Справа № 460/1206/19
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2019 року м. Рівне №460/1206/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Самкової Т.А.; позивача - ОСОБА_1 ; представника позивача - адвоката Курганської О.В.; представника відповідача - не прибув; представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю фірму «Екорембуд ЛТД» - не прибув; представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 - адвоката Грозіка І.І.; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Здолбунівської міської ради Рівненської області про визнання протиправними та скасування рішень.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Здолбунівської міської ради Рівненської області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати: рішення Здолбунівської міської ради Рівненської області №817 від 18.12.2018 «Про розгляд звернення громадянина ОСОБА_1 »; рішення Здолбунівської міської ради Рівненської області №840 від 18.12.2018 «Про включення земельної ділянки несільськогосподарського призначення до переліку ділянок, що підлягають продажу у власність на земельному аукціоні по вулиці 8 Березня в м . Здолбунів (район Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Екорембуд ЛТД»)».

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є власником об`єкта незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 Позивач звернувся до органу місцевого самоврядування із заявою про передачу земельної ділянки, яка знаходиться під об`єктом, як правонаступнику - спадкоємцю померлої матері - ОСОБА_3 . За результатами розгляду заяви, відповідачем винесено рішення №817, яким відмовлено позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у власність шляхом викупу земельної ділянки. Окрім того, у день прийняття рішення №817 відповідачем також прийнято рішення №840, відповідно до якого земельну ділянку площею 0,65 га по АДРЕСА_1 включено до переліку земельних ділянок, що підлягають продажу на земельному аукціоні. Позивач вважає такі рішення протиправними, оскільки відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є безпідставною. У зв`язку з тим, що попередньому власнику була передана земельна ділянка площею 0,75 га у користування, тому позивачу має бути передана ця ж земельна ділянка, як власнику нерухомого майна, що на ній знаходиться. Просив позов задовольнити повністю.

Відзив на позовну заяву обґрунтований тим, що 27.10.2005 Здолбунівська міська рада уклала з ОСОБА_3 договір оренди землі по вулиці 8 Березня у місті Здолбунів. 15.05.2007 орендар померла, а термін дії договору не продовжувався. Позивач звернувся до органу місцевого самоврядування із заявою про передачу земельної ділянки. Рішенням №817 позивачу відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у власність шляхом викупу земельної ділянки, оскільки позивач не надав до клопотання документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою; відповідачем виявлено недостовірні відомості у документах: згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач не являвся власником незавершеного будівництва по вулиці 8 Березня у місті Здолбунів. Відтак, відповідач мав усі правові підстави для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою та, в подальшому, на включення такої земельної ділянки до переліку земель, що підлягають продажу на аукціоні - рішення №840. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариством з обмеженою відповідальністю фірму «Екорембуд ЛТД» подано до суду пояснення, де вказано, що підприємство не має відношення до вказаної земельної ділянки, що описана в оскаржуваних рішеннях.

Ухвалою суду від 22.05.2019 заяву позивача про забезпечення адміністративного позову залишено без задоволення (а.с. 57 том 1).

Ухвалою судді від 27.05.2019 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 03.06.2019 заяву позивача про забезпечення позову залишено без задоволення.

Ухвалою суду від 03.06.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 25.06.2019.

Ухвалою суду від 25.06.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета пору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Екорембуд ЛТД» (а.с. 169 том 1).

Ухвалою суду від 25.06.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (протокол судового засідання (а.с. 155 том 1)), підготовче засідання відкладене на 05.07.2019 в порядку пункту 2 частини другої статті 181 КАС України.

Ухвалою суду від 05.07.2019 підготовче засідання відкладене на 25.07.2019.

Ухвалою суду від 25.07.2019 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено: витребувано у Комунального підприємства «Центр реєстрації прав» П`ятигірської сільської ради Здолбунівського району Рівненської області наступні докази: рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 42554081, від 15.08.2018 щодо об`єкта нерухомого майна «незавершене будівництво» за адресою: АДРЕСА_1, та документи, на підставі яких воно прийняте; витребувано у Здолбунівської міської ради документи, на підставі яких прийняті оскаржувані рішення №817 від 18.12.2018, №840 від 18.12.2018; підготовче засідання відкладене на 10.09.2019 (а.с. 188 том 1).

