Справа № 400/2878/19
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/2878/19

Категорія: Головуючий в 1 інстанції: Марич Є. В.
Час і місце ухвалення: м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А. І.

Ступакової І. Г.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, в якому просить:

визнати протиправними дії відповідача щодо закінчення виконавчого провадження;

зобов`язати відповідача скасувати постанову про закінчення виконавчого поводження, винести постанову про відновлення виконавчого провадження та негайно здійснити виконавчі дії примусового характеру, передбачені ч. 2, 3 ст. ст. 63 та ч. 1, 2 ст. 75 Закону України Про виконавче провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що відповідач протиправно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження, оскільки боржник ІНФОРМАЦІЯ_1 не в повному обсязі виконав рішення суду, а саме боржником було нараховано та виплачено позивачу (стягувачу) 4503,23 грн., замість 53947 грн. Така, різниця в нарахованій та виплаченій сумі виникла у зв`язку з тим, що боржник при розрахунку взяв базовий місяць січень 2016 р., замість січень 2014 року.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначаючи про його незаконність та необґрунтованість, а також про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначається, що головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Миколаївській області не взяв до уваги, що при виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 р. у справі 400/88/19, боржник ІНФОРМАЦІЯ_1 для розрахунку позивачу індексації грошового забезпечення базовим місяцем прийняв січень 2016 року, замість січень 2014 року, , що значно знизило суму заборгованості, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження є протиправною та підлягає скасуванню а виконавче провадження підлягає відновленню.

Враховуючи, що відсутні клопотання від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю суд апеляційної інстанції, відповідно до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 р. у справі 400/88/19 частково задоволено позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2019 р. залишено без змін, тобто рішення набрало законної сили 02.07.2019 р.

Пунктом 9 резолютивної частини рішення суду зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Кривоозерському районному військовому комісаріаті Миколаївської області оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_3 Сухопутних військ Збройних Сил України за період з 01.01.2016 року по 31.08.2018 року.

17.07.2019 р. Миколаївський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист у справі №400/88/19.

На підставі заяви позивача, посадовою особою відповідача прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП№.59769761. Згідно з постановою про відкриття виконавчого провадження, ІНФОРМАЦІЯ_1 було зобов`язано виконати рішення суду протягом 10 робочих днів, про що надати документальні підтвердження.

23.08.2019 р. до відповідача надійшов лист від 21.08.2019 р. №10/5228, в якому позивач зазначив, що ним було нараховано та виплачено індексацію позивачу за період з 01.01.2016 р. по 31.08.2018 р., на підтвердження зазначеного надано копію повідомлення позивача про виконання рішення суду та довідку-розрахунок. У листі до відповідача Миколаївський обласний комісаріат зазначив про повне фактичне виконання рішення суду, тому просило закінчити виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404.

28.08.2019 р. відповідачем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП59769761, зі змісту якої вбачається, що згідно заяви ІНФОРМАЦІЯ_2 виконавчий документ фактично виконано в повному обсязі, а тому виконавче провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону 1404 постановлено закінчити.

Позивач не погоджуючись із зазначеною постановою звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, дійшов висновку, що відповідач правомірно виніс постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404, оскільки рішення суду повністю виконано .

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року №1404-VIII (надалі Закон №1404-VIII).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону № 1404-VIII визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.

Згідно із частиною першою статті 5 Закону №1404- VIII примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 18 Закону №1404-VIII).

Згідно ч. 1 та 2 ст. 63 Закону №1404), за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

За змістом п. 9 ч. 1 статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Таким чином, з метою перевірки наявності підстав для закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 статті 39 Закону № 1404-VIII, що мало місце у спірних правовідносинах, необхідним є з`ясування факту повного виконання рішення суду.

На підтвердження виконання судового рішення у виконавчому провадженні ВП№.59769761 від 23.08.2019 р. відповідачем надано лист від 21.08.2019 р. №10/5228, в якому зазначено, що позивачу було нараховано та виплачено індексацію за період з 01.01.2016 р. по 31.08.2018 р., на підтвердження зазначеного надано копію повідомлення позивача про виконання рішення суду та довідку-розрахунок.

З урахуванням наведених обставин справи, колегія суддів доходить висновку, що рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 р. у справі 400/88/19 виконане ІНФОРМАЦІЯ_4 в повному обсязі, що в свою чергу не залишає державному виконавцю альтернативної поведінки і дає законні підстави для закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч. 1 статті 39 ЗУ «Про виконавче провадження», а отже доводи апелянта щодо протиправності дій головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС ГТУЮ у Миколаївській області є безпідставними.

Доводи позивача про те, що у своїй заяві про примусове виконання рішення суду позивач просив зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 провести ОСОБА_1 перерахунок та виплатити індексації грошового забезпечення за час проходження військової служби у Кривоозерському районному військовому комісаріаті Миколаївської області оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_3 Сухопутних військ Збройних Сил України за період з 01.01.2016 року по 31.08.2018 року у розмірі 53947, 57 грн. є безпідставними, оскільки в даному випадку предметом спору є дії державного виконавця в межах виконавчого провадження № 57103407 з виконання виконавчого листа, та постанова про закінчення виконавчого провадження.

При цьому, колегія суддів зазначає, що зі змісту рішення суду та виконавчого листа вбачається, що суд зобов`язав Миколаївській обласний військовий комісаріат нарахувати та виплатити індексацію за період з 01.01.2016 року по 31.08.2018 року без зазначення базового місяця чи суми яка підлягає стягненню, водночас заява позивача з зазначенням суми нарахування не є виконавчим документом у розумінні ЗУ «Про виконавче провадження».

Колегія суддів апеляційної інстанції не надає правову оцінку законності підстав для перерахунку та виплати індексації позивачу з урахуванням певного базового місяця, оскільки це не є предметом розгляду справи , а позивач в свою чергу не позбавлений права звернення до суду з новим позовом щодо оскарження дій військового комісаріату стосовно застосування базового місяця.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Крім того, колегія суддів зазначає, що у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього.

Зокрема, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 308, 311, ст.315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Повний текст постанови складено та підписано 17 грудня 2019 року .

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова