Справа № 826/5498/17
Суддя: Огурцов О.П.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 грудня 2019 року № 826/5498/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Огурцова О.П. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління державної виконавчої служби Головного територіального

управління юстиції у м. Києві

про визнання бездіяльності і дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

за участю:

позивача - не прибув,

представника відповідача - не прибув,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання бездіяльності і дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач звернувся до начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві зі скаргою від 12.04.2017 зареєстровану 13.04.2017 за № 692/02-10, водночас 21.04.2017 на особистому прийомі встановлено, що вказана скарга знаходиться в матеріалах виконавчого провадження та розписана на державного виконавця для підготовки відповіді, однак постанови Воробойова О.В. про доручення начальнику ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві в матеріалах справи не було.

Відповідачем надано суду відзив на позовну заяву в якому він просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі та зазначив про те, що ним в рамках виконавчого провадження №53288372 вжито всіх передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання виконавчого документу за яким відкрито виконавче провадження. Також відповідач зазначив про те, що позивачу було надано відповідь на його скаргу від 12.04.2017 зареєстровану 13.04.2017 за № 692/02-10.

Під час розгляду справи судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 на ім`я начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова О.В. подано скаргу від 12.04.2017 зареєстровану 13.04.2017 за № 692/02-10 в якій зазначив про те, що ним подано державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3. через канцелярію клопотання від 22.03.2017 зареєстроване за вхідним №2978/02-01-28, в якому він просив надати йому постанову про витребування інформації від боржника у встановлений Законом України «Про виконавче провадження» строк, водночас 05.04.2017 на особистому прийомі постанову за вказаним клопотанням йому надано не було, що в свою чергу свідчить про те, що державний виконавець ОСОБА_3 вчинює бездіяльність, щодо не прийняття рішення у формі постанови та перешкоджає здійснюю виконавчих дій передбачених законом, яка в свою чергу свідчить про те, що вона здійснює за підтримки свого керівника правопорушення пов`язане з корупцією через неналежне виконання посадових обов`язків, порушує присягу державного службовця та дискредитує роботу державного органу.

З огляду на викладені обставини в зазначеній скарзі ОСОБА_1 просив припинити бездіяльності вказаних державних службовців, щодо не виконання ними посадових обов`язків, винести постанову про службове розслідування за фактами зазначеними у скарзі з метою запобігання вчиненню державними виконавцями корупційних та правопорушень пов`язаних з корупцією та притягнення державних службовців ОСОБА_3 та її керівника до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов`язків та порушення присяги державного службова та надати йому нарочно постанову про службове розслідування за фактами зазначеними в цій скарзі.

24.04.2017 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом щодо допущення начальником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйовим О.В. бездіяльності відносно розгляду та реагування на його скаргу від 12.04.2017 зареєстровану 13.04.2017 за № 692/02-10.

Листом від 04.05.2017 "Про розгляд звернення" Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві за підписом начальника відділу Подолянко І.А. повідомлено ОСОБА_1 наступне: "Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві розглянуто Ваше звернення від 12.04.2017 за результатами розгляду в межах компетенції повідомляється наступне.

Оскільки подана Вами скарга не відповідає вимогам ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» остання була розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян».

Відповідь на Ваше звернення від 22.03.2017 було надано листом від 21.04.2017 за вих. №2978/02-01-28."

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про те, що права та інтереси за захистом яких позивач звернувся до суду були частково порушені з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом. Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.

Частиною четвертої вказаної статті встановлено, що скарга у виконавчому провадженні подається виключно у письмовій формі та має містити: найменування органу державної виконавчої служби, до якого вона подається; повне найменування (прізвище, ім`я та по батькові) стягувача та боржника, їхні місця проживання чи перебування (для фізичних осіб) або місцезнаходження (для юридичних осіб), а також найменування (прізвище, ім`я та по батькові) представника сторони виконавчого провадження, якщо скарга подається представником; реквізити виконавчого документа (вид документа, найменування органу, що його видав, день видачі та номер документа, його резолютивна частина); зміст оскаржуваних рішень, дій чи бездіяльності та посилання на порушену норму закону; викладення обставин, якими скаржник обґрунтовує свої вимоги; підпис скаржника або його представника із зазначенням дня подання скарги.

Таким чином рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені стягувачем до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, а рішення, дії або бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня. Керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій передбачених абзацами другим і третім частини третьої статті 74 Закону України "Про виконавче провадження".

Позивачем подано на ім`я начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова О.В. скаргу від 12.04.2017 зареєстровану 13.04.2017 за № 692/02-10, в якій викладено прохання припинити бездіяльність державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 та її керівника щодо не виконання ними посадових обов`язків, винести постанову про службове розслідування за фактами зазначеними у скарзі з метою запобігання вчиненню державними виконавцями корупційних та правопорушень пов`язаних з корупцією та притягнення державних службовців ОСОБА_3 і її керівника до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання посадових обов`язків та порушення присяги державного службова.

Необхідність вжиття відповідних заходів позивач обґрунтовує тим, що ним подано державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3. через канцелярію клопотання від 22.03.2017 зареєстроване за вхідним №2978/02-01-28, в якому він просив надати йому постанову про витребування інформації від боржника у встановлений Законом України «Про виконавче провадження» строк, водночас 05.04.2017 на особистому прийомі постанову за вказаним клопотанням йому надано не було, що в свою чергу свідчить про те, що державний виконавець ОСОБА_3 вчинює бездіяльність, щодо не прийняття рішення у формі постанови та перешкоджає здійснню виконавчих дій передбачених законом, яка в свою чергу свідчить про те, що вона здійснює за підтримки свого керівника правопорушення пов`язане з корупцією через неналежне виконання посадових обов`язків, порушує присягу державного службовця та дискредитує роботу державного органу.

Таким чином скарга від 12.04.2017 зареєстрована 13.04.2017 за № 692/02-10 подана позивачем щодо дій/бездіяльності, як державного виконавця, так і начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня - відповідача, а отже в частині оскарження дій державного виконавця вказана скарга подана з порушенням вимог статті 74 Закону України "Про виконавче провадження". При цьому в частині щодо начальника відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві зазначена скарга позивача не містить викладу обґрунтування щодо допущення останнім порушення вимог законодавства, а ґрунтується на припущенні позивача, що неправомірні, на думку позивача, дії/бездіяльність вчиняються державним виконавцем за підтримки його начальника.

Відповідь на скаргу від 12.04.2017 зареєстровану 13.04.2017 за № 692/02-10 позивачу було надано листом від 04.05.2017 "Про розгляд звернення" Управлінням державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві за підписом начальника відділу Подолянко І.А. яким повідомлено про те, що Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві розглянуто звернення позивача та за результатами його розгляду він повідомляється про те, що оскільки подана скарга не відповідає вимогам статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» вона була розглянута в порядку Закону України «Про звернення громадян» та про те, що відповідь на його звернення від 22.03.2017 було надано листом від 21.04.2017 за вих. №2978/02-01-28.

Інші документи на підтвердження надання позивачу відповіді на його скаргу від 12.04.2017 зареєстровану 13.04.2017 за № 692/02-10 в матеріалах справи відсутні.

Отже вказана скарга позивача була розглянута, не начальником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйовим О.В., а начальником Відділом примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо дій якого, зокрема, вона й була подана.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що начальником Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйовим О.В. було надано відповідь за результатами розгляду скарги позивача від 12.04.2017 зареєстрованої 13.04.2017 за № 692/02-10 суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині щодо визнання протиправною бездіяльності щодо розгляду вказаної скарги та зобов`язання її розглянути.

Оскільки позовні вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйовим О.В. щодо прийняття за результатами розгляду скарги позивача від 12.04.2017 зареєстрованої 13.04.2017 за № 692/02-10 певного рішення та зобов`язання прийняти певне рішення спрямована на майбутній захист прав, свобод та інтересів позивача, які на час розгляду справи не були порушені, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог в зазначеній частині.

Пунктом 3 статті 4 розділу ІІІ Правил організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.06.2015 №1000/5 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22.06.2015 за № 736/27181 встановлено, що документи, розглянуті керівництвом установи, повертаються з резолюцією щодо їх виконання в службу діловодства, яка здійснює передачу документів на виконання. Документ, виконання якого доручено кільком структурним підрозділам, може бути переданий виконавцям у порядку визначення їх у резолюції або одночасно у вигляді копій з передачею оригіналу головному виконавцю, визначеному в резолюції першим. У разі впровадження електронного документообігу співвиконавці отримують документ в електронній формі.

Відповідно до пункту 6 статті 4 розділу ІІІ вказаних Правил за виконання документа відповідають особи, зазначені у розпорядчому документі, резолюції керівника установи, та працівники, яким безпосередньо доручено виконання.

З наданої відповідачем суду копії скарги позивача від 12.04.2017 зареєстрованої 13.04.2017 за № 692/02-10 судом встановлено, що вона містить резолюцію щодо її розпису для розгляду на Подолянко.

З огляду на зазначене суд погоджується з твердження позивача про те, що його скаргу було направлено до розгляду посадовій особі, зокрема, щодо якої її було подано.

Водночас враховуючи той факт, що судом встановлено наявність підстав для зобов`язання начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйовим О.В. розглянути скаргу позивача від 12.04.2017 зареєстровану 13.04.2017 за № 692/02-10 суд дійшов висновку що відповідний спосіб захист є достатнім для відновлення прав та інтересів позивача, у той час, як одночасне визнання протиправними дій щодо направлення відповідної скарги посадовій особі дії якої оскаржуються, не буде сприяти захисту прав та інтересів позивача.

В частині позовних вимог щодо визнання протиправними дій начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйовим О.В. у вигляді невжиття заходів щодо протидії корупції суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про запобігання корупції":

корупційне правопорушення - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність;

корупція - використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей;

правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Таким чином, кваліфікуючою ознакою корупції є протиправне використання особою наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей саме з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам, а правопорушення, пов`язане з корупцією - порушення вимог, заборон та обмеження визначених Законом України "Про запобігання корупції".

Позивачем у поданій ним скарзі від 12.04.2017 зареєстрованій 13.04.2017 за № 692/02-10 не було наведено обґрунтувань щодо порушення держаними службовцями щодо яких подано відповідну скаргу вимог, заборон та обмежень визначених Законом України "Про запобігання корупції" чи щодо отримання ними, обіцянки надати їм чи іншим особам неправомірної вигоди чи інших переваг.

З наявних у матеріалах справи документів судом наявність відповідних фактів встановлена не була.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку про небгрунтованість позовних вимог в частині щодо визнання протиправними дій начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйовим О.В. у вигляді невжиття заходів щодо протидії корупції

Керуючись статтями 241, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві (03056, м. Київ, вул. Виборзька, 32, ) про визнання бездіяльності і дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова О.В. щодо розгляду скарги ОСОБА_1 від 12.04.2017 зареєстрованої 13.04.2017 за № 692/02-10.

3. Зобов`язати начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Воробйова О.В. розглянути скаргу ОСОБА_1 від 12.04.2017 зареєстрованої 13.04.2017 за № 692/02-10.

4. В решті позовних вимог - відмовити.

Відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.П. Огурцов