Справа № 160/9286/18
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 160/9286/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Національної поліції України на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у справі №160/9286/18 за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Національної поліції України, в якому просив:

- визнання протиправною бездіяльність Голови Національної поліції України в частині не прийняття рішення на підставі заяви ОСОБА_1 від 08.10.2018 року щодо бажання проходити службу в Національній поліції України;

- зобов`язання Голови Національної поліції України на підставі заяви ОСОБА_1 від 08.10.2018 року прийняти на службу до поліції шляхом видання відповідного наказу.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Національної поліції України в частині не прийняття рішення на підставі заяви ОСОБА_1 від 08.10.2018 року щодо бажання проходити службу в Національній поліції України. Зобов`язано Національну поліцію України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.10.2018 року щодо прийняття на службу до поліції з урахуванням правової позиції суду, викладеної в цьому рішенні. В решті позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача за довіреністю (Полівчук Д.П.) підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі. Позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши підстави для перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, ОСОБА_1 з серпня 1992 р. по 27.10.2014 р. проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1462 о/с від 01.08.2014 р. ОСОБА_1 призначено на посаду начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці.

Наказом міністра МВС України № 2238 о/с від 27.10.2014 р. ОСОБА_1 звільнено з посади начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці на підставі пп. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади» № 1682-VІІ від 16.09.2014 р. та п. 62 «а» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (із постановленням на військовий облік).

Наказ № 2238 о/с від 27.10.2014 р., позивач оскаржив до суду. Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року у справі №804/19009/14 позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано наказ міністра МВС України № 2238 о/с від 27.10.2014 р. про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці на підставі пп. 1 п. 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про очищення влади» № 1682-VІІ від 16.09.2014 р. та п. 62 «а» Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ у запас Збройних сил (із постановленням на військовий облік);

- поновлено ОСОБА_1 на посаді начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці з 28.10.2014 р.;

- стягнуто з Управління МВС України на Придніпровській залізниці середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.10.2014 р. по 11.07.2018 р. в розмірі 411 726,24 грн. з утриманням відповідних податків та зборів;

- в решті позовних вимог відмовлено;

- допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці та в частині виплати грошового утримання у межах суми стягнення за один місяць.

01.08.2018 року т.в.о. Міністра внутрішніх справ України Яровим С.А. винесено наказ №979о/с, яким на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року у справі №804/19009/14 поновлено ОСОБА_1 (Т-640704) на посаді начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці з 28.10.2014 року.

З вищезазначеним наказом позивача було ознайомлено 01.10.2018 року та вчинено відповідний запис в трудовій книжці, проте фактично позивача не було допущено до виконання посадових обов`язків, не забезпечено робочим місцем та не здійснено нарахування заробітної плати.

Листом від 01.10.2018 року Ліквідаційна комісія Управління МВС України на Придніпровській залізниці повідомила, що не має повноважень щодо вжиття заходів по реалізації наказу від 01.08.2018 року №979о/с щодо фактичного поновлення ОСОБА_1 на посаді та визначення функціональних обов`язків, оскільки посада начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці на підставі наказу МВС України від 30.06.2011 року №378 «Про затвердження номенклатури посад щодо призначення, переміщення, звільнення осіб рядового і начальницького складу та працівників органів внутрішніх справ» відноситься до переліку посад керівного складу МВС, на які працівники призначаються і з яких звільняються наказами Міністра внутрішніх справ України. Крім того, вищезазначеним листом позивача повідомлено, що наказом МВС України від 22.06.2015 року №741 «Про організаційно-штатні зміни в підрозділах транспортної міліції» скорочено в УМВС України на Придніпровській залізниці всі існуючі посади в кількості 865 посад.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року у справі №804/19009/14, позивач звернувся 08.10.2018 року до Міністра МВС України Авакова А.Б. із заявою, в якій просив:

- видати наказ щодо затвердження штатного розпису УМВС України на Придніпровській залізниці та внести до штатного розпису посади начальника УМВС України на Придніпровській залізниці;

- вжити організаційні заходи щодо фактичного поновлення на посаді, яку позивач займав до звільнення;

- вирішити питання щодо продовження служби в поліції та призначити позивача на посаду в органах поліції, так як позивач бажає проходити службу та відповідає вимогам поліцейських, визначеним законом.

