Справа № 460/2232/19
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2019 року м. Рівне №460/2232/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. розглянувши у письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДепартаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - відповідач 1), Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (далі - відповідач 2), в якому просив суд:

1. Визнати надмірно тривале продовження бездіяльності Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області з 18 травня 2019 року щодо надмірно тривалого невиконання рішення Європейського суду з прав людини від 06.06.2013 року (справа Кононова та інші проти України) в частині виконання рішень національних судів ухвалених на користь ОСОБА_1 (виконавче провадження № 38662180) та ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року, якою зобов`язано Володимирецьку селищну раду придбати та надати ОСОБА_1 квартиру (виконавче провадження № 31166879), - протиправними.

2. Стягнути солідарно з обох відповідачів на користь ОСОБА_1 моральну шкоду по 250 000 гривень з кожного за надмірно тривалу і протиправну бездіяльність щодо надмірно тривалого невиконання рішення Європейського суду з прав людини від 06.06.2013 року (справа Кононова та інші проти України) в частині виконання рішень національних судів ухвалених на користь ОСОБА_1 та ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року, якою зобов`язано Володимирецьку селищну раду придбати та надати ОСОБА_1 квартиру.

3. Зобов`язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області вжити неупереджено і в повному обсязі заходи передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» щодо виконання виконавчого провадження № 38662180 (відповідач №1) та виконавчого провадження № 31166879 (відповідач №2).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 17.05.2019 встановлено тривале невиконання вказаних судових рішень, однак незважаючи на це відповідачі і надалі продовжують бездіяти, що говорить про надмірно тривале невиконання судових рішень. Зазначає, що у відповідача 2 тривалий час знаходиться на виконанні виконавче провадження №31166879 щодо придбання Володимирецькою селищною радою йому житла. Однак, в супереч нормам законодавства лишається невиконана ухвала Вищого адміністративного суду від 16.11.2011, якою Володимирецьку селищну раду Рівненської області зобов`язано придбати та надати у користування ОСОБА_1 квартиру, що має відповідати вимогам статей 48, 50 Житлового Кодексу України. Також, відповідачем 1 не вжито належних заходів щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кононова та інші проти України" від 06.06.2013 а саме за заявою 37355/0828/07/2008 зобов`язано державу Україна виконати рішення національних судів, ухвалених на користь ОСОБА_1 , а саме (згідно тексту рішення та додатку 1 до нього) - ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 16.07.2002 року, яка змінена ухвалою того ж суду 26.06.2008 року (у світлі рішень того ж суду від 05.06.2007 року та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2008 року). Позивачем заявлено до стягнення моральної шкоди по 250 000 гривень з кожного відповідача, за надмірно тривале невиконання судового рішення, з урахуванням глибини і тривалості душевних страждань.З мотивів наведених у позовній заяві, ОСОБА_1 просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 16.09.2019 прийнято дану позову заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено розгляд справи провести за правилами загального позовного провадження.

02.10.2019 відповідачем 1 - Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому вказано, що згідно рішення Суду, держава - Україна взяла на себе зобов`язання виконати рішення національних судів, ухвалені на користь заявників, залишаються невиконаними та сплатити протягом трьох місяців 3000 тисячі євро. В ході виконання зазначеного рішення Суду, на користь ОСОБА_1 платіжним дорученням Міністерства юстиції України від 06.09.2013 № 2745 перераховані кошти у розмірі 31657,08 грн. (еквівалент 3000 євро) та платіжним дорученням Міністерства юстиції України від 20.06.2014 № 1750 перераховано пеню за несвоєчасне виконання рішення Європейського суду з прав людини у розмірі 247,00 грн. що Позаяк, перевірка виконання рішень судів, які перебувають на виконанні у територіальних органах ДВС, не відноситься до компетенції відділу примусового виконання рішень. Також, на адресу божника державним виконавцем скеровувалася вимога про повідомлення щодо часткового чи повного виконання ухвал Володимирецького районного суду Рівненської області від 16.07.2002, яка змінена ухвалою того ж суду від 26.06.2008 (у світлі рішення того ж суду від 05.06.2007 та постанов Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2008). З підстав наведених у відзиві, просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

Цього ж дня відповідачем 2 також подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому вказано, що до Володимирецького районного суду направлено подання державного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення із залученням до слухання справи представника Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини. Ухвалою Володимирецького районного суду від 24.04.2015, яка залишена без змін ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду №556/412/15-а від 02.06.2015, у задоволенні подання державного виконавця відмовлено. 20.08.2019 до Володимирецького районного суду направлено подання про роз`яснення рішення суду по справі № 6-А-4/08. Ухвали за результатами розгляду подання до відділу не надходило. Враховуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та резолютивну частину рішення суду державний виконавець не може перевищити повноваження, надіславши боржнику - Володимирецькій селищній раді лист з вимогою сплатити кошти на користь стягувача, оскільки порядок виконання виконавчого провадження № 31166879 регулюється виключно розділом VIII Закону України «Про виконавче провадження». Оскільки примусове виконання рішень відбувається в порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження», то державний виконавець зобов`язаний діяти лише в межах даного закону, вимоги якого є безумовними. Вищенаведене свідчить про те, що державний виконавець вжив усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для примусового виконання рішення Володимирецького районного суду Рівненської суду по справі № 6-А-4/08. З підстав наведених у відзиві, просив суд у задоволенні позову відмовити повністю.

На адресу суду від позивача 09.10.2019 надійшли пояснення на відзив, в яких зазначено, що після прийнятого 17.05.2019 рішення Рівненським окружним адміністративним судом, на яке посилається відповідач у відзиві щодо бездіяльності обох відповідачів нічого не змінилося і відповідачі продовжують бездіяти завдаючи позивачу ще більшої шкоди.

Позивач у судове засідання призначене на 25.11.2019 о 14:15 год. не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представники відповідачів у судове засідання призначене на 25.11.2019 о 14:15 год. не прибули, про дату, час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином. Також подали клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Згідно із ч.3 ст.194 КАС України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України встановлено, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи положення ч. 9 ст. 205 КАС України, та те, що клопотання про розгляд справи за їхньої відсутності заявили всі учасники справи, суд ухвалою від 25.11.2019 перейшов до розгляду справи № 460/2232/19 у письмовому провадженні.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, судом встановлено наступне.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 16.07.2002 затверджено мирову угоду між ОСОБА_1 та Володимирецькою селищною радою, відповідно до якої за порушення правил обліку осіб, що потребують житла, Володимирецька селищна рада зобов`язалась надати позивачу житло, яке буде в наявності позачергово.

В подальшому за заявою позивача ухвалою Володимирецького районного суду від 26.06.2008 року, у зв`язку із тривалим невиконанням рішення суду щодо зобов`язання Володимирецької селищної ради забезпечити ОСОБА_1 житлом відповідно до вказаної мирової угоди (рішення Володимирецького районного суду від 05.06.2007), з метою захисту Конституційного права позивача на житло, судом було змінено спосіб виконання постанови Володимирецького районного суду від 05.06.2007 та стягнуто з Володимирецької селищної ради в користь позивача кошти в сумі 164 004,00 грн. для придбання житла.

Вказана ухвала Володимирецького районного суду від 26.06.2008 була залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2009.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 у справі №К-7011/09 за результатом розгляду касаційної скарги Володимирецької селищної ради та заступника прокурора Рівненської області, який діяв в інтересах Володимирецької селищної ради, на ухвалу Володимирецького районного суду від 26.06.2008 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2009, абз.2 резолютивної частини ухвали Володимирецького районного суду від 26.06.2008 викладено у новій редакції: змінено спосіб виконання постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 05.07.2007 та зобов`язано Володимирецьку селищну раду Рівненської області придбати та надати у користування ОСОБА_1 квартиру, яка має відповідати вимогам статей 48, 50 Житлового кодексу України.

Вказані обставини встановлені рішеннями Рівненського окружного адміністративного суду від 27.11.2014 у справі №817/1893/14, від 26.07.2017 у справі №817/2190/15, від 26.09.2018 у справі №817/400/18, від 17.05.2019 у справі №460/1060/19, постановами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2018 у справі №857/3236/18, від 21.12.2018 у справі №857/3851/18, які набрали законної сили, а тому в силу вимог частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не підлягають доказуванню.

10.02.2012 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області відкрито виконавче провадження №31166879 з виконання виконавчого листа, виданого 23.01.2012 Володимирецьким районним судом Рівненської області у справі №6-А-4/08, про зобов`язання Володимирецьку селищну раду Рівненської області придбати та надати у користування ОСОБА_1 квартиру, яка має відповідати вимогам статей 48, 50 Житлового кодексу України.

Саме тривале невиконання вказаних рішень національного суду стало підставою для звернення позивача до Європейського суду з прав людини.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Кононова та інші проти України» від 06.06.2013 постановлено, що було порушення пункту 1 статті 6 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, постановлено, що було порушення статті 13 Конвенції, постановлено що, держава-відповідач має виконати рішення національних судів, ухвалені на користь заявників, які залишаються невиконаними, а саме за заявою 37355/0828/07/2008 зобов`язано державу Україна виконати рішення національних судів, ухвалених на користь ОСОБА_1 , а саме (згідно тексту рішення та додатку 1 до нього) - ухвалу Володимирецького районного суду Рівненської області від 16.07.2002 року, яка змінена ухвалою того ж суду 26.06.2008 року (у світлі рішень того ж суду від 05.06.2007 року та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2008 року) та сплатити протягом трьох місяців на користь заявника (позивача) 3000 євро в якості відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

На виконання рішення Європейського суду з прав людини від 06.06.2013 №11770/03 постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС від 03.07.2013 відкрито відповідне виконавче провадження за №38662180, сторонами якого є Держава (боржник) - ОСОБА_1 (стягувач).

