Справа № 340/2179/19
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 340/2179/19

головуючий суддя І інстанції Хилько Л.І.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 року в адміністративній справі № 340/2179/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко`логія" до виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко`логія" звернулось до суду з адміністративним позовом до виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання протиправним та скасування рішення від 24.07.2019 року № 481 «Про проведення конкурсу зв визначення виконавця послуг із захоронення побутових відходів на території сміттєзвалища м. Олександрії».

Також, Товариством з обмеженою відповідальністю "Еко`логія" було подано заяву про забезпечення позову, в якій останнє просило зупинити дію рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 24.07.2019 року № 481 «Про проведення конкурсу з визначення виконавця послуг із захоронення побутових відходів на території сміттєзвалища м. Олександрії» та заборонити проведення конкурсу із визначення виконавця послуг із захоронення побутових відходів (твердих, великогабаритних, ремонтних) на території сміттєзвалища м. Олександрії до набрання законної сили рішенням суду у дані справі.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко`логія" про забезпечення позову було задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову, шляхом зупинення дії рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 24 липня 2019 року № 481, в часині проведення конкурсу із визначення виконавця послуг із захоронення побутових відходів (твердих, великогабаритних, ремонтних) на території сміттєзвалища м. Олександрії, - до набрання законної сили рішенням суду у справі № 340/2179/19.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду, виконавчий комітет Олександрійської міської ради Кіровоградської області звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 року скасувати та прийняти судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що позивач не обґрунтував свою заяву про забезпечення позову, не надав доказів того, що невжиття заявлених заходів може значно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся; або ж очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Зауважено, що запропонований позивачем спосіб заходів забезпечення позову фактично вирішує спір по суті.

Відзив від позивача на адресу суду не надходив.

Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити вимоги апеляційної скарги на підставах, що в ній зазначені, та скасувати ухвалу суду першої інстанції і прийняти нове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову в повному обсязі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України не перешкоджає розгляду справи за участі останнього.

При цьому, клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому процесі, на переконання колегії суддів задоволенню не підлягає, тому як не підтверджується належними доказами.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що при розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Враховуючи наведене, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150 -153 Кодексу адміністративного судочинства України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що зазначені підстави є оціночними, а тому містять небезпеку застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття (невжиття) таких заходів може привести до негативних правових наслідків для позивача та/чи відповідача, а також інших осіб, що не є сторонами провадження.

Водночас, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

У зв`язку з цим суд у кожному випадку повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є захід забезпечення позову, про який просить позивач, співмірними з позовними вимогами та чи відповідає він меті і завданням правового інституту забезпечення позову.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Підстави забезпечення позову передбачені частиною другою статті 150 КАС України, а саме: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тому в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Як встановлено судом, предметом спору в даній адміністративній справі є правомірність прийняття відповідачем рішення від 24.07.2019 року № 481 «Про проведення конкурсу з визначення виконавця послуг із захоронення побутових відходів на території сміттєзвалища м. Олександрії».

Відповідно до вказаного рішення, зокрема, затверджено склад комісії з проведення конкурсу з визначення виконавця послуг із захоронення побутових відходів (твердих, великогабаритних, ремонтних) на території сміттєзвалища м. Олександрії, згідно з Додатком № 1 та доручено конкурсній комісії провести конкурс з визначення виконавця послуг із захоронення побутових відходів (твердих, великогабаритних, ремонтних) на території сміттєзвалища м. Олександрії.

В свою чергу, з заяви позивача про забезпечення позову вбачається, що останній обґрунтовує необхідність її задоволення, посиланням на наявність законного права на обслуговування сміттєзвалища на підставі договору, укладеного між Приватним підприємством «Екологія», Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко`логія» та управлінням житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 18.06.2015 року та, як наслідок, на очевидність ознак протиправності спірного рішення, а також, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених прав.

Так, з договору про передачу прав на обслуговування звалища ТПВ від 18.06.2015 року вбачається, що останній укладений між Приватним підприємством «Екологія» (Правоволоділець), Товариством з обмеженою відповідальністю «Еко`логія» (Правонабувач) та управлінням житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради (Замовник).

Відповідно до п.п. 1.1 вказаного Договору, правоволоділець з дозволу та за згодою Замовника безоплатно передає Правонабувачеві належні йому на підставі договору від 12.05.2008 року, укладеного з комітетом містобудування, житлово-комунального господарства, регулювання земельних відносин та раціонального природокористування Олександрійської міської ради право на утримання та обслуговування звалища твердих побутових відходів м. Олександрії (територія Лікарівської сільської ради Олександрійського району), а саме виконання функцій з утримання та обслуговування звалища твердих побутових відходів м. Олександрії, що знаходяться на території Лікарівської сільської ради (12 км. Північно-східної сторони від міста, вздовж автодороги Олександрія Кременчук).

