Справа № 640/3250/19
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/3250/19 Суддя (судді) першої інстанції: Кармазін О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Кучми А.Ю., Бєлової Л.В.

за участю секретаря Юрковець А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень рішень, -

В С Т А Н О В И Л А

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду м.Києва з позовом до ГУ ДФС у м.Києві, в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 03.12.2018 року №, №, № та №.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 29 серпня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у м.Києві від 03.12.2018 року №, №, № та №.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що у позивача виник обов`язок подання декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік та декларування доходу отриманого в зазначеному році у вигляді анулювання (прощення) боргу кредитором.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що відповідно до абз.1 п.8 р.ХХ ПК України не вважається додатковим благом платника податку на доходи фізичних осіб та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу саме, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргом за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 01 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пенсі) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ГУ ДФС у м. Києві проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ПДФО та військового збору від доходів, отриманих як додаткове благо за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

За результатами перевірки складено акт від 09.11.2018 № 4501/26-15-42-03- (далі - Акт перевірки).

Позивачка повідомлена про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки повідомленням від 29.10.2018 № 65715/С/26-15-42-03-27, що разом з копією наказу від 25.10.2018 № 16006 направлено платнику податків на податкову адресу поштою рекомендованим листом з повідомленням про вручення (вручено 30.10.2018).

При перевірці використано: відомості ДРФО за період з 01.01.2015 по 31.12.2015; лист АТ "Укрсоцбанк" від 05.10.2018 № 05.6-12/79-1037, лист позивачки від 02.11.2018 № С/85553/ФОП-інші з додатками.

Перевіркою достовірності відображення у податковій декларації доходу, отриманого платником податку як додаткове благо, а також повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб від такого доходу встановлено: платником податків ОСОБА_1 податкова декларація про майновий стан і доходи за 2015 не подано та дохід отриманий як додаткове благо не задекларований.

Під час перевірки опрацьовано відомості з бази даних ДРФО та встановлено, що платником податків у період з 01.01.2015 - 31.12.2015 отримано дохід 5267337,82 грн. від АТ "Укрсоцбанк за ознакою доходу 126 (дохід, отриманий платником податку, як додаткове благо, сума боргу платника податку анульованого кредитором за його самостійним рішенням.

Листом від 05.10.2018 № 05.6-12/79-1037 АТ "Укрсоцбанк" підтверджує інформацію про суми виплачених (нарахованих) доходів фізичній особі ОСОБА_1 у 2015 за ознакою доходу 126 у сумі 5267337,82 грн.

Тобто, як зазначається в Акті перевірки, платник була належним чином повідомлена про анулювання боргу відповідно до вимог п/п. 164.2.17 "д" ПК України.

Відповідно до висновків акту перевірки, встановлено порушення позивачкою:

п/п. 49.18.4., п. 49.2., п. 176.1., п. 179.1. ПК України - не подання податкової декларації про майновий стан та доходи за 2015;

п. 163.1., п. 164.1., п/п. 164.2.17 "д" ПК України - занижено ПДФО за 2015 у сумі 1 052 858,56 грн.;

п/п. "а" п. 176.1., п. 44.1., п. 44.3. ПК України - не надання до перевірки книги обліку доходів і витрат;

п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України - не нарахування та несплата до бюджету військового збору за 2015 в сумі 79010,07 грн.

В Акті перевірки зазначено про можливість подати заперечення та/або додаткові заперечення за правилами п. 44.7. ПК України.

Під час розгляду справи позивачкою не надано копії заперечень на акт перевірки, однак, до справи залучено відповідь відповідача на вказані заперечення (т.1, а.с. 19), відповідно до якої висновки акту перевірки залишено без змін. Зокрема, зазначено, що твердження позивачки про те, що анульована сума боргу не є її додатковим благом, є безпідставними, оскільки платником не надано жодних документів, які б спростовували висновки, викладені в акті перевірки.

За результатами розгляду заперечень та на підставі акту перевірки прийнято оскаржувані рішення, які були надалі оскаржені до ДФС України.

Рішенням ДФС України від 08.02.2019 № 6368/6/99-99-11-05-01-25 відмовлено у задоволенні скарги. Крім іншого, у рішенні звернута увага, що не вважається додатковим благом та не включається до оподатковуваного доходу платника податку сума, прощена (анульована) кредитором за його самостійним рішенням до закінчення строку позовної давності у розмірі різниці, яка розрахована цим кредитором відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України. З метою оподаткування доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням до закінчення строку позовної давності, та суми прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до п. 8 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України, слід розглядати окремо.

Вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, дійшов висновку, що спірні правовідносини підпадають під дію п.8 підрозділу 1 р.XX "Перехідні положення" ПК України, прощена ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість по кредиту не перевищує суму, визначену наведеним положенням, що свідчить про необґрунтованість віднесення прощеної позивачу суми кредиту до оподатковуваного доходу, відповідно у позивача не виникало обов`язку із декларування вказаної суми прощеного боргу як додаткового блага.

За наслідками перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Податковим кодексом України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

В силу вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 9.1.2 п.9.1 ст.9 ПК України податок на доходи фізичних осіб віднесено до загальнодержавних податків.

У відповідності до п.15.1 ст.15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Підпунктами 16.1.3-16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів та сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з пп.пп.14.1.47, 14.1.56 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу); доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

Підпунктом 162.1.1 п.162.1 ст.162 ПК України встановлено, що платником податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно п.163.1 ст.163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України.

Пунктом 164.1 ст.164 ПК України передбачено, що базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з пп.164.2.17 п.164.2 наведеної статті до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді: основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Відповідно до п.167.1 ст.167 ПК України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті - мінімальна заробітна плата).

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків.

Згідно з п.161 підрозділу 10 р.XX "Перехідні положення" ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу (підпункт 1.1 пункт 161 підрозділу 10 Кодексу), тобто фізичні особи - резиденти, які отримують доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Відповідно до пп.1.3 п.161 підрозділу 10 р.XX "Перехідні положення" ПК України ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

В той же час, п.8 підрозділу 1 р.XX "Перехідні положення" ПК України встановлено, що не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Як вбачається з матеріалів справи, що 20.12.2007 року та АТ "Укрсоцбанк" укладено договір про надання відновлюваної кредитної лінії № 42.07-07/674. Максимальний ліміт заборгованості - 1 300 000 доларів США. Кредит надається на поточні потреби.

Кінцевий термін погашення всіх траншів - до 19.12.2025 року.

18.03.2015 сторонами договору укладено договір про внесення змін № 1 до вищезгаданого договору. Так, у зв`язку зі зміною валюти залишку заборгованості за договором кредиту, сторони домовились: змінити назву договору та викласти її в редакції "Генеральний договір"; змінити валюту кредиту та перевести суму кредити 788 202,76 доларів США (разом із нарахованими процентами в сумі 16 875,68 доларів США в гривню.

Зміна валюти заборгованості за договором кредиту здійснюється шляхом видачі двох разових кредитів загальною сумою 18 516 804,12 грн., з якої:

сума першого кредиту складає 6 434 991,97 грн.,

сума другого кредиту складає 12 081 812,15 грн.

Згідно домовленості сторін договору, вищевказана сума кредитів розрахована за прогнозним курсом 23,00 грн. за 1 долар США на міжбанківському МВРУ станом на дату купівлі іноземної валюти на МВРУ.

Сторони також домовились, що видача кредиту-1 та кредиту-2 в гривні здійснюється шляхом списання кредитором кредитних коштів з позичкових рахунків позичальника у банку на поточний рахунок позичальника . також відкритий у банку.

На підставі заяви про купівлю іноземної валюти або банківських металів, наданої позичальником, сума виданих кредитів зараховується на окремий аналітичний рахунок з подальшим обміном її у валюту заборгованості за договором кредиту на МВРУ на третій операційний день з дня зарахування коштів на вищезазначений рахунок та направляється на погашення наявної на дату укладення цього Договору (про внесення змін) заборгованості за Договором кредиту за Кредитом та нарахованими процентами.

Кошти в гривні, які залишаться після проведення конвертації, направляється на дострокове погашення кредиту-2 в гривні.

Крім іншого констатовано, що за встановленим на день укладання цього Договору про внесення змін курсом НБУ гривневий еквівалент 788 202,76 доларів США складає 17 910 471,28 грн. Крім того, сторонами договору констатовано, що з урахуванням визначеної суми, гривневий еквівалент загальної заборгованості за Договором кредиту (включаючи також заборгованість за кредитом в гривні-1 та кредитом в гривні-2) складає 36 427 275,40 гривень.

Доповнено, однак, що для уникнення непорозумінь сторони підтверджують, що визначений еквівалент заборгованості в іноземній валюті застосовується виключно в інформаційних цілях.

Зазначеним Договором про внесення змін також викладено Договір кредиту в новій редакції.

Так, п. 1 договору кредиту викладений у новій редакції із зазначенням, що в результаті видачі кредитів в гривні, зазначених у вищезгаданому договорі про внесення змін, загальна заборгованість складає: 6 434 991,97 грн. ("Кредит в гривні 1") та 12 081 812,15 грн. ("Кредит у гривні 2") та 805 078,44 доларів США ("Кредит в іноземній валюті").

Листом від 14.05.2015 Банк повідомив позивачку про можливість врегулювання кредиту шляхом одноразового погашення 70% від загальної заборгованості та анулювання залишку боргу.

Між тим, банком та позивачем 06.11.2015 укладено Договір про внесення змін № 2.

Сторонами договору констатовано, що станом на дату укладення цього Договору про внесення змін № 2 заборгованість за Договором кредиту складає:

заборгованість за Кредитом у гривні в сумі 6 085 806,36 грн.,

заборгованість по процентам за користування Кредитом в гривні 1 - 41 773,35 грн.,

заборгованість за Кредитом в гривні 2 - 11 426 209,93 грн.,

заборгованість по процентам за користування Кредитом в гривні 2 - 6033,10 грн.

Сторони прийшли взаємної згоди внести зміни до умов кредитування.

Так, сторони домовились, що погашення за кредитом у гривні 1 в сумі 4 289 305,79 грн. здійснюється позичальником не пізніше 06.11.2015.

Погашення за кредитом у гривні 2 в сумі 8 002 570,12 здійснюється позичальником не пізніше 06.11.2015.

У разі належного виконання позичальником зазначених умов, залишкова заборгованість, а саме: за Кредитом 1 у гривні в сумі 1 838 273,91 грн. та заборгованість за Кредитом в гривні 2 в сумі 3 429 672,91 грн. підлягає анулюванню (прощенню). Датою анулювання (прощення) такої заборгованості вважається день виконання зазначених вище умов погашення частини заборгованості.

Сторони констатували, що шляхом укладання вищезгаданого Договору про внесення змін № 2 позичальник погоджується, що він повідомлений про анулювання (прощення) заборгованості на зазначених вище умовах у зазначеній вище сумі (1838273,91+3429672,91) та про свій обов`язок самостійно сплатити ПДФО з суми прощеної залишкової заборгованості за кредитом і відобразити такий дохід у річній податковій декларації відповідно до вимог ПК України.

В той же час, у розумінні п.8 підрозділу 1 р.XX "Перехідні положення" ПК України сума процентів не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу, а тому сума прощеної заборгованості по процентам за кредитом не вважається доходом позивача.

Разом з тим, різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню (24,30 грн. за 1 долар США), та сумою такого боргу (372483,50 доларів США), визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 01 січня 2014 року (7,9930 грн. за 1 долар США) також не є доходом позивача.

У даному випадку, станом на 01.01.2014 сума боргу складала 788 202,76 доларів США, що за курсом НБУ (7,993 грн. за 1 долар США) складало 6 300 104,66 грн., що в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України не спростовано відповідачем.

Станом на 18.03.2015 змінено валюту зобов`язання, сума заборгованості склала 17 072 471,78 грн., виходячи з курсу НБУ 21,616 грн. за 1 долар США (без врахування процентів, комісій).

Прощена сума "тіла" кредиту, конвертованого до цього у зв`язку із зміною валюти кредиту, станом на 06.11.2015 складала 5 267 946,82 грн. та, виходячи з вищенаведеного аналізу виконання кредитного договору, була складовою основної суми боргу (кредиту).

Відповідно, різниця, яка відповідає умовам застосування пункту 8 Підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, складає 10 772 367,12 грн., що охоплює і суму анульованого боргу 5 267 337,00 грн. (складової основної суми боргу), яка, відповідно, також відповідає умовам застосування пункту 8 Підрозділу 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, що у свою чергу вказує на те, що вказана сума не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

Відтак, висновки відповідача щодо включення зазначеної суми до оподатковуваного доходу є помилковими, зроблені без врахування всіх фактичних обставин, що мали значення для прийняття правильного рішення та без належного аналізу спеціальних норм законодавства, які регулюють спірні відносини, що у свою чергу вказує на протиправність оскаржуваного рішення щодо нарахування ПДФО та наявність підстав для його скасування.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах доводів та вимог апеляційної скарги, беручи до уваги, що прощений ПАТ "Укрсоцбанк" кредитний борг позивача не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у розумінні п.8 підрозділу 1 р.XX "Перехідні положення" ПК України, колегія суддів доходить висновку, що у позивача не виникло обов`язку з подання декларації про майновий стан та доходи за 2015 рік, сплати з вказаної суми податку на доходи фізичних осіб та нарахування військового збору, а тому оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 03.12.2018 року №, №, № та № є протиправними та підлягають скасуванню.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 29 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді А.Ю. Кучма

Л.В. Бєлова