Справа № 420/6597/19
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6597/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

за участю секретаря - Ляшенко Ю.В.,

за участю сторін: представника позивача - не з`явився,

представника відповідача - не з`явився,

третьої особи Зінчук О.П. - не з`явилась,

представника третьої особи

ОСОБА_1 - Неведомського В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду справу за позовом ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (66300, Одеська область, м. Подільськ, проспект Шевченка, 16, ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій щодо звернення стягнення та зобов`язання утриматись від вчинення дій щодо звернення стягнення,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправними дії старшого державного виконавця Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кіртоки В.Є., щодо звернення стягнення на належну ОСОБА_2 1/2 частину магазину розташованого за адресою: АДРЕСА_3 ;

зобов`язати державного виконавця у виконавчому провадженні ВП 53525560 утриматись від звернення стягнення па майно, яке належить ОСОБА_2 а саме на 1/2 частину магазину розташованого за адресою: АДРЕСА_3 .

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що Подільським міжрайонним відділом ДВС заведено виконавче провадження ВП 53535560 про стягнення з ОСОБА_3 боргу в сумі 594 197,65 грн.

Під час виконавчого провадження старшим державним виконавцем Подільського МВДВС Орєшиною В.Є. було накладено арешт на магазин «Монте Крісто» за адресою Одеська область, проспект Перемоги, 1Г

В цьому ж виконавчому провадженні цим же виконавцем було накладено арешт на рухоме майн, а саме; новий одяг загальною вартістю біля 600 000 грн., при цьому було описане та арештоване не все рухоме майно, а лише його частина, хоча боржник ОСОБА_3 пропонувала виконавцю описати й інше рухоме майно.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду від 18.09.2019 року в справі щодо поділу майна подружжя судом було затверджено мирову угоду, якою визнано право власності на 1/2 частину магазину за позивачем ОСОБА_2 ..

Позивач вважає, що рішення старшого державного виконавця Подільського МВДВС ГТУЮ в Одеській області Кіртоки В.Є. є протиправним, оскільки ні законом України «Про виконавче провадження» ні «Інструкцією з організації примусового виконання рішень» не передбачено реалізацію майна особи, яка не є боржником. Половина магазину, який виконавець має намір виставити на торги належить позивачу ОСОБА_2 , що підтверджено судовим рішенням, яке набрало законної сили. Отже звернення стягнення на належну позивачу 1/2 частину магазину є протиправним.

Крім цього, позивач зазначив, що відповідачем було накладено арешт не на все рухоме майно боржника. Під час складання протоколу 05.09.2019 року боржником ОСОБА_3 пропонувалось виконавцю для арешту та звернення стягнення ще рухоме майно (нові речі), однак про вказану пропозицію виконавцем на зазначено навіть в протоколі та зазначена пропозиція навіть не розглядалась.

Ухвалою судді від 09.12.2019 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей встановлених ст.ст.268-272, 287 КАС України. Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 . Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17.12.2019 року на 10:30 год.

Крім того, ухвалою судді від 17.12.2019 року було витребувано з Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП №53525560.

13.12.2019 року від відповідача до суду надійшли заперечення, які по суті є відзивом, в яких відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що на виконанні у Подільському міжрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - відділ) перебуває виконавче провадження в АСВП № 53535560 по примусовому виконанню виконавчого листа № 505/3196/14-ц від 06.03.2017 року, виданого Котовським міськрайонним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 588309,34 грн. та судового збору у розмірі 5888,31 грн., а всього 594197,65 грн.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, єдиним власником магазину "Монге Крісто", місцезнаходження: АДРЕСА_3 , часта власності 1/1 є боржник за виконавчим провадженням в АСВП № 53535560 ОСОБА_3

На час передачі арештованого майна на реалізацію, тобто станом на 15.11.2019 року згідно з інформацією з відповідних реєстрів, право власності на магазин "Монте - Крісто", розташований за адресою: АДРЕСА_3 100% у повній мірі належить боржнику за виконавчим провадженням в АСВП № 53535560 ОСОБА_3 .

Таким чином, правові підстави для визнання протиправними дій щодо звернення стягнення та зобов`язання утриматись від вчинення дій щодо звернення стягнення за виконавчим листом № 505/3196/14-ц від 06.03.2017 року, виданим Котовським міськрайониим судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 588309,34 гри. та судового збору у розмірі 5888,31 грн., а всього 594197,65 грн. відсутні.

16.12.2019 року до суду надійшли матеріали виконавчого провадження ВП №53525560.

В судовому засіданні 17.12.2019 року, ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, ОСОБА_1 було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

В судове засідання 17.12.2019 року позивач та його представник не з`явились, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином та своєчасно. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

В судове засідання 17.12.2019 року відповідач не з`явився, про час та місце розгляду повідомлялись належним чином та своєчасно. В наданих запереченнях відповідач просив справу розглянути за його відсутності.

В судове засідання 17.12.2019 року третя особа ОСОБА_3 не з`явилась, про час та місце розгляду повідомлялась належним чином та своєчасно. Про причини неявки не повідомила. Жодних клопотань до суду не надала.

В судовому засіданні 17.12.2019 року представник третьої особи Перцухова О . О . , заперечував проти задоволення позову.

Заслухавши думку представника третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.

На виконанні у Подільському міжрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - відділ) перебуває виконавче провадження в АСВП № 53535560 по примусовому виконанню виконавчого листа № 505/3196/14-ц від 06.03.2017 року, виданого Котовським міськрайонним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 588309,34 грн. та судового збору у розмірі 5888,31 грн., а всього 594197,65 грн.

20.06.2019 року по зазначеному виконавчому провадженню старшим державним виконавцем Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Орєшиною В.Є. було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, відповідно до якої описано та накладено арешт на магазин «Монте-Крісто», літ. «А,А1,А2», загальною площею 94,1 кв.м., в тому числі торговельною площею 64,3 кв.м. реєстраційний номер 36645217, місцезнаходження: Одеська область, м. Подільськ (Котовськ) проспект перемоги, 1-г.

Ухвалою Котовського міськрайонного суду від 18.09.2019 року в справі №505/1850/19 щодо поділу майна подружжя судом було затверджено мирову угоду, якою за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину магазину за адресою: АДРЕСА_3 .

15.11.2019 року Подільським міжрайонним відділом Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області було направлено до Одеської філії ДП «СЕТАМ» заявку про реалізацію арештованого майна при примусовому виконанні виконавчого провадження в АСВП № 53535560, а саме магазину «Монте-Крісто», літ. «А,А1,А2», загальною площею 94,1 кв.м., в тому числі торговельною площею 64,3 кв.м. реєстраційний номер 36645217, місцезнаходження: Одеська область, м. Подільськ (Котовськ) проспект перемоги, 1-г.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши законність дій та рішень відповідача, суд прийшов до висновку, що позов не належить до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно з ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження", у разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом. Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам. У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, ст. 182 Цивільного кодексу України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 4, ст. 182 Цивільного кодексу України, права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем вчинялись дії з примусового виконання виконавчого листа № 505/3196/14-ц від 06.03.2017 року, виданого Котовським міськрайонним судом Одеської області, про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 588309,34 грн. та судового збору у розмірі 5888,31 грн., а всього 594197,65 грн.

На час передачі арештованого майна на реалізацію, станом на 15.11.2019 року, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на магазин "Монте - Крісто", розташований за адресою: Одеська область, м. Подільськ ( кол . Котовськ), проспект Перемоги, буд. 1 -г, у повній мірі належить боржнику за виконавчим провадженням в АСВП № 53535560 ОСОБА_3 .

З приводу посилань позивача на той факт, що ухвалою суду від 18.09.2019 року було затверджено мирову угоду, якою за ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину магазину за адресою: АДРЕСА_3 , суд зазначає, що відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ухвала суду про затвердження (визнання) мирової угоди є підставою для державної реєстрації права власності.

З матеріалів справи вбачається, що жодних дій з реалізації майна ОСОБА_2 , який не є боржником за вищезазначеним виконавчим провадженням, відповідачем не вчинялось. Право власності ОСОБА_2 на 1/2 частину магазину "Монте - Крісто", розташованого за адресою: АДРЕСА_3 - г , не зареєстровано.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що відсутні підстави для визнання протиправними дії щодо звернення стягнення на належну ОСОБА_2 1/2 частину магазину розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим у задоволенні позовної заяви слід відмовити.

Доводи позивача, якими він обґрунтовував свої позовні вимоги, не знайшли свого підтвердження впродовж розгляду справи та спростовуються наведеними в рішенні суду обставинами. Адже, згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бендерський проти України" від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229, ст.ст. 241-246, 268, 269, 272, 287, п.15.5 ч.1 розділу VII КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Подільського міжрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (66300, Одеська область, м. Подільськ, проспект Шевченка, 16, ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій щодо звернення стягнення та зобов`язання утриматись від вчинення дій щодо звернення стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.272 КАС України.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.А. Радчук.

.