Однак, рішення Європейського суду з прав людини, в частині виконання рішень національних судів, ухвалених на користь заявника, на даний час залишилося не виконаним, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), яка ратифікована Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 та набрала чинність в України 11.09.1997, є частиною національного законодавства України.

Пунктом 1 та 2 статті 46 Конвенції визначено, що Високі Договірні Сторони зобов`язуються виконувати остаточні рішення Суду в будь-яких справах, у яких вони є сторонами.

Остаточне рішення Суду передається Комітетові Міністрів, який здійснює нагляд за його виконанням.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею ст.129-1 Конституції України встановлено, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частин 2 та 3статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно зі статтею 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Такі вимоги закону, щодо обов`язковості виконання судових рішень та контролю з боку суду за його виконанням відповідають Рекомендаціям Ради Європи в галузі адміністративного судочинства та адміністративного права.

Рекомендації REC (2003) 16 Комітету Міністрів державам-членам щодо виконання адміністративних і судових рішень у сфері адміністративного права, яка була прийнята Комітетом Міністрів 09.09.2003 року на 851 нараді зазначено, що дієвість правосуддя вимагає виконання судових рішень у сфері адміністративного права, особливо, коли вони стосуються адміністративних органів; нагадуючи у зв`язку з цим про права, які захищає Європейська конвенція з прав людини, невід`ємною частиною яких є виконання судових рішень у межах розумного строку.

Відповідно до преамбули Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 № 3477-IV (далі - Закон № 3477-IV від 23.02.2006), цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( 995_004 ) і протоколів ( 994_535, 994_059, 994_802, 994_804, 994_170, 994_171, 994_536, 994_537, 994_180, 994_527 ) до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до Європейського суду з прав людини проти України.

В силу вимог ст. 2 Закону № 3477-IV від 23.02.2006, рішення є обов`язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції ( 995_004 ). Порядок виконання Рішення визначається цим Законом, Законом України "Про виконавче провадження", іншими нормативно-правовими актами з урахуванням особливостей, що передбачені цим Законом.

Відтак, порядок виконання рішення Європейського суду з прав людини охоплюються положеннями Законом № 3477-IV від 23.02.2006 та і Законом України "Про виконавче провадження".

Поряд з цим, відповідно до пункту 6 Порядку взаємодії Державної виконавчої служби України та Секретаріату Урядового уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини під час забезпечення представництва України в Європейському суді з прав людини та виконання рішень Європейського суду з прав людини, затвердженого наказом Міністерства Юстиції України від 23 вересня 2013 року №1989/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.09.2013 за №1642/24174 (далі - Порядок №1989/5), у разі постановлення Європейським судом рішення, відповідно до якого держава зобов`язана виконати рішення національного суду, Секретаріат протягом 10 днів після розміщення на сайті Європейського суду тексту остаточного рішення в справі проти України передає Державній виконавчій службі України автентичний переклад відповідного рішення Європейського суду.

Відповідно до пункту 10 Порядку №1989/5, якщо рішення суду не виконано, його виконання знаходиться на постійному контролі ДВС до повного виконання рішення національного суду.

Згідно з пунктом 11 Порядку №1989/5, у разі якщо рішення національного суду, у якому передбачається вжиття заходів зобов`язального характеру, не може бути виконано протягом одного місяця з дня отримання ДВС автентичного перекладу тексту відповідного рішення Європейського суду, державний виконавець на виконанні якого перебувало рішення національного суду, звертається до суду із заявою про зміну способу і порядку виконання рішення із обов`язковим повідомленням суду про необхідність залучення представника Секретаріату як спеціаліста в галузі застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та виконання рішень Європейського суду.

Якщо рішенням Європейського суду передбачається вжиття додаткових заходів індивідуального характеру шляхом виконання рішення національного суду, Секретаріат надає ДВС практичну допомогу та роз`яснення щодо виконання (п.14 Порядку №1989/5).

У разі необхідності Урядовий уповноважений у справах Європейського суду з прав людини може ініціювати проведення перевірки дій чи бездіяльності посадових осіб ДВС, якщо такі дії чи бездіяльність впливають на забезпечення представництва держави у Європейському суді та виконання рішень Європейського суду з прав людини (п.15 Порядку №1989/5).

Виходячи із системного аналізу наведених вище вимог закону, та підзаконних нормативно - правових актів суд дійшов висновку, що згідно з національним законодавством єдиним органом державної влади, який здійснює виконання рішень судів в тому числі рішень Європейського суду з прав людини є орган Державної виконавчої служби України, зокрема, державний виконавець, який є представником такого органу, а відтак і влади, та здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на Державну виконавчу службу, у порядку, передбаченому законом.

Також, відповідно до зазначених вище нормативно-правових актів основними заходами яких повинні вживати відповідальні органи, є індивідуальні та загальні заходи.

