Справа № 480/3211/19
Суддя: Старосуд М.І.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 р.Справа № 480/3211/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Старосуда М.І.,

Суддів: Макаренко Я.М. , Мінаєвої О.М. ,

при секретарі судового засідання Лисенко К.В.,

за участю позивача - ОСОБА_1

представника позивача - Дяченко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.В. Воловик, м. Суми, повний текст складено 21.10.19 року по справі № 480/3211/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, в якій просить суд:

- скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну №32 від 26 березня 2019 року.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 адміністративний позов залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що 02.07.2015 отримав дозвіл на імміграцію, як батько громадянки України. В подальшому, на підставі рішення Сумського районного суду Сумської області від 11.05.2016 по справі №587/2075/15-ц, з актового запису про народження дитини були виключені відомості про батька дитини шляхом видалення інформації про ОСОБА_1 Джасам. У зв`язку з цим, Управлінням Державної міграційної служби України в Сумській області прийнято рішення про скасування дозволу на імміграцію в Україну №32 від 26 березня 2019 року, а також визнано недійсними та такими, що підлягають вилученню посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 03.07.2015 та серії НОМЕР_2 від 27.08.2015.

На переконання позивача, вказане рішення є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки у відповідача були відсутні підстави для розгляду питання щодо скасування дозволу на імміграцію. При прийнятті оскаржуваного рішення, відповідачем не було враховано, що ОСОБА_1 проживав з матір`ю дитини, батьком якої себе вважав.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції, позивач та його представник, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального права, просили скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позов, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що громадянин Іраку ОСОБА_1 прибув в Україну за паспортом № G НОМЕР_3 , виданим 30.07.2009 у м. Багдад, терміном дії до 29.07.2017.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 4 Закону України Про імміграцію, позивач отримав дозвіл на імміграцію в Україну (а.с.40) та посвідку на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 03.07.2015, яка в подальшому була замінена на посвідку серії НОМЕР_2 від 27.08.2015.

Рішенням управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 26.03.2019 №32 дозвіл на імміграцію в Україну від 02.07.2015 громадянину ОСОБА_2 на підставі вимог пункту 1 частини 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію" був скасований. Також були скасовані і посвідки на постійне проживання серії НОМЕР_1 від 03.07.2015 та серії НОМЕР_2 від 27.08.2015 (а.с.53).

Підставою для такого рішення став висновок головного спеціаліста відділу у справах іноземців та осіб без громадянства Управління ДМС України в Сумській області, яким встановлено факт виключення відомостей про батька - громадянина ОСОБА_2 з актового запису про народження дитини - ОСОБА_3 (а.с.51-52).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов висновку про те, що надання позивачем для отримання дозволу на імміграцію неправдивих відомостей та документів, що втратили чинність, а саме: свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якому позивач визначений як батько, відповідно до пункту 1 статті 12 Закону України Про імміграцію є підставою для скасування такого дозволу.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про імміграцію» імміграція - це прибуття в Україну чи залишення в Україні у встановленому законом порядку іноземців та осіб без громадянства на постійне проживання;

іммігрант - іноземець чи особа без громадянства, який отримав дозвіл на імміграцію і прибув в Україну на постійне проживання, або, перебуваючи в Україні на законних підставах, отримав дозвіл на імміграцію і залишився в Україні на постійне проживання;

дозвіл на імміграцію - рішення, що надає право іноземцям та особам без громадянства на імміграцію.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцію поза квотою імміграції надається одному з подружжя, якщо другий з подружжя, з яким він перебуває у шлюбі понад два роки, є громадянином України, дітям і батькам громадян України.

Як убачається з матеріалів справи, 14.02.2015 ОСОБА_1 визнав батьківство відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) від 14.02.2015 Серії НОМЕР_4 (а.с.36).

01.04.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання дозволу на імміграцію в України на підставі п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про імміграцію", як батько громадянина України, а 02.07.2015 отримав цей дозвіл разом з посвідкою на постійне проживання (а.с.40).

Матеріалами справи підтверджено, що на час прийняття рішення щодо видачі дозволу на імміграцію в Україну відповідачем здійснено відповідну перевірку законності перебування позивача на території України та, відповідно, не було встановлено підстав відмови у наданні дозволу на імміграції в Україні. Крім цього, на момент прийняття рішення про надання дозволу на імміграцію, уповноважений державний орган, перевіряв надані позивачем документи та будь-яких порушень законодавства не виявив.

Рішенням Сумського районного суду від 11.05.2016 по справі №587/2075/15-ц виключено з актового запису №11 від 17.05.2011 про народження дитини ОСОБА_3 дані батька ОСОБА_1 (а.с.50).

Вказаним рішенням суду встановлено, що ОСОБА_1 , громадянин Республіки Ірак, не є батьком дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У зв`язку з цим, 02.06.2016 реєстратором Сумського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Сумській області з актового запису про народження дитини ОСОБА_3 виключені відомості про батька дитини шляхом видалення інформації про ОСОБА_1 .

Встановивши, що громадянином ОСОБА_2 Джасам були надані неправдиві відомості щодо батьківства дитини, керуючись положенням п.1 ч.1 статті 12 Закону України Про імміграцію, Управління ДМС України в Сумській області надало висновок про скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україну від 02 липня 2015 року, оскільки документ, на підставі якого був виданий дозвіл на імміграцію, втратив чинність.

Частиною 1 статті 12 Закону України Про імміграцію визначено, що дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: 1) з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність; 2) іммігранта засуджено в Україні до позбавлення волі на строк більше одного року і вирок суду набрав законної сили; 3) дії іммігранта становлять загрозу національній безпеці України, громадському порядку в Україні; 4) це є необхідним для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України; 5) іммігрант порушив законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства; 6) в інших випадках, передбачених законами України.

Рішенням управління Державної міграційної служби України в Сумській області від 26.03.2019 №32 дозвіл на імміграцію в Україну від 02.07.2015 громадянину ОСОБА_2 , на підставі вимог пункту 1 частини 1 статті 12 Закону України "Про імміграцію" був скасований.

Колегія суддів зазначає, що пунктом 1 частини 1 статті 12 Закону України Про імміграцію передбачено три підстави для скасування дозволу на імміграцію, а саме дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо: 1) з`ясується, що його надано на підставі свідомо неправдивих відомостей, підроблених документів чи документів, що втратили чинність.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не надано будь-яких об`єктивних доказів, що позивач для отримання дозволу на імміграцію надав неправдиві відомості чи підроблені документи.

Окрім того, документ, на підставі якого позивач отримав дозвіл на імміграцію - свідоцтво про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому позивач записаний батьком дитини, було чинне на момент отримання такого дозволу.

А згідно вимог п.1 ч.1 ст. 12 Закону України Про імміграцію дозвіл на імміграцію може бути скасовано, якщо з`ясується, що його надано на підставі документів, що втратили чинність.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази того, що на момент отримання позивачем дозволу на імміграцію він надав документ, що втратив чинність.

Окрім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що у рішенні про скасування дозволу на імміграцію в Україну № 32 від 26 березня 2019 року не міститься посилань на конкретні обставини, встановлені щодо громадянина ОСОБА_1 , які відповідно до п. 1 ч. 1 статті 12 Закону України «Про імміграцію» можуть бути підставами для скасування позивачу дозволу на імміграцію в Україну.

Колегія суддів зазначає, що саме така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 10.10.2019 року у справі № 300/564/19.

Окрім того, колегія суддів враховує, що позивач безперервно постійно проживає на території України з 2010 року та перебуває у зареєстрованому шлюбі із громадянкою України з 16.12.2016 року, тобто понад 2 роки, що згідно п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію» також є підставою для надання йому дозволу на імміграцію поза квотою імміграції.

Суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним обставинам та прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 21.10.2019 року по справі № 480/3211/19 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Управління Державної міграційної служби України в Сумській області про скасування дозволу на імміграцію в Україну №32 від 26 березня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, а у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, постанова може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Старосуд
Судді(підпис) (підпис) Я.М. Макаренко О.М. Мінаєва
Повний текст постанови складено 18.12.2019 року