінами та доповненнями) для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, у кількості одного робочого місця.

За вимогами ч.9 ст.19 даного Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, в яких за основним місцем роботи працює 8 і більше осіб, реєструються у відповідних відділеннях Фонду соціального захисту інвалідів за своїм місцезнаходженням і щороку подають цим відділенням звіт про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю.

Відповідно, до вимог ч.10 ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21 березня 1991р. №875-XI (зі змінами та доповненнями) керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативів робочих місць для працевлаштування інвалідів, неподання Фонду соціального захисту інвалідів звіту про зайнятість та працевлаштування інвалідів несуть відповідальність у встановленому законом порядку.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Югрейн Агро» до Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів подано звіт про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2018 рік форми № 10-ПІ, в якому, зокрема, зазначено, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу (осіб) - 8. У відповідності з нормативом місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідач повинен був створити 1 робоче місце, однак не створив жодного.

Факт не створення робочого місця встановлений наступним чином.

Відповідно до пункту 3.2.5 Інструкції щодо заповнення форми №10-ПІ поштова-річна «Звіт про зайнятість та працевлаштування інвалідів», затвердженою Наказом Мінпраці України за №42 від 10.02.2007 року та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України за №117/13384 від 13.02.2017 року (далі - Інструкція), середньооблікова чисельність працівників за період з початку року (в тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової чисельності працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно та діленням одержаної суми на кількість місяців 12 (тобто місяців).

Окрім того, відповідно до п.3.4. Інструкції, данні щодо середньооблікової кількості штатних працівників, облікового складу (рядок 01), середньооблікової кількості штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (рядок 02), та кількість осіб з інвалідністю, які повинні працювати на робочих місцях (рядок 03), відображається в цілих одиницях. Якщо при обчисленні виникає дробове число, його необхідно округлити до цілого (якщо після коми число 5 і більше, то воно обчислюється в бік збільшення).

Судами 1-ї та 2-ї інстанцій встановлено, що на підприємстві з 14.12.2018 року працювала одна особа з інвалідністю ОСОБА_1 (оборотна сторінка а.с. 8).

У відомостях по списку осіб з інвалідність відповідачем самостійно не визначено кількість повних місяців роботи зазначеної особи у Товаристві, зі звіту убачається та не заперечується відповідачем, що інвалід був працевлаштований в останній місяць 2018 року - 14.12.2018р. та пропрацював у 2018 році менше 1 місяця.

Отже, відповідач не створив жодного робочого місця, для працевлаштування осіб з інвалідністю, а у відповідності з нормативом місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю мав створити 1 робоче місце. Навіть з урахуванням того, що ОСОБА_1 пропрацював на підприємстві 1 місяць, отримано наступний коефіцієнт - 1:12=0,08, що шляхом математичного округлення дорівнює 0, що, у свою чергу, свідчить про відсутність працевлаштованих осіб з інвалідністю.

Таким чином відповідно до чинного законодавства норматив робочих місць по працевлаштуванню осіб з інвалідністю протягом звітного 2018 року відповідачем не виконано.

Матеріалами справи також встановлено, що 19.02.2019 року позивачем на підставі отриманого звіту від відповідача було складено розрахунок адміністративно-господарських санкцій за 2018 звітний рік, у якому зазначено, що середньооблікова кількість штатних працівників за звітний рік, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність = 0. З цих підстав у пункті 3 розрахунку позивач прийшов до обґрунтованого висновку, що кількість робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю становить 1.

Відповідно до ч.1 ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

Відповідно до ч.2 ст.20 Закону порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій тягне за собою нарахування пені. Пеня обчислюється виходячи з 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, що діяла на момент сплати, нарахованої на повну суму недоїмки за весь її строк.

Згідно ч.4 ст.20 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» адміністративно-господарські санкції розраховуються та сплачуються підприємствами, установами, організаціями, у тому числі підприємствами, організаціями громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичними особами, зазначеними в частині першій цієї статті, самостійно в строк до 15 квітня року, наступного за роком, в якому відбулося порушення нормативу, встановленого частиною першою статті 19 цього Закону. При цьому, до правовідносин із стягнення адміністративно-господарських санкцій, передбачених цим Законом, не застосовуються строки, визначені статтею 250 Господарського кодексу України.

Відповідач самостійно в строк до 15 квітня 2019 року адміністративно-господарські санкції за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю не сплатив.

Крім цього, згідно з п.4 ч.3 ст.50 Закону України «Про зайнятість населення» №5067 роботодавці зобов`язані: своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію про попит на робочу силу (вакансії); заплановане масове вивільнення працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, у тому числі ліквідацією, реорганізацією або перепрофілюванням підприємств, установ, організацій, скороченням чисельності або штату працівників підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання за два місяці до вивільнення.

