Справа № 766/21299/19
Суддя: Кузьміна О. І.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Пров. №2-а/766/959/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2019 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Кузьміної О.І.
за участю секретаря Красновського В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника Лавриненко Юрія Володимировича про скасування постанови про накладення стягнення,-
встановив:
Позивач що звернувся до суду із позовом до Тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення стягнення, мотивуючи тим, що оскаржуваною постановою його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 КУпАП, а саме у тому, що він, перебуваючи на посаді ПАТ «Южмормонтаж», в порушення вимог Закону України «Про оборону України» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», не організував своєчасне оповіщення, доставку та прибуття працівника підприємства ПАТ «Южмормонтаж», що підлягають призову на строкову військову службу до ІНФОРМАЦІЯ_2 для проведення перевірки. Вказує що позивач не був належним чином повідомлений про розгляд справи про адміністративне правопорушення, тому не мав можливості надати заперечення та пояснення. З вказаною постановою не погоджується, вважає її протиправною та просить скасувати постанову №5790 про накладення адміністративного стягнення складену 07.10.2019р. ТВО військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 25.10.2019 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Відповідно до вимог ст.261 КАС України відповідачу та третій особі було встановлено строк на подачу відзиву та пояснень на позовну заяву з дня отримання ухвали суду.
В судове засідання позивач не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву в якій вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та надав відзив, в якому просив відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову, оскільки позивачем не ведеться на підприємстві військовий облік призовників та військовозобов`язаних. Вважає, що стягнення на позивача було накладено правомірно, оскільки останній неналежним чином виконав розпорядження військового комісара, не було в установлені строки своєчасне оповіщення, доставку та прибуття працівника підприємства ПАТ «Южмормонтаж» до Херсонського ОМВК. Вказані обставини, і стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.210-1 КУпАП.
Відповідно до ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.
Відповідно до листа Херсонського об`єднаного міського військового комісаріату №4/4919 від 21.08.2019р. директору ПАТ «Южмормонтаж» з метою проведення перевірки стану ведення військового обліку та бронювання на підприємстві, запропоновано відрядити 102.09.2019р. о 11-00год. Херсонського об`єднаного міського військового комісаріату для проведення зазначеної вище перевірки відповідального працівника за ведення військового обліку.
Відповідно до листа Херсонського об`єднаного міського військового комісаріату №5487 від 23.09.2019р. директору ПАТ «Южмормонтаж» повідомлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.210-1 КУпАП.
23.09.2019 року військового комісара Херсонського об`єднаного міського військового комісаріату полковника ОСОБА_3 , було складено відносно ОСОБА_1 протокол від 23.09.2019року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.210-1 КУпАП, відповідно до якого останній, повторно протягом року, вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 210-1КУпАП, перебуваючи на посаді керівника ПАТ «Южмормонтаж», в порушення вимог Закону України «Про оборону України» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», та пунктів 36,37 і 78 Порядку організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.12.2016р. №921, не забезпечив явку працівника підприємства ПАТ «Южмормонтаж» до Херсонського ОМВК для проведення перевірки, а також не забезпечив ведення військового обліку на підприємстві.
Листом Херсонського об`єднаного міського військового комісаріату від 23.09.2019р. ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 повідомлено про розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.210-1 КУпАП.
За наслідками розгляду вказаного протоколу постановою т.в.о. військового комісара Херсонського об`єднаного міського військового комісаріату підполковника ОСОБА_2 від 07.10.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 5100 грн.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться виключно на її користь.
В ч. 1ст. 2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обстави, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
За змістом наведених норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол про вчинення особою адміністративного правопорушення складається виключно в присутності цієї особи.
Протокол не містить зазначення місця, часу та суті адміністративного правопорушення, підпису особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та не містить запису про відмову від підпису.
Відповідно до вимог ст. 235 КУпАП від імені військових комісаріатів розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 - 211-6 КУпАП мають право районні (міські) військові комісари.
Відповідно до ч.1ст. 210-1 КУпАП відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відповідно до ч.2 ст.283 КУпАП постанова повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Відповідно до змісту вимог ст.ст. 257, 283 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення та постанова про притягнення до адміністративної відповідальності мають містити як обставини, встановлені при розгляді справи, так і докази скоєння особою правопорушення.
