Справа № 369/15605/19
Суддя: Дубас Т. В.
Дата ухвалення: 2019-12-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/369/432/19
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

06.12.2019 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Дубас Т.В. розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про скасування та визнання протиправним (незаконним) висновку про визначення доцільності позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Служби у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про скасування та визнання протиправним (незаконним) висновку про визначення доцільності позбавлення батьківських прав.

Відповідно до позовних вимог позивач просив: визнати висновок про визначення доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що видано за підписом першого заступника голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області А.Л. Кошик - неправомірним та таким, що винесений з порушенням норм діючого законодавства України, необ`єктивним.

Вивчивши позовну заяву з доданими до неї матеріалами, вважаю, що у відкритті провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно п.1 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно - правовий спір, а згідно п.2 ч.1 цієї статті, публічно - правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Як вбачається з позовної заяви та матеріалів справи, предметом розгляду у цій справі є правомірність висновку органу опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації щодо доцільності позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що видано за підписом першого заступника голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області А.Л. Кошик.

Правовий статус органів опіки та піклування, їх завдання та функції визначено, зокрема, главою 6 Цивільного кодексу України , главою 19 Сімейного кодексу України, Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року за № 866.

За приписами п. 3 Порядку № 866 органами опіки та піклування є районні, районні у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад (далі - органи опіки та піклування), які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей.

Статтею 19 Сімейного кодексу України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

З огляду на те, що оскаржуваний висновок складений відповідним органом опіки та піклування на реалізацію саме положень Сімейного Кодексу України для вирішення судом питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав, що у даному випадку орган опіки та піклування Києво-Святошинської районної державної адміністрації діяв не як суб`єкт владних повноважень.

Статтею 56 Цивільного кодексу України встановлено, що рішення органу опіки та піклування може бути оскаржено до відповідного органу, якому підпорядкований орган опіки та піклування, або до суду.

За правилами ч.1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Отже, спірні правовідносини виникли між учасниками справи з приводу оспорювання сімейних прав та захисту інтересів позивача та не містять ознак публічності, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 червня 2018 року у справі № 500/6325/17, в якій зазначено, що спірні правовідносини виникли між учасниками справи з приводу захисту сімейних прав та інтересів позивача, а отже, існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Окрім того, оскаржувані дії відповідачів безпосередньо не породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і не мають обов`язкового характеру.

З огляду на викладене, вважаю, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 6 ст. 170 КАС України, він не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним позовом в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.19, п.1 ч.1, ч.ч.2-4, 6, ст.170 КАС України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Служби у справах дітей Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області про скасування та визнання протиправним (незаконним) висновку про визначення доцільності позбавлення батьківських прав.

Роз`яснити заявнику його право на звернення до суду з відповідним позовом у порядку цивільного судочинства.

Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 299 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Т.В. Дубас