Ухвалою суду від 03.09.2019 заяву позивача про відвід головуючого судді призначено до розгляду на 04.09.2019 (а.с. 222 том 1).

Ухвалою суду від 04.09.2019 заявлений позивачем відвід головуючого судді визнано необґрунтованим; провадження у справі зупинено в порядку статті 40 КАС України (а.с. 232 том 1).

Ухвалою суду від 06.09.2019 (суддя Зозуля Д.П.) заяву позивача про відвід головуючого судді залишено без задоволення (а.с. 239 том 1).

Ухвалою суду від 09.09.2019 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 10.09.2019 витребувано від Центру надання адміністративних послуг Здолбунівської районної державної адміністрації наступні докази: рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 42554081, від 15.08.2018 щодо об`єкта нерухомого майна «незавершене будівництво» за адресою: АДРЕСА_1, та документи, на підставі яких воно прийняте (а.с. 8 том 2).

Ухвалою суду від 10.09.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (протокол судового засідання (а.с. 6 том 2)), у підготовчому засіданні оголошена перерва до 24.09.2019 в порядку пункту 4 частини шостої статті 181 КАС України.

Ухвалою суду від 24.09.2019 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 (а.с. 40 том 2).

Ухвалою суду від 24.09.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (протокол судового засідання (а.с. 37 том 2)) підготовче засідання відкладене на 02.10.2019 в порядку пункту 2 частини другої статті 181 КАС України.

Ухвалою суду від 02.10.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (протокол судового засідання (а.с. 66 том 2)), закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 23.10.2019.

У судовому засіданні 23.10.2019 оголошено перерву до 05.11.2019 в порядку частини другої статті 223 КАС України, у зв`язку з необхідністю надання відповідачем додаткових доказів.

У судовому засіданні 05.11.2019 оголошено перерву до 15.11.2019 за клопотанням представника позивача про надання відповідачем оригіналів документів (протокол судового засідання (а.с. 143 том 2)).

Судове засідання 15.11.2019 не відбулося у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному.

Ухвалою суду від 19.11.2019 призначено судове засідання на 05.12.2019 (а.с. 227 том 2).

Ухвалою суду від 05.12.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (протокол судового засідання (а.с. 1 том 3)) заяву позивача про виклик свідків постановлено не розглядати у зв`язку з відмовою позивача від такої заяви.

Ухвалою суду від 05.12.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (протокол судового засідання (а.с. 1 том 3)), заяву представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 - адвоката Грозіка І.І. про закриття провадження у справі залишено без задоволення.

У судовому засіданні 05.12.2019 позивач та його представник підтримали заявлені позовні вимоги та просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув; подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 05.12.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати (протокол судового засідання (а.с. 1 том 3)) клопотання відповідача про відкладення розгляду справи визнано необґрунтованим; постановлено продовжити розгляд справи за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 - адвокат Грозік І.І. заперечив проти позову та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю фірму «Екорембуд ЛТД» зверталося до суду із заявою про розгляд справи за відсутності представника.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 05.12.2019.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Між Здолбунівською міською радою (Орендодавець) та підприємцем ОСОБА_3 (Орендар) укдажено Договір оренди землі від 27.10.2005, відповідно до якого Орендодавець надає рішенням Здолбунівської міської ради від 19.10.2005, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва АТП по вулиці 8 Березня, в межах м. Здолбунів, загальною площею 0,75 га; строк дії договору - 5 років (а.с. 18 том 1). Додатком до Договору оренди землі є План земельної ділянки (а.с. 21 том 1).

ОСОБА_3 отримано Технічний звіт із землеустрою по перенесенню в натуру проекту відведення земельної ділянки та складання договору оренди терміном на 5 років (а.с. 22 том 1).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 33 том 1).

ОСОБА_1 видано довідку Здолбунівської районного державної нотаріальної контори від 20.04.2018 №434/02-14 про те, що він є спадкоємцем померлої ОСОБА_3 відповідно до заведеної спадкової справи №187/2008 на майно (а.с. 35 том 1).

Позивач звернувся до органу місцевого самоврядування із заявою від 17.09.2018 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,75 га у власність, шляхом викупу для обслуговування адмінбудівлі по АДРЕСА_1 та виготовлення ситуїтивної грошової оцінки (а.с. 36 том 1).

