Справа № 361/5596/17
Суддя: Радзівіл А. Г.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 361/5596/17
Провадження № 6-а/361/12/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари клопотання ОСОБА_1 про зобов`язання надати звіт про виконання рішення суду та накладення штрафу у справі за № 361/5596/17 за позовом ОСОБА_1 до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними,зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

13 лютого 2019 року позивач у адміністративній справі у справі за № 361/5596/17 звернувся до суду із клопотанням в якому просив зобов`язати відповідача надати звіт про виконання рішення суду та накласти штраф у зв`язку з невиконанням рішення суду.

Свою заяву обґрунтовує тим, що рішенням Броварського міськрайонного суду від 13.03.2018 року, задоволено вимоги позивача, та зобов`язано Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області Лящук ОСОБА_2 на пенсію за віком з 10.08.2017 р., в зв`язку з досягненням пенсійного віку 54 років, встановленого як постраждалому від ЧАЕС III категорії, та 55 років встановленому для інвалідів війни, відповідно до ст.ст. 6, 77 Закону України Про пенсійне забезпечення, та нараховувати пенсію за віком + з її підвищенням на мінімальну пенсії по інвалідності у розмірі 110 % від 3,5 мінімальних пенсій за віком + додаткову пенсію, як постраждалому від ЧАЕС III ії виходячи з розміру встановленого ч.1 ст. 28 Закону України Про загальнообов`язкове зне пенсійне страхування, з урахування норм міждержавного договору, право на які затверджує посвідчення Серія Б № 526450.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2018 року рішення інстанції скасовано та зобов`язано Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про переведення його на пенсію за віком з 10.08.2017 року у зв`язку з досягненням пенсійного віку 54 років, встановленого як постраждалому від ЧАЕС III категорії, та 55 років встановленому для інвалідів війни, но до ст.ст. 6, 77 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Фактично дане рішення набрало чинності з 24.05.2018 року, але відповідачем не виконано, мало того відповідач умисно розглядає заяву позивача всупереч його звернення та рішення суду відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення.

Також позивач повторно звернувся до відповідача 10.12.2018 року з заявою про зміну виду пенсійних виплат та нарахування пенсії відповідно пенсії за віком з її підвищенням відповідно до ст. 77 Закону України Про пенсійне забезпечення, але 22.12.2018 рішенням відповідача відмовлено в зміні виду пенсійних виплат (копія відповіді додається), що також підтверджує, що позивач на даний час не отримує пенсійних виплат, згідно пенсії за віком, відповідно ст.ст. 6, 77 Закону України Про пенсійне забезпечення.

Заявник вважає, що дії відповідача є умисними, такими що підкреслюють зневажливе ставлення відповідача до судової влади України, також є зневажливим та такими, що принижують честь і гідність позивача, тому відповідальність за вчинені дії має бути максимальна.

19 лютого 2019 року ухвалою Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 361/5596/17 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про винесення додаткового судового рішення у справі за його позовом до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування шкоди. Витребувано із Броварського міськрайонного суду Київської області справу № 361/5596/17.

20 лютого 2019 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області призначено судове засідання по розгляду заяви ОСОБА_1 про зобов`язання надати звіт про виконання рішення суду та накладення штрафу за позовом ОСОБА_1 до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування шкоди, на 04 березня 2019 року.

03 грудня 2019 року справа після розгляду касаційної скарги була повернута до Броварського міськрайонного суду Київської області. Призначено судове засідання.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду вказаного клопотання були повідомлені належним чином. Будь яких заяв про поважність причин неявки до суду не подали.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши матеріали клопотання та додані документи, суд приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправними рішення Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 15.08.2017 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком з 10.08.2017, в зв`язку з досягненням пенсійного віку 54 років, як постраждалому від ЧАЕС III категорії, з урахуванням часу роботи позивача в зоні ЧАЕС, та скасувати дане рішення; зобов`язати Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком з 10.08.2017, в зв`язку з досягненням пенсійного віку 54 років, встановленого як постраждалому від ЧАЕС III категорії, та 55 років встановленому для інвалідів війни, відповідно до ст.ст. 6, 77 Закону України Про пенсійне забезпечення, та нараховувати пенсію за віком + з її підвищенням на мінімальну пенсії по інвалідності в розмірі 110 % від 3,5 мінімальних пенсій за віком + додаткову пенсію, як постраждалому від ЧАЕС III категорії виходячи з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахування норм міждержавного договору, право на які підтверджує посвідчення; визнати протиправними дії/бездіяльність Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області за ненадання даних про відмову в переведенні на іншу пенсію, ненадання результатів які розміри пенсійних виплат міг отримати позивач при отриманні пенсії за віком, або по пенсії з інвалідності; зобов`язати Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області компенсувати завдані позивачу матеріальні збитки в розмірі 1 000 гривень, та стягнути з відповідача кошти в розмірі 1 000 гривень за відмову в переведенні на пенсію за віком, компенсувати моральні збитки в розмірі 1 000 гривень, та стягнути кошти в розмірі 1 000 гривень, які підтверджуються тим, що, відповідач зловживаючи службовим становищем, безпідставно відмовив в переведенні позивача на пенсію за віком, в зв`язку з чим позивач зазнав емоційного стресу та тяжких моральних страждань; зобов`язати Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області надати позивачу звіт про виконання судового рішення.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2018 року позов задоволено частково: визнано протиправним рішення Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 15.08.2017 року про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком з 10.08.2017 року, в зв`язку з досягненням пенсійного віку 54 років, як постраждалому від ЧАЕС III категорії, з урахуванням часу роботи позивача в зоні ЧАЕС; зобов`язано Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком з 10.08.2017 року, в зв`язку з досягненням пенсійного віку 54 років, встановленого як постраждалому від ЧАЕС III категорії, та 55 років встановленому для інвалідів війни, відповідно до ст.ст. 6, 77 Закону України Про пенсійне забезпечення, та нараховувати пенсію за віком + з її підвищенням на мінімальну пенсії по інвалідності в розмірі 110 % від 3,5 мінімальних пенсій за віком + додаткову пенсію, як постраждалому від ЧАЕС III категорії виходячи з розміру встановленого ч.1 ст.28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахування норм міждержавного договору, право на які підтверджує посвідчення; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2018 апеляційні скарги ОСОБА_1 та Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області задоволено частково. Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2018 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним рішення Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 15.08.2017 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком з 10.08.2017 року у зв`язку з досягненням пенсійного віку 54 років, як постраждалому від ЧАЕС III категорії, з урахуванням часу роботи позивача в зоні ЧАЕС. Зобов`язано Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про переведення останнього на пенсію за віком з 10.08.2017 у зв`язку з досягненням пенсійного віку 54 років, встановленого як постраждалому від ЧАЕС III категорії, та 55 років встановленому для інвалідів війни, відповідно до ст.ст. 6, 77 Закону України Про пенсійне забезпечення. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

20 червня 2018 на адресу Київського апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про винесення додаткового судового рішення, в якій він просить винести додаткове рішення та поновити право позивача на отримання пенсійних виплат в частині суми отриманої пенсії з розрахунку у розмірі 110 % від трьох з половиною мінімальних пенсій за віком. Також просить постановити рішення щодо розподілу судового збору та стягнення з відповідача 50000 грн. витрат, пов`язаних з підготовкою позовної заяви, апеляційної скарги.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 року в задоволенні заяви про винесення додаткового рішення відмовлено. Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд дійшов висновку про відсутність підстав, визначених ст. 252 КАС України для ухвалення додаткового судового рішення відсутні.

Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу скасувати та ухвалити нове про задоволення його вимог.

21 листопада 2019 року Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 361/5596/17 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 15 січня 2019 року залишено без змін.

Одночасно із поданням касаційної скарги, позивач подав і заявупро зобов`язання надати звіт про виконання рішення суду та накладення штрафу у справі за № 361/5596/17 за позовом ОСОБА_1 до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування шкоди.

03 грудня 2019 року справа після розгляду касаційної скарги повернута до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно частини другої статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом. Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування. (частина четверта та сьома статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях по справах Іммобільяре Саффі проти Італії (CaseofImmobiliareSaffi v. Italy, Заява № 22774/93, п.п. 63, 66), Горнсбі проти Греції від 19.09.1997 (п.п. 40, 41), Жовнер проти України, Бурдов проти Росії, Ясіун`єне проти Литви (Jasiuniene c. Lituanie), Руйану проти Румунії (Ruianu c. Roumanie) наголошує на тому, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатись як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6.

При цьому, Європейський суд з прав людини зазначає, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані статтею 6 стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

У контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. виконання судового рішення, прийнятого будь-яким судом, має розглядатися як складова судового розгляду.

Конституційний Суд України у рішенні від 30.01.2003 р. № 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого та прокурора вказав, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини).

Отже, механізм ефективного судового захисту обумовлює у необхідних випадках застосування процедури виконання рішень суду.

У рішенні від 30.06.2009 р. № 16-рп/2009 Конституційний Суд України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин 7, 9, пункту 2 частини 16 статті 236-8 Кримінально-процесуального кодексу України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Із матеріалів справи вбачається, що 04 березня 2019 року відповідачем у справі поданий до суду звіт про виконання рішення суду. У звіті зазначено, із посиланням на рішення судів, що рішення суду станом на 19 червня 2018 року були виконані. Управління запросило ОСОБА_1 до установи та надало відповідь із додатками.

Листом від 19 вересня 2018 року № 9578/08 управління повідомило Головне територіальне управління юстиції у Київській області Управління державної виконавчої служби Відділ примусового виконання рішень про добровільне виконання рішення суду по справі № 361/5596/17. (том 2, а.с. 15, 16).

Із листа від 19 червня 2018 року за № 6279/02 Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області вбачається, що Броварське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області на виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 13.03.2018 року та постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2018 року по справі № 361/5596/17 повідомляє наступне.

16.05.2018 року згідно заяви ОСОБА_1 , зареєстрованої за № 2421 його переведено з пенсії по інвалідності 2 групи внаслідок травми і захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків строкової військової служби згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб на пенсію за віком постраждалим 3 категорії ЧАЕС, розмір якої обчислено згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В результаті проведеного перерахунку страховий стаж враховано по 30.09.2000 року та складає 19 років 1 місяць 11 днів. Коефіцієнт страхового стажу 0,19083. Для розрахунку пенсії врахована заробітна плата за період з 01.01.1991 р. по 31.02.1992 р., згідно довідки, виданої Броварським домобудівним комбінатом, яка становить 4777, 51 грн.

Розмір пенсії з 16.05.2018 року зменшився та становив 3702,60 грн., а саме: 911,69 грн. - розмір пенсії за віком; 196,67 грн. доплата до прожиткового мінімуму; 113,88 грн. додаткова пенсії потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії; 580,80 грн. підвищення особам, прирівняним до інвалідів війни 2 групи (1452,00 грн. х 40%); 227,92 грн. збільшення особам, прирівняним до інвалідів війни згідно ст.27; -50,00 грн. - щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інвалідам; 1621,64 грн. державна адресна допомога.

Також в результаті проведеного перерахунку виникла переплата суми пенсії за період з 16.05.2018 р. по 31.05.2018 року в сумі 939,14 грн. Переплата утримана в повному обсязі.

11.06.2018 року згідно заяви ОСОБА_1 , зареєстрованої за № 2809 його переведено з пенсії за віком постраждалим 3 категорії ЧАЕС, розмір якої обчислено згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на пенсію по інвалідності 2 групи внаслідок травми і захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків строкової військової служби згідно Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Розмір пенсії з 11.06.2018 року становить 5522,19 грн., а саме: 3822,01 грн. - основний розмір пенсії; 113, 88 грн. додаткова пенсії потерпілому внаслідок Чорнобильської катастрофи 3 категорії; 580,80 грн. підвищення особам, прирівняним до інвалідів війни 2 групи, 955, 50 грн. збільшення згідно ст. 21 Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби,та деяких інших осіб, 50, 00 грн. щомісячна цільова грошова допомога на прожиття інваліда війни. За наявними в пенсійній справі документами розмір пенсії визначений і виплачується згідно вимог чинного законодавства України. (а.с. 16)

Із матеріалів справи також вбачається, що 30 травня 2019 року постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Качанова М.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 361/5596/17 виданого 22 червня 2018 року, встановлено, що боржником рішення суду в термін, визначений ч. 6 ст. 26 ЗУ Про виконавче провадження не виконано.

Штраф, накладений на боржника постановою від 30 серпня 2018 року керуючись ст. 63 ЗУ Про виконавче провадження та у порядку, передбаченому п. 3 розділу ХІV Інструкції з організації примусового виконання рішень не сплачено, вимогу виконати рішення у встановлений державним виконавцем новий строк виконання боржником не виконано.

У порядку ст. 63 ЗУ Про виконавче провадження рішення суду не може бути виконано без участі боржника, керуючись ч. 2 ст. 75 ЗУ Про виконавче провадження державним виконавцем накладено штраф на боржника у подвійному розмірі та направлено до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення передбаченого статтею 383 КК України.

Постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Качанова М.О. від 30 травня 2019 року виконавче провадження з примусового виконання закінчено. (том 2 а.с. 6)

Виконавчий лист від 22 червня 2018 року повернуто до суду. (том 2 а.с. 7)

Нормами ч. ч. 1, 2 ст. 382 КАС України передбачено, що суд, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, а також накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з приписами ч. 4 вказаної норми, питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Штраф може бути накладено на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення тільки за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду (встановивши, що судове рішення є невиконаним) або в разі неподання такого звіту. При цьому, якщо під час судового розгляду цього питання буде встановлено, що посадова особа або орган, відповідальні за виконання постанови, діяли добросовісно, то саме лише невиконання постанови не містить складу правопорушення, за яке можлива юридична відповідальність у вигляді штрафу.

Відповідно до приписів ст. 382 КАС України суд має право, але не зобов`язаний накладати штраф, та у даному випадку, та дійшов висновку, що підстави для накладення штрафу на керівника Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області відсутні, оскільки на виконання постанови суду останнім було надано у встановлений судовим рішенням строк звіт про виконання судового рішення.

Таким чином, судом не встановлено конкретно в діях керівника Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області ознак вини та умислу щодо невиконання судового рішення як умови притягнення особи до відповідальності та накладення, у даному випадку, штрафу.

За наведених обставин у їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає що відсутні правові підстави для задоволення клопотання (заяви) позивача в частині накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2018 року у даній справі.

Щодо зобов`язання відповідача подати звіт щодо виконання рішення суду, суд звертає увагу, що примусове виконання судового рішення, яке набрало законної сили, покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та здійснюється відповідно до Закону України від 02.06.2016 №1404-VIII Про виконавче провадження.

Згідно абзацу 3 частини 3 статті 63 Закону України Про виконавче провадження 02.06.2016 №1404-VIII у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З матеріалів справи встановлено, що на виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2018 року у даній справі на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебувало виконавче провадження № 56936985, яке було закінчене у зв`язку з невиконанням боржником рішення суду та направленням державним виконавцем повідомлення про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2018 року було покладено на орган державної виконавчої служби, яким були вчинені всі дії щодо примусового виконання постанови.

Статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов`язок суду встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Враховуючи, що виконавче провадження закінчене у зв`язку з невиконанням боржником постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2018 року та неможливістю її виконання без участі боржника, суд не знаходить підстав для встановлення судового контролю за виконання рішення суду та повторно зобов`язувати відповідача подати такий звіт.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зобов`язання надати звіт про виконання рішення суду та накладення штрафу у справі за № 361/5596/17 за позовом ОСОБА_1 до Броварського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування шкоди, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Радзівіл А.Г.