Справа № 484/5292/19
Суддя: Паньков Д. А.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/5292/19
Провадження № 2-а/484/118/19 р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.12.2019 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання Панчук О.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕАК № 1721252 від 08.11.2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

18.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕАК № 1721252 від 08.11.2019 року.

В обґрунтування своїх позовних вимог ОСОБА_1 вказав, що 08 листопада 2019 року інспектор Управління патрульної поліції у Вінницькій області старший лейтенант поліції Ворнік Василь Павлович виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про накладення на пазивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за перевищення швидкості у населеному пункті Стрижавка на 28 кілометрів за годину на 296 кілометрі автомобільної дороги М-21 і відповідно порушення ним пункту 12.4 Правил дорожнього руху щодо обмеження у населених пунктах руху транспортних засобів зі швидкістю не більше 50 кілометрів за годину, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Позивач зазначив, що дійсно 08 листопада 2019 року він рухався на належному йому автомобілі марки ВАЗ моделі 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 по міжнародній автомобільній дорозі М-21 сполученням Виступовичі - Житомир - Могилів-Подільський (через м. Вінницю) зі сторони м. Вінниці у напрямку м. Житомир.

Об 11 годині 04 хвилини на вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу позивач зупинився на узбіччі дороги у вказаному ним місці, з дотриманням правил зупинки, включив аварійну світлову сигналізацію і вийшов із автомобіля.

Поліцейський, у руках якого знаходився прилад фіксації швидкості Трукам, звернувся до позивача з повідомленням про те, що він перевищив швидкість у населеному пункті на 28 кілометрів за годину і рухався зі швидкістю 78 кілометрів за годину та зажадав надати йому посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб. Вимоги поліцейського позивачем були виконані і витребувані документи надані.

При зверненні до позивача поліцейський не представився, не назвав своє прізвище, посаду, спеціальне звання. Позивач пояснив поліцейському, що дійсно перевищив швидкість руху у населеному пункті і не заперечує про це, але рухався не зі швидкістю 78 кілометрів за годину, а зі швидкістю 68 кілометрів за годину.

З показами радара Трукам, яким би підтверджувався рух саме автомобіля під керуванням позивача у момент вчинення правопорушення, поліцейський його не ознайомив.

Отримавши від позивача витребувані документи, поліцейський передав їх іншому поліцейському, який відійшов до патрульного автомобіля, що знаходився на певній відстані від автомобіля ОСОБА_1 і перебував біля патрульного автомобіля близько семи хвилин.

Після цього поліцейський підійшов до позивача і вручив копію оскаржуваної постанови.

Ознайомившись зі змістом постанови по справі про адміністративне правопорушення позивачем встановлено, що оскаржувана постанова винесена інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшим лейтенантом поліції Ворнік Василем Павловичем.

До цього часу позивачу було невідомо що відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення, хто розглядав справу про адміністративне правопорушення і хто у справі про адміністративне правопорушення виніс постанову про накладення адміністративного стягнення.

Вважає, що винесена постанова не відповідає вимогам закону, оскільки винесена з порушенням порядку провадження у справах про адміністративні правопорушення, ґрунтується на однобічному, неповному та необ`єктивному з`ясуванні обставин справи про адміністративне правопорушення, а отже не підтверджує наявність адміністративного правопорушення та інші обставини, що мають значення для прийняття рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності. В порушення Конституції України та чинного законодавства поліцейський не роз`яснив позивачу процесуальні права, не запропонував надати письмові пояснення.

Позивач вважає, що інспектор поліції повинен був скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, так як позивач заперечував на місці зупинки факт порушення. Крім того зазначив, що постанова не відповідає додатку № 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному обсязі, просив про його задоволення.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте надав відзив у якому заперечував проти позову та надав фото з приладу ТruСАМ LTI 20/20 № ТС000726, документацію на прилад та диск з відеозаписом.

Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08 листопада 2019 року відносно ОСОБА_1 інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області Ворніком В.П. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1721252, за ч. 1 ст. 122 КУпАП, за порушення пункту 12.4 Правил дорожнього руху щодо обмеження у населених пунктах руху транспортних засобів зі швидкістю не більше 50 кілометрів за годину, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Обставини викладені у постанові повністю підтверджуються наданими представником відповідача доказами, а саме фотографіями з приладу ТruСАМ LTI 20/20 № ТС000726, документацією на прилад та відеозаписом технічної фіксації порушення.

Відповідно до пункту 12.4 Правил дорожнього руху України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги в русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122 КупАП розглядаються органами Національної поліції.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП зазначено вище) та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Відповідно до ч. 5 цієї ж статті, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 КУпАП та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Тобто по даній категорії справ протокол не складається.

Сам позивач не заперечував факт керування автомобілем марки ВАЗ моделі 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 у місці та за обставин вказаних у постанові.

Суд не має сумнівів у показниках швидкості, зафіксованих під час зупинки автомобіля інспектором на лазерному вимірювачі швидкості транспортних засобів ТruСАМ LTI 20/20 № ТС000726, оскільки відповідачем надано копію документації на підтвердження його відповідності вимогам законодавства України.

Вказане свідчить про те, що позивач дійсно перевищив допустиму швидкість, а тому інспектор поліції цілком правомірно виніс оскаржувану постанову.

Відповідно до п. 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Отже посилання позивача на невідповідність форми постанови Інструкції є неспроможними, так як інспектор мав право роздрукувати постанову в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв.

Інші посилання позивача на порушення з боку інспектора поліції при розгляді адміністративної справи та складанні оскаржуваної постанови, як то не роз`яснення прав, неповідомлення свого прізвища та посади, не надання можливості надати пояснення з приводу порушення, також не знайшли свого підтвердження, так як позивачем не надано жодних доказів на підтвердження викладених у позові порушень.

В даному випадку згідно ст. 71 ч. 1 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що підстав для скасування постанови не вбачається, а тому в позові слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 8 - 12, 77, 242, 262-263, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Управління патрульної поліції у Вінницькій області (вул. Ботанічна, 24, м. Вінниця) про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕАК № 1721252 від 08.11.2019 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Дата виготовлення повного тексту рішення - 16.12.2019 р.

Суддя: