Справа № 360/3672/19
Суддя: Міронова Галина Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 року справа №360/3672/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: головуючого судді Міронової Г.М., суддів: Арабей Т.Г., Гайдара А.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 р. (повне рішення судом складено 03 жовтня 2019 року у м. Сєвєродонецьк) у справі № 360/3672/19 (головуючий І інстанції суддя Борзаниця С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 20 серпня 2019 року звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив:

- визнати бездіяльність УПФУ в м. Лисичанську щодо незарахування до його пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, період роботи з 01.04.2014 по 25.04.2016 у відокремленому підрозділі Шахта Партизанська державного підприємства Антрацит протиправною;

- зобов`язати УПФУ в м. Лисичанську зарахувати до його пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, період роботи з 01.04.2014 по 25.04.2016 у відокремленому підрозділі Шахта Партизанська державного підприємства Антрацит та перерахувати йому пенсію з моменту її призначення, тобто з 18.07.2016 (а.с. 4-6).

05.09.2019 позивач надав до суду першої інстанції уточнення до свого позову про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в якому зазначив, що ним раніше подавався позов до Київського окружного адміністративного суду про зарахування до свого страхового стажу періоду роботи у відокремленому підрозділі Шахта Партизанська державного підприємства Антрацит з 01.04.2014 по 25.04.2016, за результатами розгляду якого вказаним судом позов було задоволено частково в частині необхідності врахування зазначеного трудового стажу (а.с. 24-26).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області щодо незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, період роботи з 01.04.2014 по 25.04.2016 у відокремленому підрозділі Шахта Партизанська державного підприємства Антрацит протиправною.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, період роботи з 01.04.2014 по 25.04.2016 у відокремленому підрозділі Шахта Партизанська державного підприємства Антрацит та перерахувати ОСОБА_1 пенсію з 01.08.2019.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат (а.с. 83-86).

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Управлінням Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що позивачем не надано жодних підтверджуючих документів для підтвердження спеціального трудового стажу та проведення атестації робочих місць за період роботи з 01.04.2014 по 25.04.2016.

Згідно ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Рішення в частині відмови у задоволенні позову не оскаржено.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач є пенсіонером та отримує пенсію за віком довічно, про що свідчить пенсійне посвідчення від 04.02.2018 серія ААК № 580059 (а.с. 52, 81, 82).

Постановою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2016 у справі № 381/4414/16-а, яка залишена без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, адміністративний позов був задоволений. Визнано протиправним рішення № 61 від 18.10.2016 Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах за Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджений Кабінетом Міністрів України, відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 . Зобов`язано Фастівське об`єднане управління пенсійного фонду України Київської області призначити, нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджений Кабінетом Міністрів України, відповідно до статті 13 Закону України Про пенсійне забезпечення, починаючи з 18.07.2016 (а.с. 72-73, 74-75).

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 16.04.2018 у справі № 810/1038/18 позов задоволено частково. Визнано бездіяльність Фастівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у відокремленому підрозділі Шахта Партизанська державного підприємства Антрацит з 01.04.2014 по 25.04.2016. Зобов`язано Фастівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи у відокремленому підрозділі Шахта Партизанська державного підприємства Антрацит з 01.04.2014 по 25.04.2016. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 76-78).

09.04.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою про взяття на облік пенсійної справи з УПФУ м. Фастів Київської області (а.с. 51).

06.08.2019 позивач звернувся до УПФУ в м. Лисичанську із заявою про зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, період роботи з 01.04.2014 по 25.04.2016 у відокремленому підрозділі Шахта Партизанська державного підприємства Антрацит та перерахування йому пенсії з моменту її призначення, тобто з 18.07.2016 (а.с. 15, 58).

Листом від 13.08.2019 № 7499/02-32 УПФУ в м. Лисичанську надало відповідь, що період роботи з 01.04.2014 по 25.04.2016 у відокремленому підрозділі Шахта Партизанська державного підприємства Антрацит зараховано до загального стажу згідно рішення Київського окружного адміністративного суду (рішення від 16.04.2018 № 810/1038/18). Підстав для зарахування вищезазначеного періоду роботи до пільгового стажу немає (а.с. 16, 69).

Спірним питанням даної справи є відмова відповідача у зарахуванні до пільгового стажу позивача за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, період роботи з 01.04.2014 по 25.04.2016 у відокремленому підрозділі Шахта Партизанська державного підприємства Антрацит.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом визначається Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058).

В силу пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

В солідарній системі відповідно до цього Закону призначаються, у тому числі, пенсія за віком (пункт 1 частини першої статті 9 Закону №1058).

Статтею 26 Закону № 1058 визначені умови призначення пенсії за віком

Пунктом 1 статті 114 Закону України № 1058 передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи, мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Підпунктом 2 пункту 2 цієї статті передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Положення аналогічного змісту наявні в пункті б статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788.

Статтею 1 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці визначено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Згідно статті 8 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, трудова книжка є основним документом, що підтверджує пільговий стаж роботи працівника

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно п. 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (пункту 3 Порядку № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

З огляду на вищевикладене, уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи трудовій книжці. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію (ст. 44 Закону № 1058-ІV).

Верховним Судом 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а сформульовано правову позицію: що відповідно до пункту 11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 10 листопада 2006 року № 18-1 для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах за місцем проживання (реєстрації) такі документи: заяву про підтвердження стажу роботи; трудову книжку, тощо.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви (абзац третій пункту 1.7 розділу І Порядку).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

У пункті 4.7 Порядку № 22-1 окреслено право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

З аналізу наведених норм вбачається, що у зв`язку зі зверненням позивача щодо призначення пенсії за віком пенсійний орган був зобов`язаний перевірити копії відповідних документів та у разі виявлення невідповідностей вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством.

Натомість, відповідач проігнорував вищезазначені нормативно визначені вимоги для належного прийняття та розгляду документів щодо призначення пенсії позивачу.

З урахуванням положень пункту 4.7. розділу ІV Порядку № 22-1 саме відповідач як орган, що призначає пенсію, повинен спочатку всебічно, повно і об`єктивно розглянути усі подані документи, на підставі пункту 3.3. розділу ІІІ вказаного Порядку надати необхідні роз`яснення, і лише після цього вирішувати питання про наявність чи відсутність права особи на одержання пенсії.

При цьому у відмові щодо зарахування спірного періоду роботи позивача до пільгового стажу окрім рішення суду про те, що цей період підлягає зарахуванню до страхового стажу, ніяких аргументів не навів.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески (ст. 1 Закону № 1058).

У ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 встановлено: на пільгових умовах пенсія за віком призначається:

1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За загальним правилом пенсія призначається саме за наявності страхового і загального (на теперішній час) стажу. А інші чинники передбачені для пенсії в тому числі і на пільгових умовах. І це не тотожні поняття.

Записами трудової книжки позивача ОСОБА_1 БТ- ІІ № 0242168 від 29.06.1984 підтверджується, що останній працював у відокремленому підрозділі Шахта Партизанська державного підприємства Антрацит з 01.04.2014 по 25.04.2016 на посаді майстра-підривника підземного з повним робочим днем під землею (а.с. 10-14).

Тобто, позивач в період з 01.04.2014 по 25.04.2016 працював на посадах працівника з підземними роботами, що відповідає положенням пункту 1 Розділу I Списку № 1.

Крім того, трудова книжка позивача щодо спірного періоду містить інформацію про атестацію робочих місць, якою підтверджується право позивача на пенсію на пільгових умовах за Списком № 1.

З огляду на викладене, робота позивача за період з 01.04.2014 по 25.04.2016 відповідає визначеним Списком № 1 критеріям, які повинні враховуватися при визначенні поняття шахтарі згідно статті 1 Закону України Про підвищення престижності шахтарської праці.

Відповідачем не вказано, а судами не виявлено доказів тому, що спірні записи в трудовій книжці позивача можна визнати такими, які не відповідають дійсності чи зроблені з порушенням встановленої процедури.

З практики Європейського суду з прав людини слідує таке: в національному праві має бути передбачено засіб правового захисту від довільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Будь-яка законна підстава для здійснення дискреційних повноважень може створити юридичну невизначеність, що є несумісною з принципом верховенства права без чіткого визначення обставин, за яких компетентні органи здійснюють такі повноваження, або, навіть, спотворити саму суть права. Отже, законом повинно з достатньою чіткістю бути визначено межі дискреції та порядок її здійснення, з урахуванням легітимної мети певного заходу, аби убезпечити особі адекватний захист від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Конкретна норма закону повинна містити досить чіткі положення про рамки і характер здійснення відповідних дискреційних повноважень, наданих органам державної влади. У разі, якщо ж закон не має достатньої чіткості, повинен спрацьовувати принцип верховенства права.

Надавши 13.08.2019 відповідь № 7499/02-32, УПФУ в м. Лисичанську по суті відмовив позивачу у перерахунку пенсії за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає, що є всі підстави для зарахування ОСОБА_1 до його пільгового стажу періодів роботи з 01.04.2014 по 25.04.2016 у відокремленому підрозділі Шахта Партизанська державного підприємства Антрацит, що дає право здійснити перерахунок пенсії за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день з 01.08.2019 року відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 45 Закону № 1058.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

За приписами ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. І відповідачем не доведено, що приймаючи спірне рішення він діяв правомірно.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів), що суд апеляційної інстанції застосував до матеріалів зведеного виконавчого провадження.

З урахуванням наведеного, позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають частковому задоволенню.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до вимог ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 р. - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 р. у справі № 360/3672/19 - залишити без змін

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18 грудня 2019 року.

Колегія суддів Г.М. Міронова

Т.Г. Арабей

А.В. Гайдар