Справа № 280/1941/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 грудня 2019 року 15 год. 02 хв.Справа № 280/1941/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суду складі головуючого судді Сацького Р.В., за участю секретаря судового засідання Серебрянниковій О.А. та сторін

від позивача: адвокат Русінова Т.Ю.,

від відповідача: Єгоров О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (юридична адреса: 69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 81, )

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (юридична адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11 - Г, )

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 15.04.2019 №,

ВСТАНОВИВ:

25 квітня 2019 р. з до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (далі по тексту позивач) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі по тексту відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення № від 15.04.2019, яким зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ на 401342,00 грн та застосовано штрафні санкції у розщмірі 200671,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в період з 21.01.2019 по 19.02.2019 на підставі п.200.10 ст.200 розділу V Податкового кодексу України (далі ПКУ), в порядку ст.76 гл.8 розділу II ПКУ Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків ДФС проведено камеральну перевірку достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок позивача за податковою декларацією з ПДВ № від 17.01.2019, про що складено акт камеральної перевірки №96/28-10-47-06/00186536 від 20.02.2019. В подальшому, на підставі поданих позивачем заперечень на акт перевірки, контролюючим органом була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ПрАТ «Дніпроспецсталь» з питань, що стали предметом заперечень підприємства, а саме: дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податковому обліку з ПДВ господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Дніпротехмет» (), ТОВ "ВЕРАГРУП" (), ПП «Чорметремонт» (код ЄДРПОУ 2547337), ПП НВФ "Промхімекспорт-2005" (), ТОВ «ЗАПОРІЗЬКА ВИРОБНИЧО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (), ПП «СКЄ-ГРУП» () за період грудень 2018 р., про що складено акт №37/28-10-47-06/00186536 від 08.04.2019. У висновках вказаного акту перевірки зазначено, що ПрАТ «Дніпроспецсталь» порушено вимоги п.198.1, п. 198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст. 200, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу, в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту по декларації за грудень 2018 р. (р.19) на суму 401 342,00 грн, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку по декларації за грудень 2018 р. (р. 20.2.1) на суму 401 342 грн. 11.04.19 позивачем надано заперечення №115-55 на акт перевірки №37/28-10-47- 06/00186536 від 08.04.19.

15.04.19 відповідач листом №19206/10/28-10-47-06 повідомив про відсутність підстав для задоволення заперечень ПрАТ «Дніпроспецсталь».

15.04.19 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ на 401 342,00 грн, застосовано штрафні санкції 200 671,00 грн. На думку позивача, під час камеральної перевірки не можуть використовуватися документи первинного обліку платника податків, проводитися вивчення та оцінка укладених таким платником податків угод, оскільки дані про укладання зазначених угод не відображаються у податковій звітності, а отже під час камеральної перевірки неможливо зробити висновок про реальність або фіктивність укладених платником податків правочинів. В той же час відповідачем не дотримано порядку проведення камеральної перевірки, оскільки за її результатами зроблений висновок про нереальність господарських операцій і завищення податкового кредиту.Позивач вважає, що під час проведення камеральної перевірки ПрАТ «Дніпроспецсталь» неможливо було дійти вищенаведених висновків про нереальність господарських операцій, а тому висновки податкового органу про порушення податкового законодавства є безпідставними, передчасними та такими, що ґрунтуються на припущеннях. З наведених підстав позивач звернувся до суду із позовом.

02 травня 2019 року судом відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 27 травня 2019 року об 09 год. 00 хв.

22.05.2019 від представника відповідача через канцелярію суду (вх. №20745) подано відзив на позовну заяву. В відзиві відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, та зазначив, що даною перевіркоюне підтверджується реальність проведення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Дніпротехмет» (), ТОВ "ВЕРАГРУП" (), ПП «Чорметремонт» (код ЄДРПОУ 2547337), ПП НВФ "Промхімекспорт-2005" (), ТОВ «ЗАПОРІЗЬКА ВИРОБНИЧО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (). ГІП «СКС-ГРУП» (). ІІрАТ «Дніпроспсцсталь» створена схема штучного руху товару, спрямована на створення формального документообігу, про що свідчить те, шо постачальники не мають матеріальної бази, об`єктивно необхідної для виконання поставок, які були предметом перевірки, контрагенти позивача були учасниками проведення транзитних фінансових потоків у правовідносинах з іншими суб`єктами господарювання, а також відсутність у ПрАТ «Дніпроспецсталь» документів, складенням яких опосередковується постачання продукції (надання послуг). Надані до перевірки ПрАТ «Дніпроспецсталь» видаткові накладні, податкові накладні, не є достатніми доказами фактичного виконання розглядуваних поставок; господарські операції не підтверджені належними первинними документами, що в сукупності з виявленими схемами штучного руху товарів постачальниками свідчить про безтоварність операцій, які підлягали перевірці, що виключає правомірність їх відображення у податковому кредиті ПрАТ ««Дніпроспецсталь». Перевіркою встановлено документування зазначених операцій та відображення в бухгалтерському обліку без можливості підтвердження таких операцій постачальником. З наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

27.05.2019 від представника позивача через канцелярію суду (вх.№21317) подана відповідь на відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 27.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 26.06.2019 о/об 16 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 26.06.2019 зупинень провадження для примирення сторін по справі до 23.09.2019 о/об 16 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 23.09.2019 продовжено процесуальний строк зупинення провадження для примирення сторін до 05.12.2019 о/об 14 год. 00 хв.

Ухвалою суду від 05.12.2019 поновлено провадження по справі та призначено судове засідання на 05.12.2019 о/об 14 год. 00 хв.

Представник позивача у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

В період з 21.01.19 по 19.02.19 на підставі ст. 200.10 ст.200, в порядку ст.76 Податкового кодексу Запорізьким управлінням Офісу великих платників податків ДФС проведено камеральну перевірку достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування ПДВ на поточний рахунок за грудень 2018 р. за податковою декларацією з ПДВ № від 17.01.19, про що складено акт камеральної перевірки №96/28-10-47-06/00186536 від 20.02.19.

У висновках акту камеральної перевірки №99/28-10-47-06/00186536 від 20.02.2019 зазначено, що ПрАТ «Дніпроспецсталь» порушено вимоги абз. "а" п.198.1. п.198.2, п.198.3, ст.198, п.200.1, абз. «б» п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України та пп.1 п.4 Розділу V Порядку заповнення та подання податкової звітності з податку на додану вартість», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 26.01.2016 №21 в результаті чого завищено суму податкового кредиту, суму від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) податкового періоду та суму бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку податкової декларації за грудень 2018 р. на суму 401 342,00 грн.

Не погодившись із вказаним актом, позивачем надано заперечення на акт №115-37 від 06.03.19.

Відповіддю №18492/10/28-10-47-06-12 від 10.04.19, податковий орган повідомив, що з урахуванням результатів позапланової виїзної перевірки, оформленої актом від 08.04.19 №37/28-10-47-06/00186536, висновки камеральної перевірки правомірні та документально обґрунтовані, підстав для задоволення заперечень позивача немає.

В період з 12.03.2019 по 01.04.2019 у зв`язку з наданням ПрАТ «Дніпроспецсталь» заперечень до акту №96/28-10-47-06/00186536 від 20.02.19, згідно з пп. 75.1.2 п.75.1 ст. 75, пп. 78.1.5 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755 та відповідно до наказу Офісу великих платників податків ДФС від 11.03.2019 №512 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПрАТ «Дніпроспецсталь» з питань що стали предметом заперечень підприємства, а саме: дотримання вимог податкового законодавства при відображенні в податковому обліку з ПДВ господарських операцій по взаємовідносинам з ТОВ «Дніпротехмет» (), ТОВ "ВЕРАГРУП" (), ПП «Чорметремонт» (код ЄДРПОУ 2547337), ПП НВФ "Промхімекспорт-2005" (), ТОВ «ЗАПОРІЗЬКА ВИРОБНИЧО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (код ), ПП «СКС-ГРУП» (код ) за період грудень 2018 р., про що складено акт №37/28-10-47-06/00186536 від 08.04.2019.

У висновках вказаного акту перевірки зазначено, що ПрАТ «Дніпроспецсталь» порушено вимоги п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.4 ст. 200, п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу, в результаті чого завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту по декларації за грудень 2018 р. (р.19) на суму 401342,00 грн, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ на рахунок платника у банку по декларації за грудень 2018 р. (р. 20.2.1) на суму 401 342 грн.

11.04.19 позивачем надано заперечення №115-55 на акт перевірки №37/28-10-47-06/00186536 від 08.04.19.

15.04.19 відповідач листом №19206/10/28-10-47-06 повідомив про відсутність підстав для задоволення заперечень ПрАТ «Дніпроспецсталь».

На підставі акта перевірки №37/28-10-47-06/00186536 від 08.04.19 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ на 401 342,00 грн, застосовано штрафні санкції 200 671,00 грн.

Вважаючи прийняте відповідачем податкове повідомлення - рішення № від 15.04.19 протиправними позивач звернувся до суду із позовом про його скасування.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення по справі.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Згідно з пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з п. 198.3 ст. ст. 198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу. Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше: ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних; для платників податку, що застосовують касовий метод, - ніж через 60 календарних днів з дати списання коштів з банківського рахунка платника податку;

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

З метою отримання податкової накладної/розрахунку коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, покупець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та податкову накладну/розрахунок коригування в електронному вигляді. Такі податкова накладна/розрахунок коригування вважаються зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими покупцем.

Покупцю товарів/послуг податкова накладна/розрахунок коригування можуть бути надані продавцем таких товарів/послуг в електронній формі з дотриманням вимог законодавства щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

З метою отримання продавцем зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування, що підлягає реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних покупцем, такий продавець надсилає в електронному вигляді запит до Єдиного реєстру податкових накладних, за яким отримує в електронному вигляді повідомлення про реєстрацію розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та розрахунок коригування в електронному вигляді. Такий розрахунок коригування вважається зареєстрованим в Єдиному реєстрі податкових накладних та отриманими продавцем.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Платник податку має право зареєструвати податкову накладну та/або розрахунок коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, в якій загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу протягом 365 календарних днів, що наступають за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті. У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 цієї статті перебіг зазначеного строку переривається на період зупинення їх реєстрації та відновлюється з дня припинення процедури зупинення їх реєстрації згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Якщо сума, визначена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу, є меншою, ніж сума податку в податковій накладній та/або розрахунок коригування, які платник повинен зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних, то платник зобов`язаний перерахувати потрібну суму коштів із свого поточного рахунку на свій рахунок в системі електронного адміністрування податку на додану вартість.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Виявлення розбіжностей даних податкової декларації та даних Єдиного реєстру податкових накладних є підставою для проведення контролюючими органами документальної позапланової виїзної перевірки продавця та у відповідних випадках покупця товарів/послуг.

У разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.

Податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, які є підставою для формування податкового обліку платника податків. Податкова накладна є документом, який підтверджує факт сплати покупцем ПДВ у ціні товару.

Суд зазначає, зауважень до податкових накладних, рівно як й до інших документів первинного бухгалтерського обліку позивача по взаємовідносинам із вищенаведеними контрагентами у контролюючого органу не було.

Відповідно до ч.2 ст.74 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон № 996-ХІV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а його статтею 3 передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Згідно з ст. 1 Закону № 996-ХІV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції - дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.

Судом встановлено, що позивач за перевіряємий період мав фінансово - господарські операції з ТОВ «Дніпротехмет» (), ТОВ "ВЕРАГРУП" (), ПП «Чорметремонт» (код ЄДРПОУ 2547337), ПП НВФ "Промхімекспорт-2005" (), ТОВ «ЗАПОРІЗЬКА ВИРОБНИЧО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (код ), ПП «СКС-ГРУП» (код ).

Щодо взаємовідносин позивача з TOB «Дніпротехмет» (), судом встановлено наступне.

Підприємством ПрАТ «Дніпроспецсталь» до податкової декларації з ПДВ за грудень 2018 року включено до складу податкового кредиту суму ПДВ 43 888,00 грн на підставі податкових накладних складених та зареєстрованих в ЄРПН TOB «Дніпротехмет» з номенклатурою дрібняк коксовий КМ-1.

Взаємовідносини між TOB «Дніпротехмет» та ПрАТ «Дніпроспецсталь» у грудні 2018 року здійснювались за договором №11140792 від 04.12.2014, предмет якого «феросплави та інші матеріали», що підтверджується матеріалами справи.

Відповідач зазначив, що надані до перевірки сертифікати якості на продукцію (дрібняк коксовий), постачальником якої згідно податкової накладної, зареєстрованої в ЄРПН, зазначено ТОВ «Дніпротехмет». Наданий сертифікат якості №1285 від 12.03.2017 виписаний ПАТ «Євраз Баглійкокс» () (основний вид діяльності виробництво коксу та коксопродуктів).

В сертифікті зазначено:

вантажовідправник ПАТ «Євраз Баглійкокс»

вантажоодержувач ТОВ «Союз-метал»

продукція дрібняк коксовий

дата навантаження 12.03.17р.

загальна вага відвантаженої продукції по даним сертифіката 115,0 т

Сертифікат підписано відповідальними особами ПАТ «Євраз Баглійкокс».

Згідно аналізу ЄРПН TOB «Дніпротехмет» не здійснювало придбання дрібняка коксового КМ-1 у підприємств, зазначених в сертифікаті якості.

Суд не погоджується з такими висновками відповідача з огляду на те, що:

Сертифікат якості на товар не є первинним документами у розумінні ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки не підтверджує факт поставки товару і засвідчує виключно його якість. Цей документ є товаросупроводжуючим документом і надається виключно на вимогу покупця. У податковому/бухгалтерському обліку не відображається, оскільки не місттть достатньої і необхідної інформації про господарську операцію поставки.

Крім того, реальність господарських операцій підтверджуються первинними документами, а саме: видатковими накладними, прибутковими ордерами, товаро - транспортними накладними, витягами з оборотно - сальдової відомості та накладними на відпуск, які містяться в матеріалах справи.

Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «Верагруп» () судом встановлено наступне.

Підприємством ПрАТ «Дніпроспецсталь» до податкової декларації з ПДВ за грудень 2018 року включено до складу податкового кредиту суму ПДВ 12 269,44 грн на підставі податкових накладних складених та зареєстрованих в ЄРПН ТОВ «Верагруп» за АПС.

Взаємовідносини між ТОВ «Верагруп» () та ПрАТ «Дніпроспецсталь» в грудні 2018 року оформлено договором №11160749 від 12.12.2016.

В акті перевірки зазначено, що позивачем до перевірки надано ТТН №50 від 05.12.18, в якій автоперевізником значиться ФОП ОСОБА_1 , у якого ТОВ «Верагруп» не здійснювало придбання автотранспортних послуг у грудні 2018 р.

Згідно аналізу ЄРПН ТОВ «Верагруп» в грудні 2018 р., а також в наступних та попередніх періодах не здійснювало придбання транспортних послуг у ФОП ОСОБА_1 , що значиться в вищенаведеній ТН як автоперевізник.

Згідно звіту 1ДФ за 4 кв. 2018 р. ТОВ «Верагруп» не виплачувало ФОП ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 (водію) доходу з ознакою 157.

Впродовж 2018 р. ТОВ «Верагруп» не подавалися повідомлення про прийняття працівників на роботу.

Неможливо індентифікувати ФОП ОСОБА_1 ,Ю що зщначиться в ТТН як автоперевізник, та ОСОБА_3 , що значиться в ТТН як водій, та підтвердити реалність надання послуг автоперевезення в адресу ТОВ «Верагруп».

Відповідач зазначає, що в наданих сертифікатах якості підписаних директором та скріплених печаткою TOB «Верагруп» відсутня інформація щодо джерела походження реалізованого товару, а також щодо отримувача товару.

Взаємовідносини між TOB «Верагруп» та ПрАТ «Дніпроспецсталь» в січні 2018 р. відбувались на підставі договору №11160749 від 12.12.2016, предмет якого феросплави та інші матеріали.

Щодо ТОВ «Промхімекспорт- 2005»

Перевіркою встановлено, що ПрАТ «Дніпроспецсталь» не було здійснено оплати, згідно виписних на його адресу рахунків-фактур. Податкові накладні виписані ПП НВФ "ПРОМХІМЕКСПОРТ-2005" в адресу ПрАТ «Дніпроспецсталь» у грудні 2018 р. не були фактично сплачені, тому відповідно до п.200.4 ПК України така сума ПДВ не може підлягати бюджетному відшкодуванню.

За умовами договору №11130081 від 03.01.2013 товар поставляється узгодженими партіями на умовах DAP (склад покупця) згідно з міжнародними правилами Інкотермс-2010, що покладає обов`язок з перевезення товару на продавця.

Згідно із приписами п.198.2 ст.198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг

Щодо взаємовідносин позивача з ПП "СКС-ГРУП" () судом встановлено наступне.

Підприємством ПрАТ «Дніпроспецсталь» до податкової декларації з ПДВ за грудень 2018 року включено до складу податкового кредиту суму ПДВ 97 416,00 грн на підставі податкових накладних складених та зареєстрованих в ЄРПН ПП "СКС-ГРУП" за номенклатурою «Алюміній вторинний АВ87».

Відповідач вказує, що позивачем до перевірки надано ТТН, в якій автоперевізником значиться ФОП ОСОБА_4 , у якого ТОВ «СКС-груп» не здійснювало придбання автотранспортних послуг у грудні 2018 р.

Згідно звіту 1ДФ за 4 кв. 2018 р. ТОВ «СКС-груп» не виплачувало ФОП ОСОБА_4 , доходу з ознакою 157.

Впродовж 2018 р. ТОВ «СКС-груп» не подавалися повідомлення про прийняття працівників на роботу.

Взаємовідносини між ПП "СКС-ГРУП" та ПрАТ «Дніпроспецсталь» в грудні 2018 року оформлено договором №11120766 від 17.09.2012, предмет якого феросплави та інші матеріали.

Позивачем на підтвердження реальності господарських операцій з з ТОВ «Дніпротехмет» (), ТОВ "ВЕРАГРУП" (), ПП «Чорметремонт» (код ЄДРПОУ 2547337), ПП НВФ "Промхімекспорт-2005" (), ТОВ «ЗАПОРІЗЬКА ВИРОБНИЧО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (код ), ПП «СКС-ГРУП» (код ). надані до матеріалів справи первинні документи, а саме: договори поставки, витяги з оборотно - сальдової відомості, копії рахунків, видаткові накладі, товаро - транспортні накладні, накладні на відпуск, прибуткові ордери, акти на матеріали, рахунки - фактури.

Суд не погоджується з твердженнями відповідача відносно відсутності трудових та матеріальних ресурсів, паспорту/сертифікатів якості, які не мають відношення до здійснення господарської операції з придбання товару у зв`язку з відсутністю інформації щодо походження товару, виробника, постачальника у взаємовідносинах позивача з ТОВ «Дніпротехмет» (), ТОВ "ВЕРАГРУП" (), ПП «Чорметремонт» (код ЄДРПОУ 2547337), ПП НВФ "Промхімекспорт-2005" (), ТОВ «ЗАПОРІЗЬКА ВИРОБНИЧО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (код ), ПП «СКС-ГРУП» (код ).та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відсутність у контрагентів трудових ресурсів та виробничих потужностей для самостійного виконання договірних зобов`язань не свідчить про неможливість виконати відповідні роботи, послуги чи поставку та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих товарів (робіт, послуг), у тому числі й по ПДВ. Адже податковий контроль не призначений перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо.

В акті перевірки відсутня інформація, що податковий орган досліджував та встановив обставини того, що вказані операції не могли бути вчинені контрагентами позивача з залученням орендованих транспортних засобів, праці найманих працівників на підставі відповідних цивільно-правових угод, укладених вказаними контрагентами позивача з третіми особами.

Законодавством України не передбачено обов`язковість наявності на праві власності (на балансі підприємства) майна, обладнання, устаткування та інших видів майна, які відносяться до категорії основних засобів. Для забезпечення потреб діяльності можуть залучатися комплексні послуги сторонніх організації, придбання у власність будь-яких основних засобів у даному випадку не є обов`язковим та у більшості випадків не є раціональним, та економічно обґрунтованим.

Стосовно трудових ресурсів контрагентів перевіряючи податкового органу не врахували, що кількість штатних працівників не впливає на результат праці, тому що законодавство України не містить заборони щодо залучення для співпраці суб`єктів господарювання будь яких організаційно-правових форм, а посилання на відсутність такої інформації не може бути підставою для невизнання реальності господарських операцій.

Крім того, покладання на позивача відповідальності за можливі порушення законодавства іншими суб`єктами господарювання та посилання податкового органу на недоведеність факту постачання та придбання позивачем товару у зв`язку із неможливістю встановлення походження такого товару за ланцюгом постачання, протирічить принципу індивідуальної відповідальності, закріплений ст. 61 Конституції України.

При придбанні товару покупець зобов`язаний лише сплатити відповідну суму податку на додану вартість продавцю в ціні товару, який зобов`язаний внести цю суму податку на додану вартість до бюджету і у випадку невиконання свого обов`язку понести за це відповідальність.

Щодо паспортів та сертифікатів якості, то такі документи не є первинним документами у розумінні ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки не підтверджують факт поставки товару і засвідчують виключно його якість. Ці документи є товаросупроводжуючими документами і надаються виключно на вимогу покупця. У податковому/бухгалтерському обліку не відображаються, оскільки не містять достатньої і необхідної інформації про господарську операцію поставки.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідачем досліджено формування податкового кредиту контрагентів ПрАТ «Дніпроспецсталь» за грудень 2018 року, проте без врахування часу (періоду) придбання ними товару, який поставлявся на адресу ПрАТ «Дніпроспецсталь», у інших постачальників.

При цьому діюче законодавство не вимагає, щоб поставки товару від продавця до покупця відбувались в той же період, що і придбання товару продавцем. Тобто, період (місяць) придбання товару продавцем може не збігатися з періодом його реалізації до кінцевого покупця.

Крім того, відповідач перевіряв формування податкового кредиту контрагентів ПрАТ «Дніпроспецсталь» за грудень 2018 року за номенклатурою поставки по ланцюгу, що також не відповідає законодавству, оскільки, враховуючи, що товар міг покупатися продавцем у різний період, номенклатура товару, за якою оформлено податковий кредит у продавця та покупця, у т.ч. й по ланцюгу, також може не співпадати.

Статтею 1 Закону про бухгалтерський облік передбачено, що господарською операцією є дія чи подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Отже, визначаючою ознакою господарської операції є те, що вона повинна бути причиною реальних змін майнового стану платника податків.

Податковим органом обставина щодо наявності реальних змін у податковому, бухгалтерському обліку позивача не спростована - в акті перевірки відсутнє жодне посилання на первинний документ, який би не відповідав змісту здійснених поставок, при розгляді справи відповідач не заперечував реальність здійснення господарських операцій.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що товарність операцій та фактична поставка, оплата, оприбуткування і використання товару, отриманого від з ТОВ «Дніпротехмет» (), ТОВ "ВЕРАГРУП" (), ПП «Чорметремонт» (код ЄДРПОУ 2547337), ПП НВФ "Промхімекспорт-2005" (), ТОВ «ЗАПОРІЗЬКА ВИРОБНИЧО-БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ» (код ), ПП «СКС-ГРУП» (код ), підтверджена як необхідними, так і додатковими документами.

Щодо виконання робіт ТОВ «Запорізька виробничо-будівельна кампанія», ТОВ «Чорметремонт».

Проведеною перевіркою встановлено, що акти приймання виконаних робіт (типова форма КБ-2в), який надано до перевірки, не містять відомостей про залучення субпідрядників, крім того до перевірки не надавались документи, в яких би було зазначено про залучення до виконання робіт інших осіб (субпідрядників).

Відповідно до ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов`язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов`язку.

Тож, з огляду на відповідальність генерального підрядника перед замовником за дії субпідрядника та за кінцевий результат роботи, передбачене договором право ТОВ «Запорізька виробничо-будівельна кампанія» та ТОВ «Чорметремонт» на залучення субпідрядника, всі первинні документи з виконаних робіт оформлюються на генерального підрядника, тобто на ТОВ «Запорізька виробничо-будівельна кампанія», ТОВ «Чорметремонт» без вказівки на субпідрядника.

Крім того, форми "Акт приймання виконаних будівельних робіт" (типова форма № КБ-2в) та "Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати" (типова форма № КБ-3) були затверджені наказом Мінрегіонбуду від 4 грудня 2009 року №554 як примірні форми первинних облікових документів у будівництві.

У зв`язку з прийняттям і введенням в дію національного стандарту ДСТУ Б Д.1.1-1:2013 «Правила визначення вартості будівництва» з 01.01.2014 зазначений наказ Мінрегіонбуду №554 втратив чинність (наказ Мінрегіонрозвитку, будівництва та ЖКГ Украйні №16 від 20.01.2014).

Тож, акти форми № КБ-2в та форми № КБ-3 з 01.01.2014 є орієнтовними, примірними формами, які не є обов`язковими для сторін, якщо інше не передбачено договором.

Відповідно до постанови КМУ від 01.08.2005 №668 Про затвердження загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, приймання-передача закінчених робіт (об`єкта будівництва) проводиться у порядку, встановленому цими Загальними умовами, іншими нормативними актами та договором підряду (п.88). Передача виконаних робіт (об`єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом про виконані роботи (п.91). Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов`язаний оплатити виконані роботи. Порядок подання підрядником документів про обсяги і вартість виконаних робіт, проведення перевірки їх достовірності, підписання та оплати замовником визначається у договорі підряду (п.99). Оплата робіт, виконаних субпідрядниками, проводиться на підставі складених ними та підписаних генеральним підрядником документів про прийняття виконаних робіт та їх вартість і може проводитися безпосередньо генеральним підрядником або замовником, якщо це передбачено договором підряду та договором субпідряду (п.101).

Договорами підряду з ТОВ «Запорізька виробничо-будівельна кампанія» №14180009 від 28.12.17 та №14170637 від 18.12.17, з ТОВ «Чорметремонт» №14170670 від 27.12.17 передбачена оплата на підставі оформлених та підписаних сторонами актів приймання виконаних підрядних робіт, які відображають виконані об`єми робіт та використані матеріали, і подаються підрядником щомісячно.

Частиною другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З актів приймання виконаних підрядних робіт форми № КБ-2в за перевіряємий період вбачається, що вони містять назву, дату і місце складання, назви замовника та підрядника, вид здійсненого ремонту, перелік матеріалів використаних при ремонті, одиниці виміру, поточну ціну, обсяг та вартість виконаних робіт та іншу детальну інформацію, яка характеризує виконану господарську операцію, тобто такі акти є первинними документами в розумінні частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Щодо оплати виконаних робіт, то умовами вищенаведених договорів визначено, що оплата за фактично виконані роботи здійснюється з відстрочкою оплати 90 днів від дати підписання сторонами акту приймання виконаних підрядних робіт.

Суд зазначає, що оглянуті первинні документи містять назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; особистий підпис особи, яка брала участь у здійсненні господарської операції; первинні документи виписані реально існуючими на час вчинення угоди суб`єктами права.

Тобто, надані первинні бухгалтерські документи по формі та за змістом відповідають вимогам Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" та Положення.

Документи, які надані позивачем, суд вважає достатніми та такими, що підтверджують факт придбання послуг у контрагентів, використання їх у власній господарській діяльності, та настання змін в майновому стані платника податків.

Наявність первинних документів є достатньою підставою для відображення вказаних операцій в бухгалтерському обліку, а оскільки дані податкового обліку базуються на даних бухгалтерського обліку, висновок відповідача щодо незаконності віднесення сум ПДВ до складу податкового кредиту, що зрештою сформувало від`ємне значення, є необґрунтованим, що виключає наявність підстав для висновку про відсутність фактичного здійснення господарських операцій.

Суд зазначає, зауважень до податкових накладних, рівно як й до інших документів первинного бухгалтерського обліку позивача по взаємовідносинам із вищенаведеними контрагентами у контролюючого органу не було.

Згідно частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведена правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, у зв`язку із чим позовні вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 9030,20 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 23.04.2019 № 7985.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (юридична адреса: 69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 81, ) до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (юридична адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11 - Г, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 15.04.2019 № - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Офіса великих платників податків Державної фіскальної служби (юридична адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11 - Г, ) № від 15.04.2019, яким зменшено бюджетне відшкодування з ПДВ на 401342,00 грн та застосовано штрафні санкції у розмірі 200671,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (юридична адреса: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 11 - Г, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Електрометалургійний завод «Дніпроспецсталь» ім. А.М. Кузьміна» (юридична адреса: 69008, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, буд. 81, ) судовий збір у розмірі 9030 (дев`ять тисяч тридцять) грн 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 16.12.2019.

Суддя Р.В. Сацький