Справа № 345/2978/19
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/11968/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.,

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

за участю секретаря судового засідання: Марцинковської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2019 року, постановлену суддею Кардаш О.І. у м. Калуш Івано-Франківської області, у справі № 345/2978/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого сержанта поліції Калуського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області Олійника Йосипа Йосиповича, Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Калуського міськськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, про визнання дій протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідачів - старшого сержанта поліції Калуського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області Олійника Йосипа Йосиповича, Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Калуського міськськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, у якому просив визнати дії поліцейського щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення до адміністративної відповідальності протиправними, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №051857 від 02.06.2018. При цьому заявлено клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, покликаючись на те, що про наявність постанови йому стало відомо лише 04.07.2019 від державного виконавця.

В обґрунтування позовних вимог покликається на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення. Позивач зазначає, що висновки відповідача про порушення п.2.9 «в» ПДР України не відповідають фактичним обставинам справи.

Рішенням Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2019 року поновлено ОСОБА_1 строк для оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення, позов задоволено частково. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії НК №051857 від 02.06.2018 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасовано у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що в порушення вимог ст. 280 КУпАП інспектором поліції не було встановлено обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальності позивача, а саме не було враховано те, що неполадку транспортного засобу водій не міг виявити і дана неполадка водієм була усунута на місці зупинки. Однак, інспектором не було прийнято дану обставину до уваги. Також інспектором поліції не був вилучений автомобіль і після зупинки та усунення неполадки ОСОБА_1 поїхав із місця зупинки даним автомобілем.

При таких обставинах суд виснував, що при винесенні оскаржуваної постанови у відповідача були підстави для звільнення позивача від адміністративної відповідальності внаслідок малозначності адміністративного правопорушення, оголошення усного зауваження та закриття провадження у справі, так як це порушення тривало незначний час і об`єктивно не могло бути виявлено позивачем під час руху.

Не погоджуючись із рішенням суду, позивач та відповідач - Головне Управління Національної поліції в Івано-Франківській області оскаржили його в апеляційному порядку. Вважають, що рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційних скаргах.

Позивач просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідач Головне Управління Національної поліції в Івано-Франківській області просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи у суді, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без їх участі та відповідно до вимог ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги слід задовольнити частково з наступних підстав.

Так, судом з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесеної поліцейським СРПП Калуського ВП ГУНП в Івано-Франківській області Олійником Й.Й., серії НК №051857 від 02.06.2018, встановлено, що ОСОБА_1 02.06.2018 о 04 год 10 хв. в м. Калуш по вул. Долинській керував транпортним засобом з неосвітленим державним номерним знаком у темну пору доби, чим порушив пп.2.9 «в» ПДР України.

Вказаною постановою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

ОСОБА_1 , вважаючи дії інспектора та постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії НК №051857 від 02.06.2018 протиправними, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з п.8 ч.1 ст.23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.1 ПДР України - ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Підпунктом «в» пункту 2.9 Правил водієві механічних транспортних засобів, зокрема, забороняється керувати транспортним засобом, з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості).

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП, настає в разі керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим та тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст.222 цього Кодексу, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч.6 ст.121 КУпАП.

Відповідно до п.10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП України, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Так, відповідно до ст. 288 КУпАП перевірка законності та обґрунтованості постанови по справі про адміністративне правопорушення судом здійснюється у порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку рішення суб`єкта владних повноважень щодо відповідності критеріям критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності. Оскільки позивач проти вчинення правопорушення заперечує, відповідач зобов`язаний подати докази на спростування таких заперечень.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При прийнятті постанови про накладення адміністративного стягнення за правилами ст.252 КУпАП визначено обов`язок відповідача провести оцінку наявним доказам, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Однак, відповідачем на розгляд суду першої інстанції не надано будь-яких доказів вчинення позивачем зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення.

Тобто, матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121 КУпАП.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень ст.22 КУпАП є помилковим з огляду на таке.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

У законодавстві не закріплено визначення малозначного правопорушення та відсутні вказівки на його ознаки. У кожному конкретному випадку саме орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, розглядає питання про визнання діяння малозначним, виходячи, зокрема, з того, що його наслідки не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб. Тобто, виходячи з приписів наведених норм, вирішення питання щодо звільнення порушника від адміністративної відповідальності, в даному випадку, належить безпосередньо до органів Національної поліції.

Необхідно зазначити, що у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень про притягнення до адміністративної відповідальності адміністративним судом не вирішується питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, а перевіряється законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у таких справах, за наслідками чого суд може визнати незаконним і скасувати рішення про накладення адміністративного стягнення або відмовити у цьому. Суди не вправі підміняти собою державні органи, компетенція яких чітко регламентована чинним законодавством.

При цьому колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В силу частини 1 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити адміністративний позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначено статтею ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 цієї статті за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові особисте суб`єктивне бачення порушеного права чи охоронюваного інтересу та спосіб його захисту.

Позивачем при зверненні до суду заявлено позовні вимоги про визнання дій інспектора протиправними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Оскільки в діях ОСОБА_1 судом не встановлено наявності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 121 КУпАП, що в розумінні п.1 ст. 247 КУпАП є обов`язковою умовою притягнення до адміністративної відповідальності, позивач не може нести адміністративну відповідальність за порушення пп.2.9 «в» ПДР України.

Водночас позовні вимоги про визнання протиправними дій інспектора не підлягають задоволенню. Позовні вимоги про визнання дій старшого сержанта поліції Калуського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області Олійника Йосипа Йосиповича протиправними охоплюються вимогами про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №051857 від 02.06.2018, оскільки відносяться до процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення.

На підставі аналізу норм законодавства та обставин справи, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку що вірним способом відновлення порушених прав позивача є скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії НК №051857 від 02.06.2018 та закриття провадження у справі, що відповідає положенням ч.3 ст.286 КАС України.

Як наслідок, колегія суддів вважає, що при ухваленні судового рішення судом першої інстанції не було надано належної оцінки обставинам справи та положенням ч.3 ст. 286 КАС України стосовно наявності підстав для закриття провадження у справі.

Наведені обставини в своїй сукупності під час прийняття рішення залишилися поза увагою суду першої інстанції, що має наслідком його скасування.

Крім того, відповідно до п.7 ч.3 ст.317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду якщо суд розглянув за правилами спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

В контексті наведених правових норм, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.

Керуючись статтями 242, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Головного Управління Національної поліції в Івано-Франківській області та ОСОБА_1 задовольнити частково, а рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2019 року у справі №345/2978/19 - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №051857 від 02.06.2018, винесену поліцейським СРПП Калуського ВП Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області старшим сержантом Олійником Й.Й., скасувати, а провадження у справі закрити.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний
Постанова складена в повному обсязі 17.12.2019.