До заяви додано наступні документи: копія технічного паспорта на незавершене будівництво адмінбудівлі та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.08.2018 №135085548 ОСОБА_1 є власником незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 ; форма власності - приватна; підстава виникнення - рішення №339 від 04.10.2006, розпорядження №52.3-р від 01.06.2006, витяг зі Спадкового реєстру від 28.02.2008; підстава виникнення - Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.08.2018 (а.с. 37).

Здолбунівською міською радою Рівненської області прийнято Рішення від 18.12.2018 №817 «Про розгляд звернення громадянина ОСОБА_1 », яким відмовлено позивачу в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у власність шляхом викупу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 7500 метрів квадратних (0,75 га) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств по АДРЕСА_1 на території міста Здолбунів за рахунок земель запасу (землі промисловості) (далі іменується - Рішення №817) (а.с. 94 том 1).

Того ж дня, Здолбунівською міською радою Рівненської області прийнято Рішення №840, яким включено в перелік земельних ділянок, що підлягають продажу на земельному аукціоні, земельну ділянку площею 0,65 га, яка розташована в місті Здолбунів (район Товариства з обмеженою відповідальністю «Екорембуд ЛТД») передбачену для продажу у власність суб`єктам підприємницької діяльності для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель і споруд будівельних організацій та підприємств на земельному аукціоні (далі іменується - Рішення №840) (а.с. 96 том 1).

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень - Рішення №817 та Рішення №840, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

За правилами частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Суд зазначає, що оскаржувані Рішення №817 та №840 підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки на момент їх прийняття органом місцевого самоврядування спору про право не існувало. У даному випадку Рішенням №817 відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою саме позивачу, тобто дане рішення є актом індивідуальної дії, що прийнятий відповідачем на виконання його владних функцій.

Питання щодо надання оцінки правомірності чи протиправності Рішень №817 та №840 за своєю суттю є дотичним питанню, що ставилося третьою особою, щодо закриття провадження у справі - спір має приватно-правовий характер. Третя особа вказувала, що земельний аукціон щодо спірної земельної ділянки відбувся, є переможець такого аукціону, право власності на земельну ділянку оформлене згідно договору купівлі-продажу від 11.06.2019 за фізичною особою (а.с. 34 том 2).

З даного приводу суд зазначає, що при вирішенні питання щодо правомірності чи протиправності оскаржуваних Рішень №817 та №840, судом надається виключно така оцінка, яка знаходиться в межах критеріїв оцінювання, визначених частиною другою статті 2 КАС України.

У свою чергу, питання щодо розгляду приватно-правового спору знаходиться на вирішенні у Здолбунівському районному суді Рівненської області.

Так, ухвалою Здолбунівського районного суду від 10.07.2019 у справі №562/2045/19 заяву позивача - ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено: накладено арешт на земельну ділянку по вулиці 8 Березня у місті Здолбунів площею 0,65 га (а.с. 52 том 2).

Предметом спору в межах справи №562/2045/19 є визнання недійсними результатів земельних торгів (аукціону), оформлених протоколом від 06.06.2019 та визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 06.06.2019, укладеного між територіальною громадою в особі Здолбунівської міської ради та громадянином ОСОБА_4 .

Таким чином, питання щодо оскарження Рішень №817 та №840 підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки питання щодо приватно-правового спору знаходиться на вирішенні у Здолбунівському районному суді Рівненської області.

Так, у постановах від 21 березня 2018 року (справа №536/233/16-ц), 24 квітня 2018 року (справа №401/2400/16-ц), 30 травня 2018 року (справа №826/5737/16), 19 червня 2018 року (справа №922/864/17) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність чи користування. Відмова особі в наданні земельної ділянки, висловлена шляхом відмови в затвердженні проекту землеустрою щодо її відведення, сама по собі не є порушенням цивільного права цієї особи за відсутності обставин, які свідчать про наявність у неї або інших заінтересованих осіб відповідного речового права щодо такої земельної ділянки. Проект відведення земельної ділянки не визначений законом як підстава набуття права на земельну ділянку і не є правовстановлюючим документом. Якщо особа звертається до відповідного органу з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, за результатами розгляду якого цей орган приймає відповідне рішення, то в цих правовідносинах відповідач реалізує свої контрольні функції у сфері управління, що підпадає під юрисдикцію адміністративного суду. Адміністративні суди розглядають спори, що мають в основі публічно-правовий характер, тобто випливають із владно-розпорядчих функцій або виконавчо-розпорядчої діяльності публічних органів. Якщо в результаті прийняття рішення особа набуває речового права на земельну ділянку, то спір стосується приватноправових відносин і підлягає розгляду в порядку цивільного чи господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Питання, пов`язаного з визнанням права власності чи права користування земельною ділянкою та оспорюванням такого права інших осіб, у позивача в межах спору не виникало; тобто на момент прийняття Рішення №817 не існувало жодного приватно-правового спору.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 81 Земельного кодексу України №2768-III від 25.10.2001 (далі іменується - ЗК України), громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу (частина перша статті 116 ЗК України).

