Справа № 640/8150/19
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/8150/19 Суддя (судді) першої інстанції: Арсірій Р.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Мєзєнцева Є.І.

Чаку Є.В.

При секретарі Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засідані апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області до Консорціуму "Військово-будівельна індустрія" Філія "Хмельницька автобаза №82" про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Консорціуму "Військово-будівельна індустрія" Філія "Хмельницька автобаза №82" про стягнення податкового боргу в розмірі 149 971,10 грн по земельному податку з юридичних осіб та по податковому повідомленню-рішенню № від 01 листопада 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року в задоволенні даного адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд виходив з того, що відповідачем надано докази оскарження до суду податкового повідомлення - рішення № від 01 листопада 2018 року, на підставі якого за ним обліковується заборгованість, податкове зобов`язання, визначене вказаним податковим повідомленням - рішенням, є неузгодженим, що вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що оскарження відповідачем податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області № від 01 листопада 2018 року, на підставі якого за ним обліковується заборгованість, не свідчить про його неузгодженість, та не є підставою для відмови у задоволенні позову.

На думку апелянта, грошові зобов`язання вважаються узгодженими до того часу, поки рішення контролюючого органу про нарахування грошових зобов`язань за результатами адміністративного та судового оскарження не буде скасовано.

Відсутність судового рішення про скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області № свідчить про порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Відповідачем подано до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому він наполягає на законності оскаржуваного рішення та просить залишити його в силі.

Оскільки сторони до суду не з`явилися, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Консорціум "Військово-Будівельна Індустрія" Філія "Хмельницька автобаза №82" зареєстровано в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та перебуває на обліку в органах ДФС, як платник податків.

Судом першої інстанції встановлено, що за відповідачем обліковується податкова заборгованість у розмірі 149 971,01 грн. з ПДВ.

15 жовтня 2008 року позивачем прийнято податкову вимогу форми «Ю» №1/1024.

Вказану суму боргу відповідач самостійно в установлений законом строк не сплатив. Відповідно, у Консорціум "Військово-Будівельна Індустрія" Філія "Хмельницька автобаза №82" утворилася заборгованість перед бюджетом по земельному податку з юридичних осіб.

У зв`язку з несплатою відповідачем у добровільному порядку вказаної суми заборгованості, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За пп. 14.1.39 п. 14.1 стаття 14 Податкового кодексу України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп. 14.1.156 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно п.36.1 статті 36 Кодексу податковим обов`язком визначається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України передбачено, що виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу, за місцезнаходженням земельної ділянки, податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями (п. 286.2 статті 286 ПК України).

Згідно вимог п.287.3 статті 287 ПК України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Відповідно до п.57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.58.1 статті 58 ПК України, у разі коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян), або у разі коли за результатами перевірки контролюючий орган встановлює факт невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації, або зменшує розмір задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованого платником податків відповідно до розділу V ПК України, такий контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення.

Згідно п.56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п. 56.18 статті 56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Зі змісту вказаної норми, з урахуванням вимог статті 102 Податкового кодексу України, випливає, що платник податків може звертатися до суду з вимогою щодо протиправності податкового повідомлення-рішення протягом 1095 днів з моменту отримання такого рішення.

За таких обставин, строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду становить 1095 днів і обчислюється з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено. Зазначений строк продовжується на час досудового врегулювання спору - процедури адміністративного оскарження відповідного рішення до контролюючого органу (від дня подачі скарги до моменту отримання рішення контролюючого органу за результатами її розгляду).

Згідно п. 59.1 статті 59 Податкового кодексу України, у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п. 59.5 цієї статті у разі, якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Крім того, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі (п.95.1 статті 95 Податкового кодексу України).

Між тим, відповідачем було надано до матеріалів справи докази оскарження до адміністративного суду податкового повідомлення - рішення № від 01 листопада 2018 року, на підставі якого за ним обліковується заборгованість, а тому, відповідно, як вірно встановив суд першої інстанції, податкове зобов`язання, визначене зазначеним податковим повідомленням-рішенням, є неузгодженим, що вказує на відсутність правових підстав для задоволення позову.

Посилання апелянта на те, що оскарження відповідачем податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області № від 01 листопада 2018 року, на підставі якого за ним обліковується заборгованість, не свідчить про його неузгодженість, є безпідставним, оскільки, як зазначалось вище, відповідно до п. 56.18 статті 56 ПК України, грошові зобов`язання, визначені в податкових повідомленнях-рішеннях, є неузгодженими саме до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Зазначеної правової позиції дотримується і Верховний Суд, зокрема, в постанові від 05 листопада 2018 року по справі № 808/2258/17.

Разом з тим, ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 16 вересня 2019 року у справі № 640/15497/19 було відкрито провадження за позовом щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області № від 01 листопада 2018 року. Станом на день розгляду справи рішення по вказаній справі не прийнято.

Отже, враховуючи те, що судове рішення у справі щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Хмельницькій області № від 01 листопада 2018 року. не прийнято, податкове зобов`язання не вважається узгодженим, тому позовні вимоги податкового органу щодо стягнення з відповідача на підставі вищезазначеного податкового-повідомлення рішення суми податкового боргу у розмірі 149 971,01 грн., є необґрунтованими та безпідставними.

Необхідно зазначити, що в апеляційній скарзі представником позивача не було спростовано оскарження до суду відповідного ППР. При цьому він лише посилався на те, що грошові зобов`язання вважаються узгодженими до того часу, поки рішення контролюючого органу про нарахування грошових зобов`язань, за результатами адміністративного та судового оскарження не буде скасовано, що в ході розгляду справи було спростовано судом.

Відтак під час розгляду зазначеної справи в суді апеляційної інстанції апелянтом не доведено, що при постановленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції здійснив порушення норм матеріального чи процесуального права, або неповною мірою з`ясував обставини, що мають значення для її вирішення.

Таким чином, вірним є висновок суду першої інстанції про відмову в задоволенні даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: Є.І. Мєзєнцев

Є.В. Чаку