Індивідуальні заходи спрямовані на припинення конкретного порушення та відновлення порушених прав заявника. Додатковими індивідуальними заходами у справі «Кононова та інші проти України», в тому числі щодо ОСОБА_1 , є виконання рішень національних судів, ухвалених на користь заявника, які залишаються невиконаними.

Зі змісту позовним вимог судом встановлено, що позивач просить суд визнати протиправним надмірно тривале з 18 травня 2019 року продовження бездіяльності Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Управління державної виконавчої служби Головного територіальне управління юстиції у Рівненській області щодо невиконання рішення Європейського суду з прав людини від 06.06.2013 (справа Кононова та інші проти України), в частині виконання рішень національних судів ухвалених на користь ОСОБА_1 та зобов`язати Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Управління державної виконавчої служби Головне територіального управління юстиції у Рівненській області вжити неупереджено і в повному обсязі заходи передбачені Законом України «Про виконавче провадження» щодо виконання виконавчого провадження № 38662180 та виконавчого провадження № 31166879.

Відповідно до рішення від 06.06.2013 (заява №11770/03 та 89 інших заяв) Європейського суду з прав людини, Суд зобов`язав державу Україна виконати рішення національних судів, ухвалених на користь ОСОБА_1 .

Резолютивна частина виконавчого листа №6-А-4/08, який виданий 23.01.2012 Володимирецьким районним судом Рівненської області містить захід примусового виконання рішення зобов`язального характеру, тобто немайнового, а саме зобов`язано Володимирецьку селищну раду Рівненської області придбати та надати у користування ОСОБА_1 квартиру, яка має відповідати вимогам статей 48, 50 Житлового кодексу України.

Виконання рішень немайнового характеру регулюється розділом VIII Закону України «Про виконавче провадження».

Так, за приписами частин 1-4 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі - Закон від 02.06.2016 № 1404-VIII) за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з ч.1 ст.18 Закону від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавець зобов`язаний виживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження».

Таким чином, вирішуючи питання щодо правомірності заявлених позивачем вимог, суд повинний пересвідчитися у вжитті виконавцем з 18.05.2019 всіх необхідних заходів, передбачених Законом від 02.06.2016 № 1404-VIII для здійснення примусового виконання судового рішення неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі.

Отже, відповідачем 1 надано суду додаткові пояснення до відзиву від 21.11.2019 №22953/19 та приєднано копії матеріалів виконавчого провадження на підтвердження своїх заперечень. Зазначено, що Департаментом ДВС Міністерства юстиції України вжито всіх заходів щодо виконання рішення Європейського суду з прав людини.

Так судом встановлено, що головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень надіслано вимогу державного виконавця №63/11-В від 08.11.2019 за №20.1-63/111 для Володимирецької селищної ради та для Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини (для відома), якою державний виконавець вимагав:

1. З метою недопущення порушення прав та інтересів стягувача, Володимирецькій селищній раді Володимирецького району Рівненської області у триденний строк з момент отримання даної вимоги, повідомити відділ про повне чи часткове виконання ухвал Володимирецького районного суду Рівненської області від 16.07.2002, яка змінена ухвалою того ж суду від 26.06.2008 (у світлі рішення того ж суду від 05.06.2007 та постанов Львівського апеляційного адміністративного суду від 11.09.2008), з надання підтверджуючих документів.

У разі невиконання, вищевказаної рішення суду, повідомити заходи, які вжито Володимирецького селищною радою Володимирецького району Рівненської області з метою повного та своєчасного виконання рішення національного суду, яке відповідно до рішення Суду повинно бути виконано.

2. У разі якщо рішення національного суду не виконано, його виконання повинно знаходитись на постійному контролі у Володимирецькій селищній раді Володимирецького району Рівненської області, про що повідомляти відділ до 10 числа щомісяця.

До Володимирецької селищної ради надійшла вказана вимога державного виконавця №63/11-В від 08.11.2019, винесена в межах виконавчого провадження, стягувачем в якому є ОСОБА_1 .

З метою виконання згадуваної вимоги, до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Володимирецькою селищною радою повідомленням від 02.12.2019 №02-23/2014 надіслано інформацію про стан виконання Володимирецькою селищною радою зазначених у ній рішень національних судів прийнятих на користь позивача та документи, що підтверджують такі обставини.

Крім того, варто додатково звернути увагу на нещодавно прийняте рішення Виконавчим комітетом Володимирецької селищної ради від 07.11.2019 №163 «Про забезпечення житлом ОСОБА_1 », яким з метою виконання судових рішень щодо забезпечення житлом вирішено надати ОСОБА_1 в користування з 02.12.2019 житлове приміщення загальною прощею 48кв.м., в тому числі - житлова площа - 26,8кв.м., що розміщене за адресою: АДРЕСА_1 ., видати з 02.12.2019 ордер на заселення в житлове приміщення та укладення договору найму.

Поміж тим, відповідно до супровідного листа від 14.11.2019 №02-23/1918 Володимирецькою селищною радою для Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України надіслано згідно із переліком документи, що мають значення для виконання рішення Європейського суду з прав людини, а саме:

1. Належним чином завірена копія листа Володямирецької селищної ради 14.11.2019р.

2. Інформація про виконавче провадження №31166879, на 3 арк. в 1 прим.

3. Належним чином завірена копія рішення Володимирецької селищної ради від 07.05.2019 №1648 «Про конкурс з придбання приватизованого майна», на 1 арк. в 1 прим.

4. Належним чином завірена копія листа КП «Аква» (вх. №02-22/982 від 07.11.2 р.), на 1 арк. в 1 прим.

5. Належним чином завірена копія рішення Володимирецької селищної ради від 07.11.2019 №163 «Про забезпечення житлом ОСОБА_1 ».

6. Інформація про виконавче провадження №38662180, на 2 арк. в 1 прим.

7. Витяг з рішення Європейського суду з прав людини від 06 06.2013 (викопіювання з веб-сайту Верховної Ради України), на 1 арк. в 1 прим.

8. Копія ухвали Володимирецького районного суду Рівненської області від 16.07.2002 р., на 1 арк. в 1 прим.

9. Копія постанови Володимирецького районного суду Рівненської області від 05.06.2007 на 3 арк. В 1 прим.

10. Копія ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 на 2 арк. в 1 прим.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що Департаментом ДВС Міністерства юстиції України в період з 18.05.2019 дотримано положення Порядку №1989/5 в частині постійного контролю вжиття боржником необхідних заходів до повного виконання рішення Європейського суду з прав людини у межах виконавчого провадження №38662180.

Вжиття заходів щодо виконання боржником судового рішення в межах виконавчого провадження № 38662180 та відновлення порушених прав та інтересів стягувача здійснювалися шляхом надсилання вимоги державного виконавця №63/11-В від 08.11.2019 за №20.1-63/111 для Володимирецької селищної ради та для Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини (для відома), із зобов`язанням боржника повідомляти відділ до 10 числа щомісяця про вжиті Володимирецькою селищною радою заходи з метою повного виконання рішення національного суду.

Документи, що мають значення для виконання рішення Європейського суду з прав людини у межах виконавчого провадження №38662180 супровідними листом від 14.11.2019 №02-23/1917 скеровувалися Володимирецькою селищною радою до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. В тому числі Володимирецькою селищною радою надсилалося повідомлення від 02.12.2019 №02-23/2014 з наданням інформації про стан виконання рішень національних судів.

А тому з огляду на досліджені докази підстави стверджувати, що зі сторони Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України наявна з 18.05.2019 бездіяльність щодо надмірно тривалого невиконання рішення Європейського суду з прав людини від 06.06.2013 року (справа Кононова та інші проти України), в частині виконання рішень національних судів ухвалених на користь ОСОБА_1 (виконавче провадження № 38662180) - у суду відсутні. Натомість, долучені докази дають можливість суду дійти висновку про дотримання контролю ходу примусового виконання рішень національних суддів відповідачем 1 та здійснення заходів примусового виконання рішень шляхом надсилання вимоги.

Що стосується заявлених позовних вимог до відповідача 2, то суд зазначає наступне.

До матеріалів справи відповідачем 2 подано 14.11.2019 №22040/19 доповнення до відзиву з матеріалами виконавчого провадження. В доповненні стверджується, що державний виконавець вжив усіх передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів для примусового виконання рішення Володимирецького районного суду Рівненської області по справі № 6-А-4/08.

Поміж тим, приєднано вимогу від 19.07.2019 №4051 скеровану на адресу боржника - Володимирецької селищної ради щодо надання інформації про осіб, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

В силу абз. 1 п. 9 розділу I «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832/5) зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802 (далі - Інструкція) вимога виконавця є письмовим документом, який складається у випадках, передбачених Законом, та є обов`язковою для виконання органами, установами, організаціями, посадовими особами і фізичними особами щодо надання виконавцю документів або їх копій, необхідних для здійснення його повноважень, вчинення інших дій, необхідних для виконання рішення.

На вимогу державного виконавця боржник листом від 27.08.2019 вих. № 02-23/1428 повідомив про відсутність можливості надати запитувану інформацію.

Тому вимогою державного виконавця від 03.09.2019 №4632 зобов`язано стягувача - ОСОБА_1 повідомити про осіб, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 та надати копію будинкової книги за відповідною адресою.

На виконання вимоги від 03.09.2019 ОСОБА_1 надав копію інформаційної довідки про осіб, які зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

20.08.2019 за № 5638 старшим державним виконавцем відділу ПВР Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області скеровано до Володимирецького районного суду Рівненської області подання про роз`яснення рішення Володимирецького районного суду №6-А-4/08. У вказаному поданні державний виконавець просив роз`яснити рішення Володимирецького районного суду Рівненської області по справі № 6-а-4/08 в аспекті наступних питань:

- якою є норма житла, що повинна бути надана Володимирецькою селищною радою в користування ОСОБА_1 - 13,65 кв.м/особу чи виходячи із рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в населеному пункті, в якому таке житло буде надаватись?

- чи повинна жила площа квартири, що надається Володимирецькою селищною радою в користування ОСОБА_1 зменшуватися на жилу площу житла, на яке у нього є спадкові права чи яке перебуває у його безоплатному користуванні?

- чи повинна Володимирецька селищна рада забезпечити житлом також членів сім`ї ОСОБА_1?

- якщо судом буде надано роз`яснення щодо того, що боржник також зобов`язаний забезпечити житлом членів сім`ї стягувана, то яких саме осіб: тих, що були членами його сім`ї станом на момент набрання чинності ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 листопада 2011 року, чи тих, що є членами його сім`ї станом на момент прийняття селищною радою рішення про придбання квартири з метою надання його в користування ОСОБА_1 та як діяти, якщо з моменту прийняття селищною радою рішення про придбання квартири і до дня прийняття виконавчим комітетом селищної ради рішення про надання її в користування ОСОБА_1 , змінився склад його сім`ї?

- якими документами може бути підтверджено склад сім`ї стягувача (у разі, якщо у боржника існує обов`язок щодо забезпечення їх житлом)?

- чи можна вважати благоустроєним житло без централізованого опалення, водопостачання та водовідведення у населеному пункті, де такі послуги не надаються взагалі або ж ними забезпечена незначна кількість житлових будинків?

- чи може вартість квартири, що буде придбана Володимирецькою селищною радою перевищувати показники опосередкованої вартості спорудження житла за регіонами України, які встановлюються Мінрегіоном?

- який саме тип житла мається на увазі під поняттям «квартира», що зазначене у резолютивній частині ухвали суду? Чи необхідно розуміти його у значенні, що наведене у ч. 1 ст. 382 Цивільного кодексу України?

- у якому населеному пункті повинна знаходитися квартира, що буде придбана Володимирецькою селищною радою з метою виконанням судового рішення?

- чи житло обов`язково має бути придбане Володимирецькою селищною радою Рівненської області чи може бути надане з числа житла, яке перебуває у власності селищної ради?

Відповідно до супровідного листа вих. 2194 від 04.10.2019 вказане подання Володимирецького районного суду надіслано до Сарненського районного суду, так як вказана справа з 18.04.2018 перебуває в Сарненському районному суді на підставі розпорядження голови Володимирецького районного суду.

Зі змісту доручення керівника виконавчої групи від 16.09.2019 № 2 «Щодо вжиття заходів» вбачається, що постановою від 29.08.2019 утворено при Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області виконавчу групу для проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню №31166879, з примусового виконання виконавчого листа №6-А-4/08, виданого 23.01.2012 Володимирецьким районним судом Рівненської області, яким зобов`язано Володимирецьку селищну раду Рівненської області придбати та надати у користування ОСОБА_1 квартиру, що має відповідати вимогам статей 48, 50 Житлового кодексу України. Тому керуючись ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження», Розділом IV Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 29.09.2016 № 2832, керівником виконавчої групи при виконанні покладених на нього повноважень розподілено обов`язки між членами виконавчої групи з метою ефективного виконання рішення суду, та доручено:

1. Члену виконавчої групи - начальнику Володимирецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області - Ніколайчуку Володимиру Анатолійовичу звернутись до Володимирецького районного суду Рівненської області щодо отримання копії ухвали від 06.08.2019 по справі №556/122419 про відмову у задоволенні заяви державного виконавця щодо видачі дубліката виконавчого документа, після отримання якої подати апеляційну скаргу.

2. Члену виконавчої групи - старшому державному виконавцю відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Корольчук Наталії Іванівні звернутися до суду із заявою про роз`яснення рішення суду, у якій передбачити наступні питання:

- Чи повинна Володимирецька селищна рада, у відповідності до ухвали Вищого адміністративного суду України від 16 листопада 2011 року забезпечити житлом лише ОСОБА_1 чи також членів його сім`ї?

- Боржник зобов`язаний забезпечити житлом стягувача та членів його сім`ї на момент набрання законної сили ухвалою Вищого адміністративного суду України від 16 листопада 2011 року чи на дату передачі житла у користування ОСОБА_1 .? Володимирецька селищна рада зобов`язана забезпечити будь-яким житлом (квартира, кімната в гуртожитку, будинок, тощо) чи саме квартирою?

- Чи житло обов`язково має бути придбане Володимирецькою селищною радою Рівненської області, або воно може бути надане з числа житла, яке перебуває у власності селищної ради? Доручено про вжиті заходи членам виконавчої групи інформувати безпосередньо керівника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області щомісячного у строк, визначений пунктом шостим постанови про результати перевірки законності виконавчого провадження 06/03/19 від 21.06.2019 (до 10 числа кожного місяця).

