Справа № 331/5532/18
Суддя: Антоненко М. В.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

25.11.2019 2а/331/18/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2019 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний м. Запоріжжя області у складі:

головуючого - судді Антоненка М.В.

за участю секретаря Андрієнко С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Писаренко Сергій Юрійович до інспектора поліції 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кантова Дмитра Івановича, 3-я особа УПП в Дніпропетровській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1. адвокат Писаренко С.Ю. звернувся до суду із позовом до інспектора поліції 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кантова Дмитра Івановича про скасування постанови серії ЕАВ № 611860 від 20.09.2018 року по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 20.09.2018 року приблизно о 20 годині 20 хвилин Громадянин України ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки MASERATI модель GHIBLI S Q4, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по автошляху М-04 на 229 кілометрі в Дніпропетровській області був зупинений Інспектором капралом поліції 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кантовим Дмитром Івановичем під приводом вчинення позивачем порушень вимог Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Про Правила дорожнього руху», а саме порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки п. 1.1 Правил дорожнього руху - перетин дорожньої розмітки, передбаченого пунктом 8.5.1. Правил дорожнього руху - Порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки.

Після чого відповідач на місці виніс Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАВ № 611860 від 20.09.18 про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на суму 255,00 грн.

Відповідно до пункту 1.1. Розділу 34. Дорожня розмітка Правил дорожнього руху, (вузька суцільна лінія) - поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

Відповідно до пункту 8.5.1. Правил дорожнього руху, горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Представник позивача вважає, що ніяких порушень вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху ОСОБА_1 не вчиняв, зазначену у оскаржуваній Постанові Серії ЕАВ № 611860 від 20.09.18 вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки не перетинав, ніяких доказів скоєння вказаного правопорушення відповідач не надав.

Так відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зокрема з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Отже відсутність доказів скоєння правопорушення суттєвим чином впливає на неможливість встановлення його наявності і таким чином унеможливлює винесення посадовою особою постанови про притягнення до адміністративної відповідальності. Вважає, що фактичне винесення оскаржуваної постанови Серії ЕАВ № 611860 від 20.09.18 є незаконними діями відповідача.

Щодо допущених відповідачем порушень при оформлені постанови про накладення адміністративного стягнення зазначає наступне.

Оформлення постанови про накладення адміністративного стягнення проводиться у відповідності до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій Наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 (надалі - Інструкція).

Так відповідно до пункту 1 розділу 1 Інструкції, ця Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до пункту 5 розділу 4 Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Додатком 5 Інструкції встановлена форма постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Так обов`язковими реквізитами постанови є зокрема: марка, модель, реєстраційний номер транспортного засобу.

Представник позивача зазначає, що оскаржувана постанова Серії ЕАВ № 611860 від 20.09.18 вимогам Інструкції не відповідає, та складена відповідачем з суттєвими порушеннями, а саме у постанові не вказана марка транспортного засобу «MASERATI» у пункті 5 Постанови «Транспортний засіб», а вказана тільки модель - «GHIBLI S Q4» та номерний знак.

Вказані обставини підтверджуються копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 та копією оскаржуваної постанови Серії ЕАВ № 611860 від 20.09.18.

Таким чином, вважає, що Постанова Серії ЕАВ № 611860 від 20.09.18 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була складена відповідачем з суттєвими порушеннями вимог нормативно-правових актів та підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного просить суд позов задовольнити. Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі Серії ЕАВ № 611860 від 20.09.18, винесену інспектором капралом поліції 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кантовим Дмитром Івановичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу на суму 255 грн. - визнати протиправною та скасувати.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2018 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2018 року закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду на 07.02.2019 року на 15:00 год.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 06.09.2019 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кантова Дмитра Івановича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача УПП в Дніпропетровській області ДПП.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Писаренко С.Ю. не з*явилися. Адвокат Писаренко С.Ю. надав суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності. Просить суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Відповідач інспектор поліції 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кантов Дмитро Іванович у судові засідання, які були призначені на 16.11.2018 р., 07.02.2019 р., 09.04.2019 р., 23.05.2019 р., 06.09.2019 р. та 25.11.2019 року не з*явився. Судові повістки на вказані дати УПП в Дніпропетровській області ДПП отримало, що підтверджується відмітками на поштових повідомленнях про вручення поштового відправлення, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

10.12.2018 року до канцелярії Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , відповідно до якого інспектор поліції 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кантов Д.І. просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Просить суд проводити розгляд справи без його участі.

Представник 3-ї особи УПП в Дніпропетровській області ДПП у судове засідання не з*явився. 12.11.2018 року до канцелярії Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшли пояснення на позовну заяву ОСОБА_1 , відповідно до яких просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Просить суд долучити до матеріалів справи DVD-R диск з відеозаписом скоєного правопорушення, а також проводити розгляд справи без його участі.

Вивчивши надані докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 288 КУпАП, постанову про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено у районний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктами владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законодавством встановлено інший порядок судового провадження.

Пунктом 1 частини 1 статті 20 КАС України передбачено, що місцевим судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Частиною 2 статті 74 КАС України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.-ч. 2, 5 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Представником позивача ОСОБА_1. адвокатом Писаренко С.Ю. в обґрунтування вимог надано суду копію оскаржуваної постанови серії ЕАВ № 611860 від 20.09.2018 року, згідно з якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за порушення п. 8.5.1 ПДР України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП орган при розгляді скарги на постанову про адміністративне правопорушення перевіряє законність та обґрунтованість постанови та може прийняти одне із рішення як скасування постанови.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, належно повідомлений відповідач до суду не з*явився, показів по вищевказаному позову не надав. Відповідачем по справі суду надано відзив на позов відповідно до якого він просить у задоволенні позову відмовити.

Згідно переглянутого у судовому засіданні відеозапису наданого інспектором поліції 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кантовим Д.І. вбачається, що на відеозапису № DSJX 304610_004610 на часовому відрізку 0:02:00-0:02:30 не зафіксований момент порушення ОСОБА_1 ПДР України, а тому суд вважає, що інспектором поліції 4 батальйону 2 роти УПП в Дніпропетровській області Кантовим Д.І. не доведений факт порушення ОСОБА_1 п.п. 8.5.1 ПДР України.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Аллене де Рібем проти Франції» від 10 лютого 1995 року підкреслив, що принцип презумпції невинуватості порушується, «якщо суд оголосить обвинуваченого винним, коли його вина не була попередньо доведена».

У справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЕСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року].

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваженнями, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Міністрів Ради Європи Державам - членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991року рекомендовано урядам держав - членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принци 7).

За таких обставин та враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі, так як факт порушення Правил дорожнього руху України не є доведеним інспектором поліції 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кантовим Д.І.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Писаренко Сергій Юрійович до інспектора поліції 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кантова Дмитра Івановича, 3-я особа УПП в Дніпропетровській області ДПП про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ № 611860 від 20.09.2018 року винесену інспектором поліції 4 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Кантовим Дмитром Івановичем щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його ухвалення.

Суддя: М.В. Антоненко