Справа № 201/12404/19
Суддя: Федоріщев С. С.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/201/422/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Федоріщева С.С.,

при секретарі Разумняк К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мельника Віталія Володимировича, третя особа - Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та відшкодування шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мельника Віталія Володимировича, третя особа - Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, в якій просив: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 00036712 від 23 жовтня 2019 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити, стягнути з відповідача матеріальні збитки та судовий збір.

В обґрунтування вимог зазначає, що 23 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 інспектором з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мельником В.В. складено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІП № 00036712, відповідно до якої позивача визнана винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 510 грн., а також відповідачем складено акт огляду та тимчасового затримання № 1459 від 18 жовтня 2019 року, відповідно до якого належний позивачу транспортний засіб Hyundai Tuscon, р/н НОМЕР_1 , було евакуйовано та поміщено на спеціальний майданчик (стоянку). Оскаржувану постанову з актом огляду позивач отримав 01 листопада 2019 року. Відповідно до оскаржуваної постанови позивач 18 жовтня року о 10.45 год. у м. Дніпрі по вул. Харківська, 4А здійснив зупинку транспортного засобу Hyundai Tuscon, р/н НОМЕР_1 ближче 10 метрів до пішохідного переходу, чим порушив вимоги пп. «г» п. 15.9 Правил дорожнього руху. З висновками, викладеними в оскаржуваній постанові, позивач не згоден з огляду на наступне. Так 18 жовтня 2019 року приблизно о 11:30 годині позивач рухався по вул. Вячеслава Липинського у м. Дніпрі. Позивач їхав до приватного нотаріуса, що знаходиться на вул. Харківській, 11а. Недалеко від перехрестя по вул. Вячеслава Липинського та вул. Харківської з лівої сторони позивач побачив вільне місце для зупинки між вже припаркованими автомобілями і здійснив зупинку навпроти туристичної агенції. Знаків про заборону зупинки чи стоянки на цій території не було. Позивач зазначає, що зупинку він здійснив на значній відстані від перехрестя і пішохідного переходу та вказує на те, що своєю зупинкою він не здійснив перешкоди руху транспортних засобів та пішоходів. Після цього, повернувшись до місця, де позивач припаркував свій автомобіль, він його не побачив. Будучи впевненим, що автомобіль було припарковано без порушень, позивач зателефонував до поліції, де йому було повідомлено про те, що його автомобіль було евакуйовано на штраф майданчик. 19 жовтня 2019 року позивач приїхав на штраф майданчик за автомобілем, де йому було повідомлено що його авто було евакуйовано за порушення правил дорожнього руху та вручено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ІД №0036712. Після сплати за послуги евакуації транспортного засобу, послугу зберігання транспортного засобу за дві доби та 50% штрафу за адміністративне правопорушення. Після цього 01 листопада 2019 року позивачем було отримано постанову серії ІД №00036712 та копію акту огляду та тимчасового затримання №1459 від 18 жовтня 2019 року. Позивач зазначає, що оскаржувана постанова не містить жодних відомостей про те, яким чином інспектором було зроблено висновок про те, що автомобіль позивача було припарковано ближче 10 метрів до пішохідного переходу. Вищевказана постанова не містить належних доказів скоєння правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови. Вважає постанову та дії інспектора з евакуації транспортного засобу незаконними, та такими що призвели до понесення позивачем матеріальних збитків. У зв`язку з викладеним позивач вирішив звернутись до суду з даним позовом.