В тому числі необхідно додатково звернути увагу, що 22.12.2017 до Головного управління Національної поліції у Рівненській області направлося повідомленням про вчинення кримінального правопорушення посадовими особами Володимирецької селищної ради Рівненської області, тобто за попередні період тривалого невиконання рішення національних суддів.

Отже, в межах даної адміністративної справи щодо наявності на думку позивача факту надмірно тривалої бездіяльності державного виконавця щодо невиконання рішення суду немайнового характеру (з 18.05.2019) необхідним є перевірка вчинених відповідачем 2 реальних заходів, які б сприяли оперативному виконанню рішення суду зі сторони боржника.

Таким чином, з аналізу наданих суду доказів судом встановлено, що посадовими особами відповідача 2 з 18.05.2019 здійснювалися наступні дії необхідні для виконання рішення суду щодо придбання та надання у користування ОСОБА_1 квартири, яка має відповідати вимогам статей 48, 50 Житлового кодексу України, а саме скеровувалися дві вимоги від 19.07.2019 №4051, від 03.09.2019 №4632 на адресу боржника (Володимирецької селищної ради) та стягувача ( ОСОБА_1 ), подавалося подання від 20.08.2019 №5638 про роз`яснення рішення суду у справі №6-А-4/08, постановою від 29.08.2019 утворено при Управлінні державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області виконавчу групу для проведення виконавчих дій по виконавчому провадженню №31166879, з примусового виконання виконавчого листа №6-А-4/08, відповідно до доручення від 16.09.2019 № 2 «Щодо вжиття заходів» керівником виконавчої групи при виконанні покладених на нього повноважень розподілено обов`язки між членами виконавчої групи щодо примусового виконання виконавчого провадження.

А тому з огляду на досліджені докази підстави стверджувати, що зі сторони Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області наявна з 18.05.2019 тривала бездіяльність, а саме надмірно тривале невиконання ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року, якою зобов`язано Володимирецьку селищну раду придбати та надати ОСОБА_1 квартиру (виконавче провадження № 31166879), та не вжиття неупереджено і в повному обсязі заходів передбачених Законом України «Про виконавче провадження» - у суду відсутні.

Відтак, суд звертає увагу, що на державного виконавця покладено обов`язок вчиняти лише дії та заходи визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, які будуть сприяти реальному виконанню рішення суду. Натомість, власне, саме виконання рішення немайнового характеру потребує активних дій не лише з боку державного виконавця, а й з боку боржника, в частині особистого вчинення певні дії.

Законом від 02.06.2016 № 1404-VIII передбачається конкретний алгоритм дій та заходів, які виконавець зобов`язаний та може вживати для примусового виконання рішень, з метою неупередженого, ефективного, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій, з моменту відкриття виконавчого провадження №31166879 з виконання виконавчого листа (10.02.2012), виданого 23.01.2012 Володимирецьким районним судом Рівненської області у справі №6-А-4/08. рішення Європейського суду з прав людини від 06.06.2013 року (справа Кононова та інші проти України) в частині виконання рішень національних судів ухвалених на користь ОСОБА_1 (виконавче провадження № 38662180) та ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року, якою зобов`язано Володимирецьку селищну раду придбати та надати ОСОБА_1 квартиру (виконавче провадження № 31166879).

Враховуючи вище наведене, підтвердження факту надмірно тривалої бездіяльності відповідачів з 18.05.2019 щодо невиконання рішення Європейського суду з прав людини від 06.06.2013 року (справа Кононова та інші проти України) в частині виконання рішень національних судів ухвалених на користь ОСОБА_1 (виконавче провадження № 38662180) та ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року, якою зобов`язано Володимирецьку селищну раду придбати та надати ОСОБА_1 квартиру (виконавче провадження № 31166879) - не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Натомість, дослідивши наявні докази у їх сукупності судом встановлено, що відповідачами з 18.05.2019 вчинялися реальні заходи для ефективного вчинення виконавчі дії та примусового виконання рішень судів, з метою забезпечення ОСОБА_1 житлом, яке має відповідати вимогам статей 48, 50 Житлового кодексу України.

З огляду на зазначені обставини, не підлягають до задоволення позовні вимоги про визнання надмірно тривалого продовження бездіяльності Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з 18 травня 2019 року щодо надмірно тривалого невиконання рішення Європейського суду з прав людини від 06.06.2013 року (справа Кононова та інші проти України) в частині виконання рішень національних судів ухвалених на користь ОСОБА_1 (виконавче провадження № 38662180) та ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року, якою зобов`язано Володимирецьку селищну раду придбати та надати ОСОБА_1 квартиру (виконавче провадження № 31166879), - протиправними та зобов`язання Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Рівненській області вжити неупереджено і в повному обсязі заходи передбачені ЗУ «Про виконавче провадження» щодо виконання виконавчого провадження № 38662180 (відповідач №1) та виконавчого провадження № 31166879 (відповідач №2).

Що стосується позовної вимоги про стягнення солідарно з обох відповідачів на користь ОСОБА_1 моральної шкоди по 250 000 гривень з кожного за надмірно тривалу і протиправну бездіяльність щодо надмірно тривалого невиконання рішення Європейського суду з прав людини від 06.06.2013 року (справа Кононова та інші проти України) в частині виконання рішень національних судів ухвалених на користь ОСОБА_1 та ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року, якою зобов`язано Володимирецьку селищну раду придбати та надати ОСОБА_1 квартиру, то вона не підлягає до задоволення також, з огляду на таке.

Положеннями ст. 56 Конституції України, гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Фактичною підставою для застосування відповідальності на підставі ст. 1167 ЦК України є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Суд звертає увагу, що рішеннями Рівненського окружного адміністративного суду від 27.11.2014 у справі №817/1893/14, від 26.07.2017 у справі №817/2190/15, від 26.09.2018 у справі №817/400/18, від 17.05.2019 у справі №460/1060/19, постановами Восьмого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2018 у справі №857/3236/18, від 21.12.2018 у справі №857/3851/18, які набрали законної сили надавалася правова оцінка наявності порушеного права позивача та встановлювалася протиправна бездіяльність органів ДВС, в частині незабезпечення належного виконання рішень національних суддів ухвалених на користь ОСОБА_1 , в тому числі стягувалася судом неодноразово моральна шкода з врахуванням доведеності заподіяної моральної шкоди позивачу, виходячи з характеру допущених стосовно нього порушень, глибини та обсягу його моральних страждань, засад розумності, виваженості і справедливості.

Відтак, вказаними вище рішеннями суду до 18.05.2019 здійснено захист прав, свобод та інтересів позивача з боку бездіяльності відповідачів та стягнуто моральну шкоду за тривале невиконання рішень. А тому у вказаній справі судом перевіряється лише наявність протиправної бездіяльності та як наслідок заподіяної моральної шкоди з боку відповідачів лише з 18.05.2019.

Враховуючи те, що підтвердження факту надмірно тривалої бездіяльності відповідачів з 18.05.2019 щодо невиконання рішення Європейського суду з прав людини від 06.06.2013 року (справа Кононова та інші проти України) в частині виконання рішень національних судів ухвалених на користь ОСОБА_1 (виконавче провадження № 38662180) та ухвали Вищого адміністративного суду України від 16.11.2011 року, якою зобов`язано Володимирецьку селищну раду придбати та надати ОСОБА_1 квартиру (виконавче провадження № 31166879) - не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, то і підстави стверджувати, що відповідачами завдано позивачу маральну шкоду, власне, за період з 18.05.2019 - у суду також відсутні.

Разом з тим, важливо додатково звернути увагу на твердження позивача в контексті даного предмету спору щодо визнання з 18.05.2019 надмірно тривалого продовження бездіяльності Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області з 18 травня 2019 року щодо надмірно тривалого невиконання рішення

У пункті 53 рішення Європейського суду з прав людини від 15.10.2009 у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" заява № 40450/04, зазначено, що відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції (995_004) (див. рішення у справі "Бурдов проти Росії" (980_045), № 59498/00, ECHR 2002-III). Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування (див. рішення у справі "Райлян проти Росії" (Raylya№ v. Russia), № 22000/03, п. 31, від 15 лютого 2007 року). Оцінюючи обґрунтованість затримки у виконанні судового рішення, слід належним чином урахувати той факт, що затримку, яка становила один рік і чотири місяці, у виплаті грошової компенсації, призначеної судовим рішенням, винесеним проти державного органу, суд визнав надмірною.

Також, відповідно до п. 70 рішення Європейського суду з прав людини від 26.04.2006 справа "Зубко та інші проти України" (заяви №№ 3955/04, 5622/04, 8538/04 та 11418/04) суд доходить висновку, що неможливість для заявників домогтися виконання рішень, винесених на їх користь, протягом одного року і чотирьох місяців (перший, другий та четвертий заявники) і двох років і шести місяців (у справі третього заявника), порушує їх право на мирне володіння майном у сенсі першого пункту статті 1 Першого протоколу.

Таким чином, у розумінні наведених рішень Європейського суду з прав людини можна дійти висновку про необґрунтованість тверджень позивача щодо тривалого невиконання рішення національних суддів з 18.05.2019 зважаючи на те, що із захистом до суду ОСОБА_1 звернувся 11.09.2019, тобто в даному випадку питання тривалої бездіяльності не може визначатися майже чотирма місяцями, які поряд з тим, оцінюються з урахуванням, складності виконавчого провадження, поведінки стягувача та боржника.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідачів.

Відповідачі - Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, як суб`єкт владних повноважень частково обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач частково довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права не знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Підстави для застосування ст. 139 КАС України - у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького,13,м. Київ,01001, ), Управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (вул. Замкова, 29,м. Рівне,33000, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 18 грудня 2019 року.

Суддя Зозуля Д.П.