Справа № 140/3616/19
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

16 грудня 2019 року ЛуцькСправа № 140/3616/19
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Костюкевич С. Ф., вивчивши позовну заяву заступника начальника Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про скасування постанови, визнання дій правомірними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 заступник начальника Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області звернувся з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про скасування постанови № 53/3/1/2019 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 12.07.2019 року, що винесена в.о. заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби - начальником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Ігнатенко Олександром Борисовичем, яка була надіслана листом Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області № 03-1-25/3327 від 12.07.2019 року; визнання такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконавчого провадження дії позивача як заступника начальника відділу Мацюка Дмитра Юрійовича у виконавчому провадженні номер за АСВП 59466095 щодо примусового виконання ухвали Ковельського міськрайонного суду Волинської області по справі № 159/736/18 від 02.07.2019.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Так, відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України, та містить такі недоліки.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

За правилами частини четвертої статті 5 КАС України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Як передбачено пунктами 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Суд звертає увагу, що з тексту позовної заяви не зрозумілий виклад обставин щодо того, чи звертається позивач з даним позовом як суб`єкт владних повноважень, і якщо так - то якими нормами Конституції та законів України передбачено право міськрайонного відділу державної виконавчої служби оскаржувати постанови управління державної виконавчої служби до адміністративного суду. Якщо цей позов подано позивачем, який не вважає себе суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах, то у такому випадку в тексті позовної заяви повинно бути викладено обґрунтування порушення оскаржуваним рішенням прав, свобод, інтересів позивача, як фізичної особи і в повному найменуванні позивача в тексті позову дані обставини повинні бути відображені.

Крім того, у тексті позовної заяви відсутнє обґрунтування того, якими нормами Конституції та законів України передбачено право міськрайонного відділу державної виконавчої служби звертатися до адміністративного суду із позовними вимогами про визнання правомірними дій посадових осіб вказаного відділу.

Також, згідно з пп. 2-4 ч.2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Предметом публічно-правового спору є рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, а також дії чи бездіяльність суб`єктів публічно-правових відносин, які не є суб`єктами владних повноважень, але є суб`єктами публічно-правового спору.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, який має бути сформульований максимально чітко і зрозуміло, оскільки від якості позовної заяви, юридично правильного змісту позовних вимог, зазначення способу судового захисту залежить швидкий і ефективний розгляд справи.

Передумовою застосування такого способу захисту порушеного права як зобов`язання суб`єкта владних повноважень прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення, тощо має бути протиправність акта, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень внаслідок реалізації покладених на нього владних управлінських функцій.

Позивачем в порушення статтей 5 та 245 КАС України у позовній заяві заявлено вимоги про скасування постанови та визнання дій позивача такими, що відповідають вимогам Закону та Інструкції.

Згідно з частиною першою, другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до частини 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

За приписами частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Як вбачається із позовної заяви, позивач просить скасувати постанову № 53/3/1/2019 про результати перевірки законності виконавчого провадження від 12.07.2019 року, яку отримано Ковельським міськрайонним відділом ДВС 15.07.2019 року.

Таким чином, про порушення своїх прав та інтересів заступник начальника Ковельського міськрайонного відділу ДВС дізнався 15.07.2019 року, а до Волинського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся лише 07.12.2019 року про що є відповідна відмітка пошти, тобто з пропуском десятиденного строку передбаченого частиною 5 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач не обґрунтував поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду і не заявив клопотання про поновлення такого строку.

Отже, позивачу необхідно заявити клопотання про поновлення строку звернення до суду та надати докази поважності причин пропуску такого строку. Згідно з абзацом другим частини першої статті 3 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (з наступними змінами та доповненнями, далі - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 3674-VI платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

За правилами частини першої статті 6 Закону № 3674-VI судовий збір перераховується у безготівковій або готівковій формі.

Разом з тим, частиною другою статті 22 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено статтею 2 Закону України «Про джерела фінансування органів державної влади» від 30.06.1999 № 783-XIV, органи державної влади здійснюють свою діяльність виключно за рахунок бюджетного фінансування (крім випадків, визначених цим Законом) в межах, передбачених Законом України про Державний бюджет України на відповідний рік.

За приписами частини першої статті 43 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VI (з наступними змінами та доповненнями, далі - БК України) при виконанні державного бюджету і місцевих бюджетів застосовується казначейське обслуговування бюджетних коштів. Казначейство України забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунку, відкритого у Національному банку України. Казначейське обслуговування бюджетних коштів передбачає: 1) розрахунково-касове обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства; 2) контроль за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень бюджету, реєстрації взятих бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів та здійсненні платежів за цими зобов`язаннями; 3) ведення бухгалтерського обліку і складання звітності про виконання бюджетів з дотриманням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку в державному секторі та інших нормативно-правових актів Міністерства фінансів України; 4) здійснення інших операцій з бюджетними коштами. В органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - органи Казначейства України), бюджетним установам відкриваються рахунки у встановленому законодавством порядку.

Згідно із частинами першою - третьою статті 47 БК України відповідно до затвердженого розпису бюджету розпорядники бюджетних коштів одержують бюджетні асигнування, що є підставою для затвердження кошторисів. Порядок складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ встановлюється Кабінетом Міністрів України. Казначейство України здійснює контроль за відповідністю кошторисів розпорядників бюджетних коштів розпису бюджету. Розпорядники бюджетних коштів забезпечують управління бюджетними асигнуваннями і здійснення контролю за виконанням процедур та вимог, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частин першої, третьої статті 48 БК України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації. Розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов`язання та не утворюється бюджетна заборгованість.

За правилами частини другої статті 49 БК України Казначейство України здійснює платежі за дорученнями розпорядників бюджетних коштів у разі: 1) наявності відповідного бюджетного зобов`язання для платежу у бухгалтерському обліку виконання бюджету; 2) наявності затвердженого в установленому порядку паспорта бюджетної програми; 3) наявності у розпорядників бюджетних коштів відповідних бюджетних асигнувань.

Системний аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави дійти висновку про те, що органи державної влади, розпорядники бюджетних коштів сплачують судовий збір за подання до суду позовної заяви виключно за рахунок бюджетних асигнувань, при цьому, сплата судового збору за рахунок саме бюджетних коштів здійснюється з рахунків, відкритих в органах Казначейства України.

Разом з тим, як вбачається із доданої до позовної заяви квитанції про сплату судового збору №0.0..1 від 06.12.2019 року, судовий збір в сумі 1 921 грн. сплачений через АТ КБ Приватбанк, при цьому, у графі «платник» вказано « ОСОБА_1 », поряд з цим в позовній заяві позивачем вказано ОСОБА_1 , як заступника начальника Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, тобто суб`єкта владних повноважень, однак сплата судового збору здійснена не з рахунку, відкритого в органах Казначейства України, та з вказаної квитанції не вбачається, що сплачені кошти в сумі 1 921 грн. є саме бюджетними коштами (походження цих коштів є невідомим для суду) та що оплата проведена за рахунок бюджетних асигнувань позивача Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області. Крім того, з позовної заяви та доданих до неї документів не вбачається надання ОСОБА_1 повноважень щодо сплати судового збору за рахунок інших, ніж бюджетних, коштів від імені Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Відтак, сплата судового збору за подання даної позовної заяви, якщо така подана позивачем, як заступником начальника Ковельського МРВДВС - суб`єктом владних повновжень, проведена з порушенням зазначених вимог бюджетного законодавства України.

Відповідно до частин першої та другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Таким чином, оскільки позовна заява не відповідає зазначеним вище вимогам, встановленим статтею 161 КАС України, її необхідно залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Позивачу у зазначений строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви шляхом подання: належним чином оформленої позовної заяви із правильним формуванням позовних вимог та у якій обґрунтувати, якими нормами Конституції та законів України передбачено право міськрайонного відділу державної виконавчої служби оскаржувати постанови управління державної виконавчої служби до адміністративного суду та звертатися до адміністративного суду із позовними вимогами про визнання правомірними дій посадових осіб вказаного відділу; доказів сплати судового збору.

Керуючись статтями 160, 161, 169 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 заступника начальника Ковельського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про скасування постанови, визнання дій правомірними залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачам, що у випадку невиконання вимог цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачам.

Копію ухвали надіслати особам, що звернулися із позовною заявою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена.

Суддя С.Ф. Костюкевич