09 грудня 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає та вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне. 18 жовтня 2019 року відповідачем - інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мельником В.В. було виявлено адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, а саме: зупинка транспортного засобу Hyundai Tuscon, р/н НОМЕР_1 , ближче 10 метрів до пішохідного переходу за адресою: м. Дніпро, вул. Харківська, 4А, чим порушено вимоги п. п. «г» п. 15.9 розділу 15 ПДР та що створювало загрозу безпеці руху (п. 3 ч. 3 статті 265-4 КУпАП). Керуючись положенням статті 14-2 КУпАП відповідачем було здійснено фотофіксацію обставин порушення в режимі фотозйомки, в кількості 6 зображень транспортного засобу в момент вчинення правопорушення з протилежних ракурсів, на яких було зафіксовано: дату порушення 18 жовтня 2019 року, місце розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомого об`єкта: м. Дніпро, вул. Харківська, 4А, географічні координати: 48.464779N 35.050546Е. Враховуючи, що фотофіксацію обставин порушення правил зупинки здійснено в режимі фотозйомки та через відсутність технічних можливостей встановити особу, зазначену у частині першій статті 14-2 КУпАП на місці вчинення правопорушення (яка є суб`єктом правопорушення), ним у відповідності до ст. 279-1 КУпАП було розміщено повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності до постанови серії ІД № 00036712 на лобовому склі транспортного засобу. Також, зважаючи, що розміщення транспортного засобу суттєво перешкоджало дорожньому руху та створювало загрозу безпеці руху, ним на підставі положень ст. 265-4 КУпАП було здійснено тимчасове затримання транспортного засобу, шляхом його доставки для зберігання на спеціальний майданчик (м. Дніпро, вул. Курсантська, в районі буд. №7) за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Під час тимчасового затримання відповідачем складено Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу № 1459 від 18 жовтня 2019 року. Після встановлення відповідальної особи за вищевказаним порушенням, відповідачем було невідкладно винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 00036712 від 23 жовтня 2019 року - без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Вважає, що посилання позивача про те, що постанова винесена бездоказово - не відповідає дійсності, оскільки фотознімки транспортного засобу в момент вчинення правопорушення є належними та достатніми доказами, які дають можливість здійснення всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи у відповідності до ст. 245 КУпАП. Щодо вимоги про стягнення з відповідача майнової шкоди, то вважає таку вимогу безпідставною та необґрунтованою, оскільки всі його дії відповідали вимогам закону.

Крім того, 09 грудня 2019 року від представника третьої особи Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради - Бут Д.Ю. до суду надійшли письмові пояснення третьої особи щодо позовної заяви, в яких зазначено, що Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради позовні вимоги вважає необґрунтованими, посилаючись на обставини, аналогічні викладеним у відзиві відповідача на позовну заяву. Просить суд позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржувану постанову без змін.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову інспектора з паркування про накладення адміністративного стягнення (частини перша і третя статті 122, частини перша і друга статті 152-1 цього Кодексу) може бути оскаржено в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з урахуванням особливостей, визначених цим Кодексом.

В судовому засіданні встановлено, що 23 жовтня 2019 року в.о. заступника начальника відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспектором з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мельником В.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 00036712 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Відповідно до вказаної постанови серії ІД № 00036712, 18 жовтня 2019 року о 12 годині 15 хвилин в м. Дніпро, вул. Харківська, 4А, було зафіксовано зупинку транспортного засобу Hyundai Tuscon, р/н НОМЕР_1 ближче 10 метрів до пішохідного переходу, чим порушено вимоги п. п. «г», п. 15.9 Правил дорожнього руху України.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 219 КУпАП виконавчі комітети (а в населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчі органи, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, серед іншого, частинами першою і третьою статті 122 КУпАП (в частині порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів у межах відповідного населеного пункту, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису). Від імені виконавчих комітетів (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчих органів, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою і третьою статті 122, частинами першою і другою статті 152-1 цього Кодексу, і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені виконавчим комітетом (виконавчим органом) сільської, селищної, міської ради посадові особи виконавчих органів сільської, селищної, міської ради - інспектори з паркування.

Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 28 листопада 2018 № 1164 «Про уповноваження інспекторів з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, накладати адміністративні стягнення та проводити тимчасове затримання транспортних засобів» було уповноважено інспекторів з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені частинами 1, 3 статті 122, частинами 1, 2 статті 152-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладати адміністративні стягнення.

Отже, у зв`язку з викладеним суд приходить до висновку, що в.о. заступника начальника відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспектор з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мельник В.В. наділений повноваженнями щодо винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Частиною 3 статті 122 КУпАП визначено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо транспортний засіб розташовано у заборонених Правилами дорожнього руху місцях зупинки або стоянки, а саме на пішохідних переходах і ближче 10 метрів до них з обох боків, крім випадків зупинки для надання переваги в русі (п. «г» п. 2 ч. 3 ст. 265-4 КУпАП).

Так, відповідно до п. «г», п. 15.09 Правил дорожнього руху, зупинка забороняється: на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

Твердження позивача про те, що оскаржувана постанова винесена бездоказово, спростовуються наявною у справі фотофіксацією (із зазначенням дати, часу, місця розташування транспортного засобу та географічних координат) обставин порушення правил зупинки в кількості шести зображень з різних ракурсів.

З наявних в матеріалах справи фотознімків вбачається, що автомобіль позивача був припаркований близько до пішохідного переходу, що є порушенням правил зупинки, а саме порушенням п. «г» п. 15.09 Правил дорожнього руху.

Посилання позивачки на те, що його автомобіль було припарковано між іншими припаркованими автомобліями, суд до уваги не приймає та відхиляє, оскільки позивачем не надано суду жодних доказів того, що інші автомобілі, поряд яких позивач припаркував свій автомобіль, були припарковані там на законних підставах та без порушень правил дорожнього руху.

У примітці в статті 122 КУпАП роз`яснено, що суб`єктом правопорушення в цій статті в разі вчинення передбачених частинами першою - третьою цієї статті правопорушень, у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу (примітка до ст. 14-2 КУпАП).

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

В оскаржуваній постанові зазначено, що фотозйомка здійснювалась за допомогою технічного засобу Logic Instrument Fieldbook K80V2.

Отже, оскаржувана постанова містить відомості про технічний засіб, яким здійснено фото фіксацію правопорушення.

За таких обставин, суд вважає, що наявні в матеріалах справи фотознімки є належними та допустимими доказами вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Порядок та особливості розгляду справи про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлений у статтях 279-1 - 279-4 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення була складена відносно позивача, оскільки саме за ним зареєстрований транспортний засіб Hyundai Tuscon, р/н НОМЕР_1 , як зазначено в постанові ІД №00036712. Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови та визначенні в даному випадку суб`єкта правопорушення відповідач керувався положеннями ст.ст. 14-2 та 279-1 КУпАП, а отже його дії були законними та відповідали вимогам чинного законодавства України.

Згідно зі статтею 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі або якщо порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу. Якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою статті 152-1цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення).

Встановивши відповідальну особу, а саме ОСОБА_1 , за яким зареєстрований транспортний засіб Hyundai Tuscon, р/н НОМЕР_1 , відповідачем було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення серії ІД № 00036712 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 279-1 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, винесення оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення без участі позивача, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є порушенням вимог законодавства та не є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Отже, винесення оскаржуваної постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення відповідало вимогам закону та посадовим інструкціям інспектора з паркування, а також було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху.

Доказів на підтвердження пред`явлених вимог та доведеності неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, останній суду не надав, а судом, в ході розгляду справи таких обставин не було встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що дії в.о. заступника начальника відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспектором з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мельника В.В. щодо винесення оскаржуваної постанови не є протиправними, а постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення серії ІД № 00036712 від 23 жотвня 2019 року є законною та не підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з відповідача майнової шкоди, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Дійсно, 18 жовтня 2019 року в.о. заступника начальника відділу тимчасового затримання транспортних засобів інспектором з паркування інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мельником В.В. відповідно до ст. 265-4, ч. 3 ст. 122 КУпАП, було здійснено огляд та тимчасове затримання транспортного засобу Hyundai Tuscon, р/н НОМЕР_1 шляхом його доставлення для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за адресою: АДРЕСА_1 . Дніпро, вул. Курсантська, в районі буд. 7, у зв`язку з чим ним було складено Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу № 1459 від 18 жовтня 2019 року.

Відповідно до ч. 1, 2 тимчасове затримання транспортного засобу інспектором з паркування здійснюється шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора і дозволяється виключно у випадках, встановлених цією статтею. При тимчасовому затриманні транспортного засобу складається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України. Тимчасове затримання транспортного засобу шляхом доставки для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку здійснюється у разі вчинення порушення, передбаченого частиною третьою статті 122 (порушення правил зупинки, стоянки в межах відповідного населеного пункту), частиною першою статті 152-1 цього Кодексу, у випадках, передбачених частиною третьою цієї статті, а так само у разі вчинення порушення, передбаченого частиною другою статті 152-1 цього Кодексу.

Судом встановлено, що огляд та тимчасове затримання транспортного засобу позивача був здійснений у зв`язку з порушенням останнім п. «г» п. 15.09 Правил дорожнього руху, а саме у зв`язку з зупинкою транспортного засобу ближче 10 метрів до пішохідного переходу.

Отже, дії відповідача щодо здійснення огляду та тимчасового затримання транспортного засобу Hyundai Tuscon, р/н НОМЕР_1 , відповідали вимогам законодавства України, а також були спрямовані на дотримання безпеки дорожнього руху.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення майнової шкоди задоволенню не підлягають.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_1 слід відмовити в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 14-2, 122, 219, 251, 265-4, 279-1, 280, 288, 293 КУпАП, ст. ст. 1, 2, 19, 20, 72, 77, 96, 229, 242-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора з паркування відділу контролю за паркуванням Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради Мельника Віталія Володимировича, третя особа - Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та відшкодування шкоди відмовити.

Апеляційна скарга подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.С. Федоріщев