Справа № 460/2152/19
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 грудня 2019 року м. Рівне №460/2152/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Комунального підприємства "Екосервіс" Сарненської міської ради
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання дій протиправними, скасування податкового повідомлення-рішення, -
В С Т А Н О В И В:

Комунальне підприємство "Екосервіс" Сарненської міської ради (далі іменується - КП "Екосервіс", позивач) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується - відповідач) про визнання протиправними дій уповноважених посадових осіб Головного управління ДФС у Рівненській області, в частині встановлення порушень вимог Податкового кодексу України, застосовування штрафних санкцій та прийняття стосовно КП "Екосервіс" Сарненської міської ради податкового повідомлення-рішення № від 11.05.2019, а також скасування податкового повідомлення-рішення № , прийнятого 11.05.2019 уповноваженими посадовими особами Головного управління ДФС у Рівненській області стосовно КП "Екосевіс" Сарненської міської ради.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що Головним управлінням ДФС у Рівненській області було проведено камеральну перевірку КП "Екосервіс" за наслідками якої 18.04.2019 контролюючим органом було складено Акт №318/17-00-52-12/32404202. 11.05.2019 відповідачем винесено податкове повідомлення - рішення №, яким по відношенню до платника податків застосовано штраф за затримку та відсутність реєстрації податкових накладних у розмірі 91501,97 грн. Вважає, що вказане податкове повідомлення - рішення прийняте протиправно, оскільки контролюючим органом порушено терміни проведення камеральної перевірки, визначені пунктом 76.3 ст. 76 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Крім того, зазначає, що в податкових накладних за наслідками реєстрації яких відповідачем нараховано штраф зазначено, що податкові накладні не підлягають наданню отримувачу, відтак, до даних податкових накладних згідно ст. 120-1 Податкового кодексу України не застосовується штраф за порушення терміну їх реєстрації. Враховуючи викладене, просить суд позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 09.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 30.09.2019.

Відповідачем - Головним управлінням ДФС у Рівненській області подано відзив на позовну заяву з додатками (а.с.30-53). В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що з урахуванням положень ст. 102 ПК України камеральною перевіркою може бути охоплений період в 1095 днів за останнім днем граничного строку реєстрації податкових накладних. Крім того, вказує, що податкові накладні позивача не підпадають під дію ст. 120-1.1 Податкового кодексу України, оскільки вони складені із ставкою 20%, що підтверджуються Реєстром податкових накладних. Зазначає, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Отже, для звільнення від відповідальності, передбаченої п.120-1.1 ст. 120-ПК України необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою). Вказані обставини у позивача відсутні. Враховуючи викладене, просить суд в задоволення позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 30.09.2019 підготовче засідання відкладено на 30.10.2019.

Ухвалою суду від 30.10.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 20.11.2019.

Ухвалою суду від 20.11.2019 закрито підготовче провадження у справі, розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 16.12.2019.

Представники позивача та відповідача в судове засідання призначене на 16.12.2019 не прибули. Про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

До початку судового засідання представники сторін подали клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до частин першої та дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи наведене, ухвалою суду від 16.12.2019 суд перейшов до розгляду справи в письмовому провадженні.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, наведені в заявах по суті справи, обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.

Так, Головним управлінням ДФС у Рівненській області проведено камеральну перевірку КП "Екосервіс" , за результатами якої складено акт "Про результати камеральної перевірки КП "Екосервіс" №318/17-00-52-12/32404202 від 18.04.2019 (а.с. 8).

Перевіркою було встановлено порушення 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме порушено терміни реєстрації вищезазначених податковим накладних. КП "Екосервіс" відповідно до ст. 120-1 Податкового кодексу України порушено граничний термін реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених ст.201 Податкового кодексу України, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/ розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/ розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/ розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/ розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 366 і більше календарних днів.

На підставі зазначеного акта перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.05.2019 №, згідно з яким до КП "Екосервіс" застосовано штраф у розмірі 91501,97 грн. (а.с. 9).

Податкове повідомлення-рішення від 11.05.2019 №оскаржено позивачем в адміністративному порядку. Рішення Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарг від 02.08.2019 №36876/6/99-99/106-01-25 податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.19).

Вважаючи прийняте податкове повідомлення-рішення від 11.05.2019 № протиправним, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, що до доводів позивача про проведення контролюючим органом камеральної перевірки з порушенням строку, то суду слід зазначити наступне.

Так, відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України (у редакції, чинній на час проведення камеральної перевірки) камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

В силу пункту 200.10 статті 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Водночас згідно з положеннями пункту 102.1. статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання, а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

З системного аналізу вказаних норм права суд дійшов висновку, що предметом камеральної перевірки, окрім питань правильності оформлення податкових декларацій, уточнюючих розрахунків можуть бути й інші питання, зокрема пов`язані із своєчасністю реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН, а тому, з урахуванням положень статті 102 ПК України, такою перевіркою може бути охоплено період в 1095 днів за останнім днем граничного строку реєстрації податкових накладних.

Висновки аналогічного характеру викладені у постанові Верховного Суду від 23.05.2019 у справі № 803/1791/16, яка згідно ч. 5 ст. 242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Разом з тим, відповідно до пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 ПК України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Отже, платник податків зобов`язаний скласти та зареєструвати не пізніше п`ятнадцяти календарних днів, наступних за датою їх складання податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з п. 120-1.1 ст. 120-1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

З аналізу викладених норм судом встановлено, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Отже, для звільнення від відповідальності, передбаченої п.120-1.1 ст. 120-ПК України необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Висновки аналогічного характеру викладені в постановах Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 816/1488/17 та від 11.12.2018 у справі 807/68/18.

Порядком заповнення податкової накладної затвердженого наказом Міністерства фінансів України 31.12.2015 № 1307 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 № 137/28267 передбачено, що до графи 8 - код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються. У графі 8 зазначається код ставки: 20 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 - у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 - у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 - у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування; 7) до графи 9 - код пільги.

Судом встановлено, що позивачем згідно податкових накладних зазначених у переліку (а.с. 57-72) зазначено, що обсяг постачання за основною ставкою (код ставки 20), обсяги постачання за ставками 0% відсутні.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість.

За таких обставин вказані податкові накладні не можуть бути віднесені до податкових накладних, порушення граничних термінів реєстрації яких відповідно до п. 120-1.1 ст.120-1 ПК України не є підставою для накладення штрафу.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що до позивача правомірно застосовано штраф за порушення граничного строку, передбаченого ст. 201 ПК України, для реєстрації податкових накладних, перелік яких наведено в акті перевірки.

При цьому суд бере до уваги, також розрахунок штрафу, застосованого податковим повідомленням-рішенням від 11.05.2019 №, який позивачем не оспорюється (а.с. 10-18).

Крім того, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд. Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди умотивовувати свої рішення. Але дану вимогу не слід розуміти як таку, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент.

Всі основні аргументи, на яких ґрунтувалися доводи та заперечення сторін, судом розглянуто та оцінено в розрізі норм чинного законодавства та встановлених обставин справи.

В сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що податкове повідомлення-рішення від 11.05.2019 № прийняте Головним управлінням ДФС у Рівненській області на підставі, в межах повноважень та у спосіб, який визначений законодавством.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Встановлені судом обставини справи свідчать про те, що відповідач при прийнятті податкового повідомлення-рішення діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений чинним законодавством. Доводи позивача не спростовують правомірності спірного рішення та не дають суду підстав для його скасування.

Таким чином, позов задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Комунального підприємства "Екосервіс" Сарненської міської ради (, вул. Матросова, 2, м. Сарни, Рівненської області, 34503) до Головного управління ДФС у Рівненській області (, вул. Відінська, 12, м. Рівне, Рівненської області, 33023) про визнання протиправними дій уповноважених посадових осіб Головного управління ДФС у Рівненській області, в частині встановлення порушень вимог Податкового кодексу України, застосовування штрафних санкцій та прийняття стосовно КП "Екосервіс" Сарненської міської ради податкового повідомлення-рішення № від 11.05.2019, а також скасування податкового повідомлення-рішення № , прийнятого 11.05.2019 уповноваженими посадовими особами Головного управління ДФС у Рівненській області стосовно КП "Екосевіс" Сарненської міської ради - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

У разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 17 грудня 2019 року.

Суддя Зозуля Д.П.