Управлінням документування службової діяльності МВС України листом від 19.10.2018 року № У-9597 повідомлено, що порушені у зазначеному зверненні питання належать до компетенції Національної поліції України, тому на підставі ч.3 ст.7 Закону України «Про звернення громадян» звернення позивача надіслано за належністю до розгляду та інформування заявника в установлений строк.

В свою чергу Департаментом кадрового забезпечення Національної поліції України листом №К-1079/12/1/1/03-2018 від 07.11.2018 року позивача повідомлено, що оскільки термін подання заяви позивачем про прийняття на службу до поліції минув, норми пункту 9 розділу ХІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» до позивача не застосовуються. У вказаному листі надано роз`яснення, що громадяни України, які виявили бажання вступити на службу до поліції, у тому числі і колишні працівники органів внутрішніх справ, беруть участь в конкурсі на зайняття вакантних посад на загальних підставах. Додатково проінформовано, що питання виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.07.2018 року у справі №804/19909/14 в частині поновлення позивача на займаній посаді до звільнення та затвердження штатних розписів підрозділів МВС України до компетенції Національної поліції України не належать.

30.10.2018 року та 16.11.2018 року позивач звертався з рапортами до Міністра МВС України щодо його переміщення до Національної поліції України для продовження проходження служби.

16.01.2019 року наказом Міністерства внутрішніх справ України №260/с «По особовому складу», начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці полковника міліції ОСОБА_1 (Т-640704) звільнено з органів внутрішніх справ в запас Збройних Сил за пунктом 64 «г» (через скорочення штатів).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив наявність протиправної бездіяльності з боку відповідача в частині виконання рішення суду у справі № 804/19009/14, а тому належним захистом порушеного права позивача є саме зобов`язання Голови Національної поліції України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.10.2018 року про прийняття на службу до поліції з урахуванням правової позиції суду, викладеної в рішенні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, 02.07.2015 року прийнятий Закон України «Про Національну поліцію» № 580-VIII, який набрав чинності 07.11.2015 року. З дати набрання Законом України «Про Національну поліцію» чинності втратив чинність Закон України «Про міліцію».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію», національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

У відповідності до п.7 розділу ІХ Прикінцевих та перехідних положень Закону УКраїни "Про національну поліцію" Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» (чинна з 24.09.2015 року) постановлено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства внутрішніх справ України, в тому числі: Управління МВС України на Придніпровській залізниці та Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області, та утворити територіальні органи Національної поліції, в тому числі Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Приписами Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», визначено, що юридична особа є такою, що припинилася, з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи (ч. 2 ст. 33). Дата внесення до Єдиного державного реєстру запису про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті її ліквідації є датою державної реєстрації припинення юридичної особи (ч. 9 ст. 36).

Статтею 104 ЦК України визначено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Головне управління Міністерства внутрішніх справ України в Дніпропетровській області перебуває в стані припинення з 05.11.2015 року. В свою чергу Державна реєстрація Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснена 07.11.2015 року.

Положеннями пунктів 8 - 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що з дня опублікування цього Закону (опубліковано 06.08.2015 року) всі працівники міліції (особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), а також інші працівники Міністерства внутрішніх справ України, його територіальних органів, закладів та установ вважаються такими, що попереджені у визначеному порядку про можливе майбутнє звільнення через скорочення штатів (п.8).

Працівники міліції, які виявили бажання проходити службу в поліції, за умови відповідності вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, упродовж трьох місяців з дня опублікування цього Закону можуть бути прийняті на службу до поліції шляхом видання наказів про призначення за їх згодою чи проходження конкурсу на посади, що заміщуються поліцейськими, у будь-якому органі (закладі, установі) поліції. Посади, що пропонуються особам, зазначеним у цьому пункті, можуть бути рівнозначними, вищими або нижчими щодо посад, які ці особи обіймали під час проходження служби в міліції (п.9).

Працівники міліції, які відмовилися від проходження служби в поліції та/або не прийняті на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, звільняються зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів. Указані в цьому пункті особи можуть бути звільнені зі служби в органах внутрішніх справ до настання зазначеного в цьому пункті терміну на підставах, визначених Положенням про проходження служби рядовим та начальницьким складом органів внутрішніх справ (п.10).

Отже, Законом України «Про Національну поліцію» передбачено право осіб, які проходили службу в органах внутрішніх справ (міліції) і відповідають вимогам до поліцейських, визначеним цим Законом, за їх бажанням (згодою) бути прийнятими на службу до поліції в тримісячний термін з моменту попередження про наступне вивільнення, тобто до 06.11.2015 року включно. У разі не прийняття на службу до поліції через невідповідність вимогам до поліцейських, або ж відмови від проходження служби в поліції, працівника міліції звільняють зі служби в органах внутрішніх справ через скорочення штатів, тобто, на підставі пункту 64 г «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ».

З приписів п. 9 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію» вбачається, що передумовою видання наказу про призначення особи на посаду в поліцію є отримання від цієї особи згоди.

При цьому судом першої інстанції встановлено та не заперечується учасниками справи, що у визначений період з 06.08.2015 року по 06.11.2015 року позивач реалізував своє право на поновлення на посаді начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці з 28.10.2014 р., яке було порушено шляхом видання протиправного наказу № 2238 о/с від 27.10.2014 р. про звільнення ОСОБА_1 .

Вказані обставини встановлені судовим рішенням у справі №804/19009/14, яке набрало законної сили 11 червня 2019 року та з урахуванням норм ст. 78 КАС України не підлягають додатковому доказуванню.

Таким чином, на час ліквідації органів МВС та утворення органів Національної поліції України тривав розгляд адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 про поновлення його на посаді в органах МВС, що унеможливило його звернення про прийняття на службу в поліції з об`єктивних незалежних від нього підстав. Крім того, судовим рішенням по справі № 804/19009/14, яке набрало законної сили 16.10.2019 року, визнано протиправним рішення суб`єкта владних повноважень щодо звільнення позивача з органів МВС, тобто відновлення порушеного права в даному випадку має відбутись виключно шляхом вирішення заяви про прийняття позивача на службу до органів національної поліції.

Доводи апелянта стосовно того, що позивач не був працівником ГУ МВС України в Дніпропетровські області, і його звільнення не пов`язано з реформуванням правоохоронної системи України, яке було проведене у 2015 році, а тому позивач не вправі вимагати поновлення його на роботі на новоутвореному підприємстві, якщо він не був туди переведений в установленому порядку, колегія суддів розцінює критично з огляду на наступне.

Працюючи на посаді начальника Управління МВС України на Придніпровській залізниці, фактично позивач працював у органах Міністерства внутрішніх справ.

Колегія суддів вважає, що оскільки позивач на час звільнення, працював в органах МВС, то міг висловити бажання щодо переведення його до органів національної поліції лише після вирішення спору щодо законності прийнятого відносно нього наказу про звільнення та поновлення його на посаді в органах МВС. До поновлення його на відповідній посаді підстав звертатись із заявою про переведення його до органів національної поліції позивач не мав.

Таким чином, бажання позивача працювати у органах національної поліції фактично було висловлено в тому числі, зокрема, шляхом звернення до суду за захистом порушеного права на працю, що знайшло відображення у рішенні суду першої інстанції.

В порушення вимог пункту 9 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про Національну поліцію», з моменту опублікування Закону України «Про національну поліцію» (з 06.08.2015 року) та до прийняття ГУ МВС України в Дніпропетровській області наказу № 26 о/с від 16.01.2019 року в частині звільнення позивача за пунктом 64 г (через скорочення штату) позивачу не було запропоновано жодної посади (рівнозначної, вищої чи нижчої) в органах поліції, та не було перевірено можливості його подальшого використання на службі, відповідності вимогам поліцейського та не вирішено питання про можливість переведення позивача до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 28 жовтня 2014 року у справі №21-484а14, з яким погодився Верховний Суд у своїх постановах від 16 травня 2019 року у справі №823/5361/15 та від 16 травня 2019 року у справі №820/10744/15, з приводу наступного: встановлена законодавством можливість ліквідації державної установи (організації) з одночасним створенням іншої, яка буде виконувати повноваження (завдання) особи, що ліквідується, передбачає зобов`язання роботодавця (держави) по працевлаштуванню працівників ліквідованої установи.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

З урахуванням приведеного, колегія суддів дійшла висновку, що постанова суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні в судовому засідання усіх обставин справи в їх сукупності.

Статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної поліції України - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у справі №160/9286/18- залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко