Справа № 300/2475/19
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

"17" грудня 2019 р. Справа № 300/2475/19

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Матуляк Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову, подану разом з позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 року за № Ф-58592-52У, від 08.08.2019 року за № Ф-58592-52У, -

В С Т А Н О В И В:

16.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 року за № Ф-58592-52У, від 08.08.2019 року за № Ф-58592-52У.

Одночасно з позовною заявою, позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення по виконавчим провадженням № 59999952 від 09.09.2019 року та № 60592237 від 13.11.2019 року; заборони відповідачу здійснювати нарахування ОСОБА_1 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та штрафних санкцій до вирішення справи по суті.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Приймаючи рішення про забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах позову та керуючись законом.

За правилами частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Частина 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до пунктів 3-5 частини 1 статті 152 вказаного Кодексу заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності двох обов`язкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, частина друга статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює вичерпний перелік підстав для забезпечення позову.

Тобто, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Стаття 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види забезпечення позову.

Так, згідно з частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У відповідності до частини 2 статті 151 даного Кодексу суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Подана заява в частині забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчими провадженнями згідно пункту 5 частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, мотивована протиправним стягненням коштів, належних ОСОБА_1 , що перебувають на рахунках у банках та з пенсії позивача в рахунок погашення заборгованості зі сплати недоїмки єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування внаслідок примусового виконання оскаржуваних вимог, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду та зробить поновлення прав позивача неефективним без вжиття заходу забезпечення позову.

Враховуючи, що ОСОБА_1 заявлено вимоги про скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 року за № Ф-58592-52У, від 08.08.2019 року за № Ф-58592-52У, за наслідками примусового виконання яких здійснюється примусове стягнення коштів, в тому числі з пенсії позивача, а для відновлення прав та інтересів позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат для повернення стягнутих коштів без вжиття заходів забезпечення позову, то суд дійшов висновку, що подане клопотання є підставне та підлягає до задоволення шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчих документів за якими здійснюється стягнення.

Стосовно забезпечення позову шляхом заборони Головному управлінню ДПС в Івано-Франківській області здійснювати нарахування ОСОБА_1 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та штрафних санкцій до вирішення справи по суті, суд зазначає, що окрім нормативного посилання на пункт 2 частини 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України, позивачем не наведено суду жодних обставин та не надано жодних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останнього до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття такого заходу, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Окрім зазначеного, обраний позивачем спосіб забезпечення позовних вимог є фактично вирішенням справи по суті, що не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову.

Як наслідок, клопотання про вжиття заходу забезпечення позову в частині заборони відповідачу вчиняти певні дії є необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає до часткового задоволення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 151, 152, 154, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову, подану разом з позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 року за № Ф-58592-52У, від 08.08.2019 року за № Ф-58592-52У - задовольнити частково.

Зупинити стягнення на підставі виконавчих документів - вимоги Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області про сплату боргу (недоїмки) від 10.05.2019 року за № Ф-58592-52У та вимоги Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області про сплату боргу (недоїмки) від 08.08.2019 року за № Ф-58592-52У, до набрання судовим рішенням в даній справі законної сили.

У вжитті інших заходів забезпечення позову - відмовити.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи та органу державної виконавчої служби.

Згідно частини 8 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала за результатами розгляду заяви про забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційному порядку. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи

Відповідно до статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання в повному обсязі, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Згідно частини 1 статті 156 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя Матуляк Я.П.