У резолютивній частині постанови не визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та не зазначено за вчинення якого правопорушення на нього накладено адміністративне стягнення у вигляду штрафу.
Також, у відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по адміністративній справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші суттєві обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються як протоколом про адміністративне правопорушення, так і поясненнями самої особи, поясненнями свідків, потерпілих, показаннями технічних приладів та технічних засобів, та іншими.
Таким чином, при винесенні постанови від 07.10.2019 року по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, відповідачем не було дотримано вищезазначених вимог КУпАП, не проведено всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи.
Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та п.33 Постанови КМУ №921 від 7 грудня 2016 року «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», на які міститься посилання в оскаржуваній постанові - в адміністративно-територіальних одиницях, де немає військових комісаріатів, відповідні органи місцевого самоврядування, керівники підприємств, установ та організацій, у тому числі навчальних закладів, незалежно від підпорядкування і форм власності зобов`язані на вимогу військових комісаріатів сповіщати призовників і військовозобов`язаних про їх виклик до військових комісаріатів, забезпечувати своєчасне прибуття за цим викликом, у семиденний строк повідомляти районні (міські) військові комісаріати про прийняття на роботу (навчання) та звільнення з роботи (навчання) призовників і військовозобов`язаних.
У разі отримання розпорядження районного (міського) військового комісаріату щодо оповіщення призовників і військовозобов`язаних про їх явку на призовні дільниці (пункти попереднього збору) для їх приписки до призовної дільниці, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних виконавчі комітети сільських, селищних та міських рад: відбирають картки первинного обліку зазначених у розпорядженні осіб; здійснюють оповіщення зазначених у розпорядженні призовників і військовозобов`язаних за місцем їх проживання під їх особистий підпис у картках первинного обліку. У разі відсутності призовників і військовозобов`язаних за місцем їх проживання доводять вимогу про виклик до відома власників будинків, у яких вони проживають; письмово повідомляють районному (міському) військовому комісаріату про результати оповіщення та виконання вимог законодавства призовниками і військовозобов`язаними та власниками будинків; забезпечують контроль за прибуттям призовників і військовозобов`язаних за викликом районного (міського) військового комісаріату; звертаються до органів Національної поліції щодо громадян, які ухиляються від виконання військового обов`язку, для їх розшуку, затримання і доставки до районного (міського) військового комісаріату.
Відповідно до змісту ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні. При цьому, суд при оцінці доказів у справі суд враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Кобець проти України" від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів у конкретній справі повинен керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом"; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.
Таким чином, рішення відповідачем про притягнення позивача до адміністративної відповідальності прийнято без ретельного з`ясування усіх суттєвих обставин справи, всупереч вимогам ст. 7 КУпАП, якою передбачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Крім цього, відповідно до ст.278 КУпАП - орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, окрім іншого, питання : чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.
Із наданого позивачем протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, що ОСОБА_1 із протоколом про адміністративне правопорушення ознайомлено не було, пояснення у нього з приводу вказаних у протоколі обставин відібрано не було, докази своєчасного оповіщення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про час та місце розгляду справи суду не надано.
Враховуючи наведене вище, суд вважає, що розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було проведено без з`ясування усіх обставин справи, із порушенням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачених ст.268 КУпАП, що є підставою для скасування прийнятого відповідачем рішення із надісланням справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на новий розгляд відповідачеві, а тому позов підлягає задоволенню.
В частині закриття провадження у справі заявлена позовна вимога підлягає задоволенню, оскільки є похідною від скасування постанови.
Пропущений позивачем строк на оскарження постанови від 07.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею 210-1ч.2 КУпАП підлягає поновленню, як такий, що пропущений з поважних причин.
На підставі наведеного,ст..ст.280, 284, 288 КУпАП, керуючись ст.9, 10, 241-246, 286 КАС України, суд, -
У Х В А Л И В:
Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом до Тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення стягнення.
Позов ОСОБА_1 до Тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника Лавриненко Юрія Володимировича про скасування постанови про накладення стягнення задовольнити.
Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №5790 від 07.10.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 .
Судові витрати покласти на рахунок Державного бюджету України.

Повне судове рішення складено 16.12.2019 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

СуддяО. І. Кузьміна