Згідно п. 7.1 Договору, останній набирає чинності з моменту його підписання усіма сторонами та укладається на строк та з виконанням інших умов, встановлених договором від 12.05.2008 року, укладеним Правоволодільцем з комітетом містобудування, житлово-комунального господарства, регулювання земельних відносин та раціонального природокористування Олександрійської міської ради.

Відтак, з зазначених обставин справи вбачається, що позивач є правонабувачем прав на утримання та обслуговування звалища твердих побутових відходів м. Олександрії, набутого Приватним підприємством «Екологія» на підставі договору від 12.05.2008 року. Право позивача на утримання та обслуговування звалища твердих побутових відходів м. Олександрії визначено на строк дії договору від 12.05.2008 року, укладеного Приватним підприємством «Екологія» з комітетом містобудування, житлово-комунального господарства, регулювання земельних відносин та раціонального природокористування Олександрійської міської ради.

В свою чергу, як було встановлено судом першої інстанції та не заперечується сторонами, листом Олександрійської міської ради від 22.07.2019 року № 07-795 позивача було повідомлено про дострокове розірвання договору про передачу прав на обслуговування звалища ТПВ від 18.06.2015 року.

Натомість, у доповненні до відзиву, поданого до суду першої інстанції 24.09.2019 року, представник відповідача посилався на те, що вищевказані договори не розривались в односторонньому порядку на підставі листа від 22.07.2019 року № 07-795, а припинили свою дію на підставі п. 15 Договору від 12.05.2008 року в силу прийняття рішення від 24.07.2019 року № 481.

При цьому, позивачем заперечується можливість розірвання вказаних договорів в односторонньому порядку та припинення останніх у зв`язку з прийняттям спірного рішення, а відповідно між сторонами існує спір щодо вказаних обставин.

Поряд з вказаним, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до п. 5 розділу 5 Положення про порядок проведення конкурсу з визначення виконавця послуг із захоронення побутових відходів (твердих, великогабаритних, ремонтних) на території сміттєзвалища м. Олександрії, затвердженого рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 24.07.2019 року № 481 з переможцем конкурсу протягом десяти календарних днів після прийняття рішення виконавчим комітетом Олександрійської міської ради, на підставі протоколів засідання та актів, прийнятих конкурсною комісією, укладається договір на надання послуг із захоронення побутових відходів (твердих, великогабаритних, ремонтних) на сміттєзвалищі м. Олександрії відповідно до типового договору.

Отже, з зазначеного вбачається, що за результатом проведення конкурсу, призначеного спірним рішенням відповідача, з відповідним переможцем конкурсу буде укладений новий договір на надання послуг із захоронення побутових відходів (твердих, великогабаритних, ремонтних) на сміттєзвалищі м. Олександрії, що матиме наслідком позбавлення позивача можливості надавати вказані послуги, які є частиною його господарської діяльності та, як наслідок, породження тривалого процесу відновлення зазначеного права у разі задоволення позовних вимог.

Таким чином, проаналізувавши встановлені обставини справи у сукупності, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, однак останнє не свідчить про очевидну протиправність оскаржуваного рішення, а тому заява позивача про забезпечення адміністративного позову підлягає задоволенню.

Доводи представника відповідача, що прийняття ухвали про забезпечення позову фактично вирішує спір по суті, колегією суддів не приймається до уваги, тому як в даному випадку судом першої та апеляційної інстанції не надавалась та не надається правова оцінка спірному рішенню, а лише аналізується можливість застосування процесуальних важелів, визначених ст. 150 КАС України, на предмет уникнення ускладнень для позивача при виконанні рішення суду.

При цьому, з резолютивної частини оскаржуваної ухвали вбачається, що судом першої інстанції було вжито заходи забезпечення позову, шляхом зупинення дії рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 24 липня 2019 року № 481, що фактично є допущеною опискою, оскільки предметом спірних правовідносин є правомірність рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 24.07.2019 року № 481, та свідчить про необхідність зміни резолютивної частини останнього, шляхом викладення тексту абзацу 2 резолютивної частини у відповідній редакції.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 КАС України, зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області задовольнити частково.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 року в адміністративній справі № 340/2179/19- змінити, виклавши абзац 2 резолютивної частини в наступній редакції: «Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 24 липня 2019 року № 481, в частині проведення конкурсу із визначення виконавця послуг із захоронення побутових відходів (твердих, великогабаритних, ремонтних) на території сміттєзвалища м. Олександрії, - до набрання законної сили рішенням суду у справі № 340/2179/19».

В іншій частині ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду на підставі та в порядку передбаченому ст.ст. 328, 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко