Справа № 320/5211/19
Суддя: Терлецька О.О.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року № 320/5211/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Терлецька О.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якому просить суд:

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Київській області, провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, саме за 2016-2018 роки, розмір якої становить 6187 (шість тисяч сто вісімдесят сім гри.) 35 коп., починаючи з дати призначення пенсії за віком, а саме з 04.07.2019 року;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Київській області виплатити, ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій.

В обгрунтування таких вимог позивач зазначила, що перебуває на обліку в Головному Управлінні Пенсійного Фонду України в Київській області (Сквирському відділі обслуговування громадян (сервісний центр). 01.04.2014 року позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років як працівнику освіти, відповідно до ст. 52. п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (надалі - Закон № 1788-ХІІ).

Позивач зазначає, що 03.04.2014 року звернулася до відповідача із заявою про відмову від пенсії за вислугу років, оскільки влаштувалася на роботу та почала працювати на посаді вчителя, тобто з 03.04.2014 року по 03.07.2019 року пенсію за вислугу років, чи будь яку іншу взагалі не отримувала.

03.07.2019 року відповідачем призначено позивачу пенсію за віком в розмірі 2619.68 (дві тисячі шістсот дев`ятнадцять грн., шістдесят вісім коп.) грн. відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України № 1058-ІУ), із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії, (доходу). Таким чином, відповідач провів перерахунок розміру моєї пенсії, у відповідності до Порядку проведення перерахунку пенсій затвердженого Постановою КМ України від 20 лютою 2019 р. № 124, тобто із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17, тобто яка склала 4404.35 (чотири тисячі чотириста чотири гривні тридцять п`ять копійок) грн.

27.08.2019 року позивач звернулася до відповідача з проханням провести обчислення пенсії за віком, пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, саме за 2016-2018 роки, розмір якої становить 6 187 (шість тисяч сто сімдесят сім грн.) 35 коп. та виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій.

Позивач вказує, що відповідач листом № 386/М-01 від 15.08.2019 року надав відповідь, що виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій позивачу відмовлено, однак з приводу перерахунку пенсії ніякої інформації не надав.

На думку позивача , обчислення розміру пенсії у відповідності до чинного пенсійного законодавства України тягне за собою нарахування пенсії в значно більшому розмірі, ніж той, який було наховано на даний час.

Позивач вважає, що належним чином виконала свій обов`язок стосовно сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, працюючи та отримуючи заробітну плату, сплачувала з неї страхові внески, натомість її позбавлено права на рівноправність застрахованих осіб щодо отримання пенсійних виплат.

Окрім того, позивач вважає, що оскільки пенсію за вислугу років фактично не отримувала, грошова допомога раніше не призначалася та не виплачувалася, то вона має право на отримання грошової допомоги, у розмірі її десяти місячних пенсій.

На думку позивача, все вищенаведене свідчить про те, що відповідач, приймаючи рішення стосовно застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, із якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 яка склала 4404,35 (чотири тисячі чотириста чотири гривні тридцять п`ять копійок) та рішення стосовно відмови у виплаті одноразової грошової допомоги у розмірі десяти її місячних пенсій, порушує права позивача, а відтак, є підстави для скасування даного рішення та зобов`язання відповідача нарахувати пенсію у відповідності до чинного пенсійного законодавства України та виплатити одноразову грошову допомогу у розмірі десяти її місячних пенсій.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.10.2019 відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі.

Заперечуючи проти позову в письмовому відзиві, Головне Управління Пенсійного Фонду України в Київській області просило суд відмовити в його задоволенні, оскільки не вбачає в своїх діях порушення діючого Пенсійного законодавства.

Відповідач просив звернути увагу, що оскільки позивач вже отримувала пенсію за вислугу років та за заявою від 03.07.2019 року переведена на інший вид пенсії (за віком) на виконання Постанови Кабінету Міністрів України №124 від 20.02.2019 року Сквирським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області позивачу було здійснено перерахунок пенсії за віком із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17. (тобто 4404,35 грн.).

Окрім того, на думку відповідача, враховуючи те, що у 2014 році позивачу призначалася пенсія за вислугу років (незалежно від періоду її отримання) права на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій позивач не має.

Протокольною ухвалою суду від 02.12.2019 вирішено подальший розгляд справи здійснювати в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

02.04.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Управління Пенсійного фонду України у Сквирському районі із заявою про призначення пенсії по вислузі років.

Відповідно до ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно ст.52 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають:

окремі категорії працівників авіації та льотно-випробного складу;

робітники локомотивних бригад і окремі категорії працівників, які безпосередньо здійснюють організацію перевезень і забезпечують безпеку руху на залізничному транспорті та метрополітені;

водії вантажних автомобілів, безпосередньо зайнятих в технологічному процесі на шахтах, у рудниках, розрізах і рудних кар`єрах на вивезенні вугілля, сланцю, руди, породи;

механізатори (докери-механізатори) комплексних бригад на вантажно-розвантажувальних роботах у портах, а також плавсклад морського, річкового флоту і флоту рибної промисловості (крім суден портових, що постійно працюють на акваторії порту, службово-допоміжних, роз`їзних, приміського і внутріміського сполучення);

працівники експедицій, партій, загонів, дільниць і бригад, безпосередньо зайняті на польових геологорозвідувальних, пошукових, топографо-геодезичних, геофізичних, гідрографічних, гідрологічних, лісовпорядних і розвідувальних роботах;

робітники і майстри (у тому числі старші майстри), безпосередньо зайняті на лісозаготівлях і лісосплаві, включаючи зайнятих на обслуговуванні механізмів і обладнання;

деякі категорії артистів театрів та інших театрально-видовищних підприємств і колективів відповідно до пункту "ж" статті 55;

працівники освіти, охорони здоров`я, а також соціального забезпечення, які в будинках-інтернатах для престарілих та інвалідів і спеціальних службах безпосередньо зайняті обслуговуванням пенсіонерів та інвалідів, відповідно до пункту "є" статті 55;

спортсмени відповідно до пункту "є" статті 55.

Відповідно до п. е ст.55 вище вказаного Закону право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше ЗО років.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №909 від 04.11.1993 року «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» пенсії за вислугу років працівникам освіти, охорони здоров`я і соціального захисту призначаються при наявності спеціального стажу роботи не менше 25 років.

Згідно п.2.4. Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування пенсії за вислугу років призначаються у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи».

Відповідно до ст. 82 Закону України «Про пенсійне забезпечення» документи про призначення пенсій розглядаються органом, що призначає пенсії, не пізніше 10 днів з дня їх надходження.

Відповідно до протоколу №318 від 03.04.2014 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

11.04.2014 року ОСОБА_1 звернулась до управління із заявою про припинення виплати пенсії за вислугу років в зв`язку з виходом на роботу за спеціальністю з 03.04.2014 року. (копія заяви від 11.04.2014 року та копія наказу про прийняття на роботу).

Розпорядженням №318 від 11.04.2014 року ОСОБА_1 було припинено виплату пенсії за вислугу років. 11.04.2014 року ОСОБА_1 видано трудову книжку.

03.07.2019 року позивач звернулася до Сквирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області із заявою про перехід на інший вид пенсії за віком.

Позивачу призначено пенсію за віком з 03.07.2019 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (копія протоколу призначення пенсії міститься в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Позивач в адміністративному позові зазначає, що відповідачем прийнято хибне рішення, що позивач здійснила перехід з одного виду пенсії на інший в рамках Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки пенсія за вислугу років призначається відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Щодо вказаних доводів позивача варто зазначити, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Тобто, 02.04.2014 року при поданні заяви про призначення пенсії за вислугу років позивач вже отримав право на пенсійне забезпечення, позивачу вже була призначена пенсія за вислугу років з 02.04.2014 року.

Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення та поняттям переведення пенсії з виду на вид, яким є всі подальші зміни виду пенсії.

Крім того, позивач при поданні заяви 03.07.2019 року про перехід на інший вид пенсії, а саме за віком був ознайомлений з умовами переходу та власноручно підписав заяву (копія заяви міститься в матеріалах справи).

Позивач в адміністративному позові зазначає, що не виявляла бажання, щоб при призначенні пенсії за віком застосовувався показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 року, яка склала 4404,35 грн.

Крім того, позивач зазначає, що 27.08.2019 року зверталася до відповідача з проханням провести обчислення пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, саме за 2016-2018 роки, розмір якої становить 6187,35 та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій. позивач вказує, що листом відповідач не надав жодної інформації з приводу перерахунку пенсії.

З приводу таких доводів, варто зазначити, що позивач вже зверталася за призначенням пенсії за вислугу років в 2014 році вона вже набула право на пенсійне забезпечення. Згідно частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 27.10.2015 року справа №21-4636а15.

Щодо твердження позивача про те, що 27.08.2019 року позивач звернувся із заявою до управління з проханням провести перерахунок пенсії варто зазначити, що у зверненні від 27.08.2019 року позивач не ставив вимогу про здійснення перерахунку пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, саме за 2016-2018 роки, розмір якої становить 6187,35. Натомість, в заяві поставлена вимога про виплату одноразової грошової допомоги при виході на пенсію за віком (копія заяви та відповіді на заяву додаються).

Крім того, відповідно до ст.,27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп * Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25цього Закону.

За матеріалами пенсійної справи страховий стаж становить 43 роки 7 місяців 17 днів (коефіцієнт страхового стажу 0,43583). Середньомісячна заробітна плата за період роботи з 01.07.2000 по 31.05.2018 рр. становить 5690,42 грн. (4404,35 грн.*1,29200 (індивідуальний коефіцієнт заробітної плати)). Визначений у встановленому порядку за особистими показниками розмір пенсії з 01.08.2019 року складає 2619,68 грн., де 2480,06 грн. - основний розмір пенсії (4404,35 грн. *0,43583*1,29200); 139,62 грн. - доплата за понаднормативний стаж (13 років).

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 року №124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Відповідно до п. 2. установлено, що:

у 2019 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим цією постановою, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17. (тобто 4404,35 грн.).

Відповідно до п. 7 Порядку збільшений відповідно до цього Порядку показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, застосовується:

під час проведення наступних перерахунків пенсій, переведення з одного виду пенсії на інший (крім умов, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону).

Таким чином суд висновує, що оскільки позивач вже отримувала пенсію за вислугу років та за заявою від 03.07.2019 року переведена на інший вид пенсії (за віком) на виконання Постанови Кабінету Міністрів України №124 від 20.02.2019 року Сквирським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області позивачу було правомірно здійснено перерахунок пенсії за віком із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17. (тобто 4404,35 грн.).

Щодо доводів позивача про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 7-1 Прикінцевих Положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» така допомога виплачується при призначенні пенсії за віком особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Враховуючи те, що у 2014 році позивачу призначалася пенсія за вислугу років (незалежно від періоду її отримання) права на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій позивач не має.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій та рішень, а тому суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні адміністративного позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Терлецька О.О.