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (частина друга сттатті 116 ЗК України).

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення (частина перша статті 120 ЗК України).

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 ЗК України).

Зі змісту заяви позивача від 17.09.2018 вбачається, що таке звернення стосувалося питання щодо надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність шляхом викупу, а не у користування.

Громадяни та юридичні особи, зацікавлені у придбанні земельних ділянок у власність, подають заяву (клопотання) до відповідного органу виконавчої влади або сільської, селищної, міської ради чи державного органу приватизації. У заяві (клопотанні) зазначаються місце розташування земельної ділянки, її цільове призначення, розміри та площа, а також згода на укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки.

До заяви (клопотання) додаються: а) документ, що посвідчує право користування земельною ділянкою (у разі його наявності), та документи, що посвідчують право власності на нерухоме майно (будівлі та споруди), розташоване на цій земельній ділянці (у разі наявності на земельній ділянці будівель, споруд); б) копія установчих документів для юридичної особи, а для громадянина - копія документа, що посвідчує особу (частина друга статті 128 ЗК України).

Відповідно до частини третьої статті 128 ЗК України, орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Підставою для відмови в продажу земельної ділянки є: а) неподання документів, необхідних для прийняття рішення щодо продажу такої земельної ділянки; б) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах; в) якщо щодо суб`єкта підприємницької діяльності порушена справа про банкрутство або припинення його діяльності; г) встановлена цим Кодексом заборона на передачу земельної ділянки у приватну власність; ґ) відмова від укладення договору про оплату авансового внеску в рахунок оплати ціни земельної ділянки (частина п`ята статті 128 ЗК України).

Відповідно до частини третьої статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» №280/97-ВР від 21.05.1997 (далі іменується - Закон України №280/97-ВР), органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.

За правилами пункту 34 частини першої статті 26 Закону України №280/97-ВР, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

Суд зазначає, що Рішення №817 прийняте відповідачем з порушенням критерію «обґрунтованості» такого рішення.

Так, оскаржуване Рішення №817 містить у тексті посилання на норми статті 26 Закону України №280/97-ВР, статті 12, 116, 120, 126, 127, 128 ЗК України, та містить резолютивну частину: «Відмовити громадянину ОСОБА_1 , який проживає в місті Здолбунів по АДРЕСА_8 , в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо передачі у власність шляхом викупу земельної ділянки несільськогосподарського призначення, орієнтовною площею 7500 метрів квадратних (0,75 га) для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд будівельних організацій та підприємств по АДРЕСА_1 на території міста Здолбунів, за рахунок земель запасу (землі промисловості)».

Суд констатує, що оскаржуване Рішення №817 взагалі не містить опису підстав для відмови та обґрунтування причин відмови.

Причини відмови відповідачем фактично викладені у відзиві на позовну заяву, де вказано, що така відмова прийнята через ненадання заявником (позивачем) документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою та документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно, розташоване на такій земельній ділянці; заявником надані документи, що містять недостовірні відомості - згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно позивач не являвся власником незавершеного будівництва по вулиці 8 Березня у місті Здолбунів.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Згідно пункту 19 частини першої статті 4 КАС України, індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Ненормативні акти органу місцевого самоврядування (акти індивідуальної дії) мають своїм предметом вплив на чітко визначеного суб`єкта права, якому надаються певні права або на якого покладається певні обов`язки. І об`єктом правового регулювання тут виступає потреба закріплення певної суб`єктивної волі щодо конкретної особи, що зумовлює виникнення певних змін у правовому статусі цієї особи. Тож адресат юридичних приписів ненормативного акта завжди чітко визначений, і залежно від обставин, ініціатором його видання може бути як адресат, так і видавник відповідного акта.

Оскаржуване Рішення №817 є актом індивідуальної дії, що стосується виключно позивача.

Стаття 128 ЗК України передбачає обов`язок органу місцевого самоврядування на розгляд заяви у місячний строк та можливість прийняття одного з рішень: (1) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд); (2) про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Тобто, стаття 128 ЗК України містить імперативний припис щодо необхідності зазначення у рішенні обґрунтованих причин у разі прийняття рішення про відмову в продажу.

Як зазначалося вище, оскаржуване Рішення №817 взагалі не містить жодних обґрунтувань щодо причин відмови.

Не зазначення органом місцевого самоврядування в рішенні обґрунтованих причин відмови є не лише порушенням норм статті 128 ЗК України, а й дає можливість суб`єкту владних повноважень для подальшого довільного трактування причин такої відмови, що є неприпустимим.

Рішення №817 про відмову в наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, не відповідає критеріям, установленим частиною третьою статті 2 КАС, оскільки не надає чіткої та зрозумілої відповіді стосовно наявності причини (причин), які унеможливлювали позитивне вирішення порушеного позивачем питання.

Верховний Суд у постанові від 18 квітня 2019 року (справа №826/6796/18, адміністративне провадження №К/9901/69164/18) вказав: «Втім, у будь-якому випадку таке рішення міської ради має містити власні мотиви посилання на відповідні визначені законом підстави, керуючись якими орган місцевого самоврядування дійшов висновку про прийняття саме такого рішення. Тому, лише формальне дотримання міською радою вимог Регламенту не можна вважати достатньою підставою для визнання такого рішення законним».

Тобто, зазначення в рішенні причин відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є обов`язком органу місцевого самоврядування; не зазначення обґрунтованості причин для відмови є самостійною підставою для скасування такого рішення органу місцевого самоврядування, оскільки таке рішення не можна вважати обґрунтованим та вмотивованим.

Якщо ж брати до уваги посилання відповідача на таку підставу для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, як відсутність документа, що посвідчує право власності на нерухоме майно, що знаходиться на земельній ділянці, суд зазначає, що позивачем до заяви від 17.09.2018 був наданий Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.08.2018 (а.с. 15 том 1).

Згідно даного Витягу за позивачем - ОСОБА_1 зареєстровано право власності на об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 .

На виконання вимог ухвали суду від 10.09.2019 Управлінням промисловості, інфраструктури та агропромислового розвитку Здолбунівської районної державної адміністрації суду надано документи щодо реєстрації за позивачем права власності на об`єкт незавершеного будівництва: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.08.2018 (а.с. 25 том 2) та Технічний паспорт на незавершене будівництво адмінбудівлі по АДРЕСА_1 (а.с. 26 том 2).

До відзиву на позовну заяву відповідачем надано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відповідно до якого за адресою: АДРЕСА_1 - право власності не зареєстроване (а.с. 149 том 1).

Суд відхиляє такі доводи відповідача про відсутність реєстрації за позивачем права власності на об`єкт незавершеного будівництва за вказаною адресою, оскільки: наданий до суду витяг сформований 10.06.2019, тобто задовго після прийняття оскаржуваного Рішення №817; на момент подання заяви від 19.09.2018 за позивачем було зареєстровано право власності на об`єкт незавершеного будівництва згідно Витягу від 21.08.2018; суду надані відповідні документи, що свідчать про реєстрацію за позивачем права власності на об`єкт незавершеного будівництва: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 15.08.2018 та Технічний паспорт на незавершене будівництво адмінбудівлі по АДРЕСА_1. Тобто, зазначені відповідачем у відзиві на позовну заяву доводи не могли бути підставою для відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою.

Суд також зазначає, що при прийнятті Рішення №817 відповідачем також порушено критерій «своєчасності» прийняття такого рішення.

Так, статтею 128 ЗК України встановлено чіткий термін розгляду заяв (клопотань) громадян щодо надання дозволу на розроблення проекту землеустрою - протягом одного місяця.

Відповідно до частини третьої статті 128 ЗК України, орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Згідно з положеннями пунктів 8 та 9 частини четвертої статті 42 Закону України №280/97-ВР сільський, селищний, міський голова скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради; забезпечує підготовку на розгляд ради проектів програм соціально-економічного та культурного розвитку, цільових програм з інших питань самоврядування, місцевого бюджету та звіту про його виконання, рішень ради з інших питань, що належать до її відання; оприлюднює затверджені радою програми, бюджет та звіти про їх виконання.

Системний аналіз викладених правових норм надає підстави для висновку, що законодавством регламентований обов`язок органу місцевого самоврядування розглянути клопотання особи про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у місячний строк.

З матеріалів справи вбачається, що заява про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою подана позивачем до органу місцевого самоврядування 17.09.2018, натомість оскаржуване Рішення №817 прийняте відповідачем лише 18.12.2019, тобто з порушенням місячного строку.

Правова позиція щодо необхідності дотримання органом місцевого самоврядування строку розгляду заяв викладена у постанові Верховного Суду від 17 квітня 2018 року (справа №826/8107/16, адміністративне провадження №К/9901/38620/18).

Таким чином, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного Рішення №817, яке підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним і скасування Рішення №840, суд зазначає, що таке рішення також підлягає скасуванню, оскільки фактично є наслідком прийняття Рішення №817.

Так, згідно Рішення №840 вирішено включити в перелік земельних ділянок, що підлягають продажу на земельному аукціоні земельну ділянку площею 0,65 га, яка розташована в місті Здолбунів по вулиці 8 Березня в місті Здолбунів, передбачену для продажу у власність суб`єктам підприємницької діяльності для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель і споруд будівельних організацій та підприємств на земельному аукціоні.

Відповідач вказує, що земельна ділянка по вулиці 8 Березня в місті Здолбунів була включена до переліку земельних ділянок, що підлягають продажу на аукціоні, в межах площі 0,65 га; тобто частина земельної ділянки, де розташоване незавершене будівництво, площею 0,10 га не включалася до переліку, а відтак права позивача таким рішенням не порушено.

Згідно висновку судової земельно-технічної експертизи від 04.11.2019 (а.с. 130 том 2), в результаті аналізу меж та площ земельної ділянки площею 0,75 га, наданої в оренду за договором від 27.10.2005, та земельної ділянки площею 0,65 га з кадастровим номером :00:015:0420, відповідно до Плану земельної ділянки площею 0,65 га (по вулиці 8 Березня ), а також координат поворотних точок меж земельної ділянки з кадастровим номером :00:015:0420 площею 0,65 га, встановлено, що ці земельні ділянки накладаються одна на одну в межах площі 0,65 га; на земельній ділянці площею 0,65 га з кадастровим номером :00:015:0420 знаходяться залишки конструктивних елементів розчинно-бетонного вузла «Б»; споруди незавершеного будівництва зафіксовані у технічному паспорті на незавершене будівництво по АДРЕСА_1, виготовленого 19.03.2018.

Зважаючи на те, що Рішенням №817 позивачу було відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, земельна ділянка по вулиці 8 Березня була включена до переліку земельних ділянок, що підлягають продажу на аукціоні. Відтак, вказане Рішення №840 підлягає скасуванню.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем не доведено правомірності оскаржуваних рішень в порядку статті 77 КАС України, а тому права та інтереси позивача підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправними і скасування таких рішень суб`єкта владних повноважень.

Згідно пункту 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень - обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини1 очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. У випадку розгляду справи присяжними у своєму зверненні до присяжних суддя повинен чітко пояснити факти та питання, які присяжні повинні вирішити.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд констатує, що встановлених під час розгляду справи по суті обставин достатнього для висновку про протиправність Рішення №817 та Рішення №840, що підлягають скасуванню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_10 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Здолбунівської міської ради Рівненської області (35705, Рівненська область, місто Здолбунів, вулиця Василя Жука, 1; ), за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю фірму «Екорембуд ЛТД» (35302, Рівненська обл., Рівненський район, село Великий Олексин; ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_11 ; РНОКПП НОМЕР_3 ), про визнання протиправними та скасування рішень - задовольнити.

Визнати протиправними і скасувати рішення Здолбунівської міської ради Рівненської області від 18 грудня 2018 року №817 та №840.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 16 грудня 2019 року.

Суддя Недашківська К.М.