На виконання п.4 ч.3 ст.50 Закону №5067 наказом Міністерства соціальної політики України №316 від 31.05.2013 року затверджено Порядок подання форми звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії)».

Відповідно до п.5 розділу І «Загальні положення» Порядку №316, форма №3-ПН подається за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через три робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Приписами Закону №5067 та затвердженого Порядку №316 на роботодавців покладено обов`язок подавати до відповідного центру зайнятості звітність форми №3-ПН лише за наявності у роботодавця попиту на робочу силу (вакансії) не пізніше ніж через 3 робочі дні з дати відкриття вакансії.

Судом встановлено, що 23.05.2019 року позивачем було направлено Лист №03-1/899 на ім`я директора Тарутинського районного центру зайнятості із проханням надати інформацію щодо наявності або відсутності звітів відповідача про наявність вакансій за формою №3-ПН (а.с. 30).

Згідно Листа-відповіді №160/01-30/02 від 05.04.2019 року такі звіти відповідачем не надавались (а.с. 31).

Належних та допустимих доказів на підтвердження надання відповідачем звітності за формою №3-ПН з моменту виникнення підстав для його подання, відповідачем не надано.

Аналіз вищезазначених норм законодавства дав можливість суду у цій справі встановити, що законодавцем чітко визначено, що підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані:

виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця,

створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації;

забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством;

надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів;

звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість і працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України;

в разі не виконання такого нормативу - щороку сплачувати відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції.

Відтак, на підприємство покладається обов`язок працевлаштування інвалідів шляхом створення робочих місць для працевлаштування інвалідів та інформування про таку кількість створених робочих місць органи працевлаштування, в тому числі і центри зайнятості.

При цьому, Законом № 875 також визначено, що працевлаштування інвалідів здійснюється або шляхом їх безпосереднього звернення до підприємства, або шляхом звернення до державної служби зайнятості, яка в свою чергу здійснює пошук роботи для працевлаштування такого інваліда.

З огляду на викладене, обов`язок по працевлаштуванню інвалідів відповідно до встановленого Законом нормативу покладається як на роботодавців, так і на державну службу зайнятості. Механізм реалізації зазначеної програми працевлаштування передбачає здійснення певних заходів з боку підприємств.

Доказом, який свідчить про створення робочих місць для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальних робочих місць, та інформування органів зайнятості про наявність вільних робочих місць для інвалідів, є звіт форми №3-ПН.

Колегія суддів звертає увагу на те, що ТОВ «ЮГРЕЙН АГРО» у 2018 році не подавало звітність за формою 3-ПН - інформація про попит на робочу силу (вакансії), на яких може використовуватися праця осіб з інвалідністю, про що свідчать відповіді Тарутинської районної філії ООЦЗ від 05.04.2019 року № 160/01-30/02 та від 17.09.2019 року № 3830/13/42-19 на листи Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів від 25.03.2019 №03-1/899 та від 28.08.2019 року №04-1/234.

Відповідно до п.4 розділу І Порядку надання форми звітності «Інформація на попит та робочу силу (вакансії)», затвердженого наказом Мінсоцполітики від 31.05.2013 року №316, у редакції наказу Мінсоцполітики від 05.12.2016 року №1476, актуальність зазначених у формі №3-ПН вакансій уточнюється базовим центром зайнятості не менше ніж двічі на місяць під час особистої зустрічі з роботодавцем, у телефонному режимі або через засоби електронного зв`язку.

Пунктом 5 Порядку надання форми звітності №3-ПН «Інформація про попит на робочу силу (вакансії) не пізніше чим через 3 робочі дні з дати відкриття вакансії. Датою відкриття вакансії є наступний день після створення робочого місця чи припинення трудових відносин з працівником, робоче місце якого стає вакантним, або дата, починаючи з якої може бути укладений трудовий договір з найманим працівником.

Згідно ч. 5 ст. 19 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з ч.1 ст.19 цього закону, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством , організацією громадських організацій осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.

Таким чином відповідно до чинного законодавства норматив робочих місць по працевлаштуванню осіб з інвалідністю протягом звітного 2018 року відповідачем не виконано.

Отже, ТОВ «ЮГРЕЙН АГРО», не вжило всіх залежних від нього дій для створення, відповідно нормативу, робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2018 році. Крім того у 2018 році відповідач не інформував центр зайнятості про наявність на товаристві вільних робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, а саме не подавав звітність за формою № 3-ПН, про що свідчить відсутність у відповідача вакантного місця для працевлаштування особи з інвалідністю.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом у постанові від 02 травня 2018 року по справі № 804/8007/16.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не було дотримано вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», що, у відповідності до ст.19 цього Закону, є підставою для нарахування адміністративно-господарських санкцій.

Щодо посилання апелянта на звіт від 30.01.2019 року за формою №10-ПІ судова колегія зазначає наступне.

Згідно «Звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів» за 2018 рік, наданому до відділення Фонду середньооблікова чисельність штатних працівників ТОВ «ЮГРЕЙН АГРО» склала 9 осіб.

У відповідності з нормативом місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, відповідач повинен був створити 1 робоче місце, проте не було створено жодного.

На підприємстві протягом 2018 року працювала особа з інвалідністю: ОСОБА_1 (1 міс) 1:12 = 0.08 = 0.

Мінсоцполітики у своїх листах від 26.03.2017 р. № 1/6-172, від 27.01.2009 р. № 1/6-30/06: «норми щодо працевлаштування осіб з інвалідністю будуть вважатися виконаними, якщо інвалід працював на підприємстві 6 місяців звітного року, а дані табельного обліку використання робочого часу працівників відповідають цим шести місяцям звітного року з частиною другою пункту 3.2 Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Держкомстату від 28.09.20015 р. №286»

За правилами заокруглення, якщо після коми число 5 і більше, то воно округлюється в бік збільшення. Тому, якщо підприємству потрібна 1 особа з інвалідністю, то такий норматив вважатиметься виконаним, якщо особа з інвалідністю працювала 6 повних місяці звітного року, оскільки 6 (місяців): 12 (місяців) = 0.5 = 1 особа

Отже, відповідач не створив жодного робочого місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, а у відповідності з нормативом місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю мав створити 1 робоче місце.

Кількість робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю і не зайнятих особами з інвалідністю = 1.

Таким чином відповідно до чинного законодавства норматив робочих місць по працевлаштуванню осіб з інвалідністю протягом звітного 2018 року відповідачем не виконано.

Згідно звіту про зайнятість і працевлаштування інвалідів за 2018 рік (форма № 10-ПІ) поданого ТОВ «ЮГРЕЙН АГРО» 30.01.2019 року до Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, в рядку 01 середньооблікова кількість штатних працівників - фактично за рік складає 9 осіб; в рядку 02 з них: середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (осіб) - фактично за рік - вказано 1; в рядку 03 кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог статті 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (осіб) - вказано 1. Звіт складено та підписано керівником ТОВ «ЮГРЕИН АГРО».

ТОВ «ЮГРЕЙН АГРО» у 2018 році мало створити одне робоче місце для працевлаштування особи з інвалідністю.

Таким чином, якщо середньооблікова кількість працівників на ТОВ «ЮГРЕЙН АГРО» склала 9 осіб, вказане ТОВ повинно створити одне робоче місце, протягом року на якому повинна пропрацювати одна особа з інвалідністю. Однак вказаний норматив відповідачем не був виконаний, за що передбачені штрафні санкції.

Що стосується розміру санкції та нарахованої пені, суд зазначає наступне.

Згідно п.3.7 Інструкції №42 У рядку 06 відображається сума коштів адміністративно-господарських санкцій, яку повинен сплатити роботодавець у разі невиконання нормативу.

Для роботодавців, у яких працює від 8 до 15 осіб, сума коштів адміністративно-господарських санкцій дорівнює:

рядок 05

рядок 06 = 1 х -----------------

2

Згідно відомостей Звіту про працевлаштування інвалідів за 2018 рік сума у рядку 5 складає 41 533,33 грн. (а.с. 8).

Тобто, сума адміністративно-господарської санкції складає 20 766, 67 грн.

Беручи до уваги розрахунки пені із суми санкції та облікової ставки НБУ, який станом на 07.05.2019 року (дата складання позову) становить 17,5%, розмір пені за 1 день складає 12,46 грн., а за період з 15.04.2019 року (останній день добровільної сплати суми санкції) по 07.05.2019 року складає 12,46 грн. * 22 дні = 274,12 грн.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що 18 листопада 2019 року відповідач самостійно сплатив спірні штрафні санкції у сумі 21 040,79 гривень, що підтверджується випискою від 18.11.2019 року.

Отже, апеляційним судом встановлено, що позивачем вірно встановлено порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Югрейн Агро» положень ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», застосовано адміністративно-господарську санкцію у відповідності до норм чинного законодавства, а також вірно визначено суму пені, що свідчить про наявність підстав для задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду 1-ї інстанції про обґрунтованість даного позову та наявність підстав для його задоволення.

Частиною 1 ст. 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги, колегія суддів, вважає не суттєвими та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Югрейн Агро» - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року у справі за позовом Одеського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів до товариства з обмеженою відповідальністю «Югрейн Агро» про стягнення адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2018 році у розмірі 20 766,67 грн. та пені 274,12 грн - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст виготовлено 18.12.2019 року.

Головуючий Д.В. Запорожан

Судді: Ю.В. Осіпов

Т.М. Танасогло