Справа № 328/2628/19
Суддя: Новікова Н. В.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Новікової Н.В., за участю секретаря судового засідання Похвалітової М.В.,

розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дії протиправною та відшкодування шкоди, завданої протиправною дією, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить: (1) визнати дію відповідача протиправною і зобов`язати відповідача відкрити виконавче провадження з виконання судового рішення; (2) стягнути з відповідача на його користь відшкодування шкоди, завданої протиправною дією, у сумі 308 євро за офіційним курсом Національного банку України; (3) зобов`язати відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 09.09.2019 позивач направив відповідачу заяв про примусове виконання рішення та виконавчий лист у справі №2-а-3497/2011, виданий 10.09.2013 Токмацьким районним судом Запорізької області, про зобов`язання Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплатити йому разову грошову допомогу до 5-го травня за 2011 рік, встановлену ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням різниці вже виплаченої суми. 25.09.2019 відповідач повернув виконавчий лист без прийняття без виконання, оскільки виконання виконавчого листа не підвідомче відповідачу, про що склав відповідне повідомлення. Дії відповідача суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник за виконавчим листом є структурним підрозділом Запорізької обласної адміністрації, отже виконавче провадження підвідомче відповідачу. Заборгованість за рішенням суду виникла 05.05.2011. Внаслідок інфляції присуджена до стягнення сума знецінилась, чим позивачу завдана шкода у сумі 308 євро.

12.12.2019 представником відповідача надано відзив на позовну заяву, в якому представник просить у позов відмовити в повному обсязі. В обґрунтування відзиву зазначено, що позивачем не надано доказів того, що відповідач має нести відповідальність за невиконання судового рішення, винесеного на користь позивача.

Позивач у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки не повідомив. Неявка позивача не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Неявка позивача не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, неявку сторін у судове засідання, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд відповідно до ч.9 ст.205 КАС України розглядає справу у письмовому провадженні.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступних висновків.

10.09.2013 Токмацьким районним судом Запорізької області виданий виконавчий лист у справі №2-а-3497/2011 про зобов`язання Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплатити позивачу ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5-го травня за 2011 рік, встановлену ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням різниці вже виплаченої суми, що підтверджується виконавчим листом.

16.06.2014 боржник Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації частково виконав рішення суду, здійснивши перерахунок стягувачу ОСОБА_1 разової грошової допомоги до 5-го травня за 2011 рік, встановлену ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», яка склала 3 360 гривень, що підтверджується листом боржника від 16.06.2014.

09.09.2019 стягувач ОСОБА_1 направив відповідачу заяву про примусове виконання виконавчого листа №2-а-3497/2011, виданого 10.09.2013 Токмацьким районним судом Запорізької області, про зобов`язання Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплатити йому разову грошову допомогу до 5-го травня за 2011 рік, встановлену ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням різниці вже виплаченої суми. За наслідками розгляду заяви державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертична Віта Володимирівна прийняла рішення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки його виконання не підвідомче державному виконавцю. Вказані обставини підтверджуються повідомленням про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 25.09.2019 №60149497/20.1-19.

Відповідно до положень ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

У Законі України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) поняття «виконавче провадження» розуміється як завершальна стадія судового провадження (стаття 1). Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Наведене узгоджується з практикою ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право на справедливий суд. Так, у рішенні від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Case of Hornsby v. Greece) ЄСПЛ зазначив, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно з п.10 ч.4 ст.4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно з п.4 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5 (далі - Інструкція №512/5) відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України підвідомчі рішення, за якими: боржниками є Апарат Верховної Ради України, Адміністрація Президента України, Кабінет Міністрів України, центральні органи виконавчої влади, Конституційний Суд України, Верховний Суд, вищі спеціалізовані суди, апеляційні суди, Генеральна прокуратура України, регіональні прокуратури, Національне антикорупційне бюро України, Вища рада правосуддя, Національний банк України, Рахункова палата, Управління справами Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, обласні, Київська і Севастопольська міські ради або обласні, Київська і Севастопольська міські державні адміністрації та їх структурні підрозділи, інші органи державної влади та їх посадові особи; сума зобов`язання становить п`ятдесят та більше мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Боржник - Департамент соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації є структурним підрозділом Запорізької обласної державної адміністрації, що випливає навіть з його назви, а тому виконання рішення суду, за яким він є боржником підвідомче саме відповідачу - відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, що визначено у п.4 розділу І Інструкції №512/5.

Таким чином, суд встановив, що рішення державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертична Віта Володимирівна є протиправним та підлягає скасуванню, а право стягувача на виконання остаточного судового рішення підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-а-3497/2011, виданого 10.09.2013 Токмацьким районним судом Запорізької області, про зобов`язання Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплатити йому разову грошову допомогу до 5-го травня за 2011 рік, встановлену ст.12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», з урахуванням різниці вже виплаченої суми.

Щодо стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої тривалим невиконанням судового рішення.

Згідно зі ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

У даному випадку може відшкодовуватись лише моральна шкода, завдана тривалим невиконанням судового рішення.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: (1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; (2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; (3) в інших випадках, встановлених законом (ст.1167 ЦК України).

Відповідно до ч.1, 2 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: (1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; (2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; (3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; (4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Зі змісту позовної заяви суд встановив, що позивач жадає стягнути з відповідача еквівалент суми, стягнутої судовим рішенням, в іноземній валюті (євро).

Вказана вимога не відповідає засадам відшкодування шкоди, визначених ст.1167, 1174 ЦК України. Також позивачем не надано доказів, які підтверджують факт спричинення йому шкоди.

Враховуючи вказане, суд дійшов висновку про необхідність відмови у задоволенні позову у частині стягнення шкоди.

Щодо вимоги про зобов`язання відповідача подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, вказана вимога належить до дискреційних повноважень суду при судовому контролі за виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Враховуючи, що відповідача зобов`язано відкрити виконавче провадження, зобов`язання його подати звіт про виконання судового рішення є недоцільним.

Відповідно до ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

У позовній заяві об`єднані дві вимоги немайнового характеру та одна вимога майнового характеру, за кожну з яких, відповідно до ч.3 ст.6 Закону України від 08.07.2011 №3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон №3674-VI), сплачується судовий збір.

Позивач є учасником бойових дій і, відповідно до п.13 ст.5 Закону №3674-VI, звільнений від сплати судового збору.

Таким чином необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України в дохід держави судовий збір у сумі 768,40 гривень за одну задоволену вимогу немайнового характеру.

Керуючись ст.6-9, 244-246, 286 КАС, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дії протиправною та відшкодування шкоди, завданої протиправною дією, - задовольнити частково.

Визнати протиправним повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Тертичної Віти Володимирівни від 25.09.2019 №60149497/20.1-19.

Зобов`язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого листа у справі №2-а-3497/2011, виданого 10.09.2013 Токмацьким районним судом Запорізької області, про зобов`язання Департаменту праці та соціального захисту населення Запорізької обласної державної адміністрації здійснити перерахунок та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 05 травня за 2011 рік, встановлену ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з урахуванням різниці вже виплаченої суми.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України (, місцезнаходження: вулиця Архітектора Городецького, будинок 13, м. Київ) у дохід держави судовий збір у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Токмацький районний суд Запорізької області або безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Реквізити сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, місцезнаходження: вулиця Городецького, будинок 13, м. Київ, .

Суддя: