Справа № 160/8430/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2019 року Справа № 160/8430/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді судді судді Прудника С.В. Жукової Є.О. Олійника В.М.
за участі секретаря судового засіданняСтогній К.В.,
за участі: представника позивача: представників відповідача: не прибув Найди Т.І., Савчука С.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВ КАПІТАЛ" до Національного банку України про визнання протиправним та скасування рішення, -
ТОВ "ЛЕВ КАПІТАЛ" з урахуванням уточненої позовної заяви звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Національного банку України, в якій Товариство просило суд визнати протиправним та скасувати рішення Правління Національного банку України № 368-рш від 30.05.2019 р. «Про визнання структури власності ТОВ "ЛЕВ КАПІТАЛ" непрозорою та відкликання (анулювання) генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій».
В мотивування позовних вимог позивач зазначив, що ТОВ "ЛЕВ КАПІТАЛ" мало генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій від 06.09.2017 року №206 (діяльність з обміну валют) зі строком дії до 05.09.2020 року. Згідно з інформацією з реєстру приміщень у яких здійснюється діяльність з обміну валют, станом на дату прийняття рішення про відкликання (анулювання) генеральної ліцензії, ТОВ "ЛЕВ КАПІТАЛ" мав 239 структурних підрозділів. Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у наслідок змін у структурі власності з 21.02.2018 року єдиним опосередкованим власником істотної участі та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ "ЛЕВ КАПІТАЛ" став ОСОБА_1 , якому опосередковано (через ТОВ "ФІНАНСИ УКРАЇНИ") належить частка в розмірі 100% статутного капіталу ТОВ "ЛЕВ КАПІТАЛ". Рішенням Правління Національного банка України від 30.05.2019р. №368-рш структура власності ТОВ "ЛЕВ КАПІТАЛ" визнана непрозорою та відкликана (анульована) генеральна ліцензія на здійснення валютних операцій з огляду на набуття істотної участі ОСОБА_1 у ТОВ "ЛЕВ КАПІТАЛ" не погоджено у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. У зв`язку з таким рішенням відповідача позивач фактично позбавлений можливості здійснювати свою господарську діяльність, адже без генеральної ліцензії здійснювати валютно-обмінні операції неможливо. Отже, позивач вважає, що рішення відповідача про відкликання Генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій порушує його права та законні інтереси, що є підставою для звернення до суду із позовною заявою.
Відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому Національний банк України заперечує щодо задоволення позовних вимог та також зазначає про те, що згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань унаслідок змін у структурі власності, починаючи з 21.02.2019 року єдиним опосередкованим власником істотної участі та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» став ОСОБА_1 , якому опосередковано (через ТОВ «ФІНАНСИ УКРАЇНИ») належить частка в розмірі 100% статутного капіталу Товариства (до зазначеної дати кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» була ОСОБА_2 ). ОСОБА_1 набув істотну участь у ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» всупереч вимогам Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", Порядку № 2531, оскільки повинен був отримати погодження Нацкомфінпослуг до набуття істотної участі. Натомість, ОСОБА_1 звернувся до Нацкомфінпослуг за отриманням погодження вже після набуття істотної участі у ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ». Таким чином, з огляду на набуття істотної участі у ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» без погодження Нацкомфінпослуг структура власності позивача перестала відповідати вимогам щодо прозорості починаючи з дати набуття ОСОБА_1 істотної участі без погодження Нацкомфінпослуг (тобто, починаючи з 21.02.2019 року). Відтак, Національний банк України мав усі правові підстави для прийняття рішення від 30.05.2019 року № 368-рш «Про визнання структури власності ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» непрозорою та відкликання (анулювання) генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій".
Позивачем також подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому останній вказує на те, що ОСОБА_1 набув істотну участь у фінансовій установі ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» без отримання письмового погодження у Нацкомфінпослуг в результаті купівлі-продажу частки в статутному капіталі ТОВ «ФІНАНСИ УКРАЇНИ». В даному випадку ОСОБА_1 придбав в результаті купівлі-продажу частки в статутному капіталі в ТОВ «ФІНАНСИ УКРАЇНИ» та став опосередкованим контролером фінансової компанії ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ». Позивач звернувся до Нацкомфінпослуг для призначення довіреної особи. Розпорядженням від 16.07.2019 року №1349 Нацкомфінпослуг призначив довірену особу на період до отримання ОСОБА_1 письмового погодження набуття істотної участі у Товаристві. При цьому законом не визначено строк на який призначається довірена особа і відповідно не прописані строки впродовж яких ОСОБА_1 повинен отримати погодження у Нацкомфінпослуг. Відповідачу листом від 18.02.2019 року №23-18.02 були надані передбачені Положення 297 документи про структуру власності разом з оригіналом або засвідченою в установленому законодавством України порядку копією договору про купівлю-продаж (іншого правочину), внаслідок виконання якого відбулися відповідні зміни в складі структури власності, де було наведено короткий опис змін із посиланням на реквізити правочинів, на підставі яких відбулися вказані зміни. Твердження відповідача, що лист позивача із зазначеним номером до нього не надходив не відповідає дійсності. Таким чином, жодних порушень позивачем вчинено не було і підстав для прийняття оскаржуваного рішення у відповідача не було.
Національний банком України подано до суду заперечення щодо відповіді на відзив на позовну заяву, в якому відповідач викладає свою правову позицію аналогічну змісту відзиву на позовну заяву.
23.09.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження в адміністративній справі № 160/8430/19 та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.
17.10.2019 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду клопотання Національного банку України про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, розгляд справи за означеною позовною заявою призначено в режимі відеоконференції.
У судове засідання 11.12.2019 року прибули представники відповідачів.
Представник позивача у судове засідання 11.12.2019 року не прибув, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Слід зазначити, що 09.12.2019 року до суду від представника ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» подано клопотання про ознайомлення із матеріалами справи та клопотання про відкладення розгляду справи, яке призначене на 11.12.2019 року у зв`язку із залученням іншого представника позивача- адвоката Король О.В. Однак, правом щодо ознайомлення із матеріалами справи ні до проведення судового засідання ні в день розгляду справи представник позивача не скористався. До того ж, в матеріалах справи є довіреність від 31.08.2019 року №9, яка видана ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» на представництво інтересів першого представника ОСОБА_3 . зі строком дії до 31.12.2019 року.
Представники відповідача позовні вимоги не визнали, просили у задоволенні позові відмовити, посилаючись на доводи, наведені у письмовому відзиві на позов.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, встановила наступне.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» зареєстроване як юридична особа 26.07.2016 року. Статус фінансової установи Товариство отримало 01.11.2016 року.
Як убачається із матеріалів справи, ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» мало генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій від 06.09.2017 року №206 (діяльність з обміну валют) зі строком дії до 05.09.2020 року. Згідно з інформацією з реєстру приміщень, у яких здійснюється діяльність з обміну валют, станом на дату прийняття спірного рішення Національним банком України від 30.05.2019 року № 368-рш, Товариство мало 239 структурних підрозділів.
Згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань унаслідок змін у структурі власності починаючи з 21.02.2019 року єдиним опосередкованим власником істотної участі та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» став ОСОБА_1 , якому опосередковано (через ТОВ «ФІНАНСИ УКРАЇНИ») належить частка в розмірі 100% статутного капіталу ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ».
18.02.2019 року та 07.03.2019 року позивачем направлені на адресу Національного банку України повідомлення про надання відомостей про структуру власності небанківської фінансової установи.
Листом від 14.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся на адресу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг з метою надання погодження на опосередковану участь.
16.05.2019 року в.о. директором Департаменту ліцензування ОСОБА_5 складено доповідну записку на ім`я Правління Національного банку України щодо діяльності ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ».
30.05.2019 року Правлінням Національного банку України прийнято рішення №368-рш «Про визнання структури власності ТОВ "ЛЕВ КАПІТАЛ" непрозорою та відкликання (анулювання) генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій».
Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на адресу Національного банку України скеровано розпорядження від 13.06.2019 року №1120 «Про відмову ОСОБА_1 в погодженні набуття істотної участі у ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ».
09.07.2019 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг на адресу Національного банку України скеровано розпорядження від 13.06.2019 року №1120 «Про відмову ОСОБА_1 в погодженні набуття істотної участі у ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ».
Розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 16.07.2019 року №1349 за результатами розгляду листа позивача щодо призначення довіреної особи, якій передається право брати участь у голосуванні, на період до отримання письмового погодження набуття істотної участі у Товаристві, від 01.07.2019 №91/1 призначено Никифоренко І.О. довіреною особою, якій передається право брати участь у голосуванні, на період до отримання ОСОБА_1 письмового погодження набуття істотної участі у Товаристві.
Слід зазначити, що 08.10.2019 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг також постановлено розпорядження від 08.10.2019 року №1977 «Про відмову ОСОБА_1 в погодженні набуття істотної участі у ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ».
Вважаючи спірне рішення від 30.05.2019 року № 368-р безпідставним та протиправним, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.
Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 2 Закону України «Про Національний банк України» передбачено, що Національний банк України є центральним банком України, особливим центральним органом державного управління, юридичний статус, завдання, функції, повноваження і принципи організації якого визначаються Конституцією України, цим Законом та іншими законами України.
Згідно з пунктом 14 статті 7 Закону України «Про Національний банк України» Національний банк України здійснює відповідно до визначених спеціальним законом повноважень валютне регулювання, визначає порядок здійснення операцій в іноземній валюті, організовує і здійснює валютний нагляд за банками, а також небанківськими фінансовими установами та операторами поштового зв`язку, які отримали ліцензію на здійснення валютних операцій.
За приписами пунктів 2 та 5 частини другої статті 44 Закону України «Про Національний банк України» до компетенції Національного банку України у сфері валютного регулювання та нагляду, зокрема, належать видача, переоформлення, зупинення, поновлення, відкликання (анулювання) ліцензій на здійснення валютних операцій.
Частиною п`ятою статті 9 Закону України «Про валюту і валютні операції» передбачено, що порядок видачі, переоформлення, зупинення, поновлення, відкликання (анулювання) ліцензій на здійснення валютних операцій встановлюється Національним банком України.
Так, Положення про порядок видачі небанківським фінансовим установам, операторам поштового зв`язку ліцензій на здійснення валютних операцій, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 09.08.2002 № 297 (далі - Положення № 297) визначає порядок видачі небанківським фінансовим установам, операторам поштового зв`язку ліцензій на здійснення валютних операцій, а також їх зупинення, поновлення та відкликання (анулювання).
За результатами аналізу дотримання позивачем вимог Положення № 297 Національним банком України виявлено ознаки непрозорості структури власності Позивача з огляду на таке.
Як вже зазначалось вище, згідно з відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань унаслідок змін у структурі власності, починаючи з 21.02.2019 року єдиним опосередкованим власником істотної участі та кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» став ОСОБА_1 , якому опосередковано (через ТОВ «ФІНАНСИ УКРАЇНИ») належить частка в розмірі 100% статутного капіталу Товариства (до зазначеної дати кінцевим бенефіціарним власником ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» була ОСОБА_2 ).
Відповідно до пункту 48 розділу VI Положення № 297 структура власності небанківської установи є прозорою, якщо, зокрема, набуття/збільшення істотної участі в небанківській установі, яка є фінансовою, погоджено в порядку, установленому законодавством України.
У пункті 36 Положення № 297 передбачено, що небанківська установа, яка є фінансовою установою, додатково до документів, передбачених пунктами 34, 35 розділу IV цього Положення, подає до Національного банку копію документа, виданого уповноваженим органом, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, про погодження набуття або збільшення фізичною чи юридичною особою істотної участі в небанківській установі, яка є фінансовою установою (у разі необхідності отримання такого погодження).
Згідно з частиною п`ятою статті 9 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» юридична чи фізична особа, яка має намір набути істотної участі у фінансовій установі (крім корпоративного інвестиційного фонду) або збільшити її таким чином, що зазначена особа буде прямо чи опосередковано володіти або контролювати 10, 25, 50 і 75 відсотків статутного (складеного) капіталу такої фінансової установи чи права голосу придбаних акцій (часток) в органах фінансової установи, зобов`язана отримати письмове погодження органу, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг, якщо інше не передбачено законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг.
Пунктом 3 розділу І Порядку погодження набуття або збільшення істотної участі у фінансовій установі, затвердженого розпорядженням Національної комісії, що здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг від 04 грудня 2012 року № 2531 (зі змінами) (далі -Порядок № 2531) установлено, що юридична чи фізична особа, яка має намір набути істотної участі у фінансовій установі, зобов`язана отримати письмове погодження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (далі - Нацкомфінпослуг), якщо інше не передбачено законами України з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг.
Як пояснив представник відповідача у судовому засіданні, ОСОБА_1 набув істотну участь у ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» всупереч вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Порядку № 2531, оскільки ОСОБА_1 повинен був отримати погодження Нацкомфінпослуг до набуття істотної участі. Натомість, ОСОБА_1 звернувся до Нацкомфінпослуг за отриманням погодження вже після набуття істотної участі у ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ».
Судом установлено, що за інформацією, отриманою від Нацкомфінпослуг, ОСОБА_1 двічі відмовлено в погодженні набуття істотної участі в ТОВ "ЛЕВ КАПІТАЛ" шляхом опосередкованого володіння 100% статутного капіталу фінансової установи (розпорядження Нацкомфінпослуг від 25.04.2019 року № 775, від 13.06.2019 року № 1120) у зв`язку з тим, що подані документи містять недостовірну інформацію.
Більш того, за інформацією, розміщеною на сайті Нацкомфінпослуг, 08.10.2019 року ОСОБА_1 втретє було відмовлено в погодженні набуття істотної участі в ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» шляхом опосередкованого володіння 100% статутного капіталу фінансової установи (розпорядження Нацкомфінпослуг від 08.10.2019 року № 1977).
Щодо доводів позивача, що діюче законодавство, яке регулює ринок фінансових послуг, передбачає можливість отримання погодження в Нацкомфінпослуг набуття істотної участі у фінансовій установі після фактичного набуття істотної участі у фінансовій установі, тобто без отримання письмового погодження Нацкомфінпослуг, не відповідає дійсності суд зазначає наступне.
Так, частиною п`ятою статті 9 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» чітко визначено, що юридична чи фізична особа, яка має намір набути істотної участі у фінансовій установі (крім корпоративного інвестиційного фонду) або збільшити її таким чином, що зазначена особа буде прямо чи опосередковано володіти або контролювати 10, 25, 50 і 75 відсотків статутного (складеного) капіталу такої фінансової установи чи права голосу придбаних акцій (часток) в органах фінансової установи, зобов`язана отримати письмове погодження органу, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг, якщо інше не передбачено законами з питань регулювання окремих ринків фінансових послуг.
Частиною дев`ятою статті 9 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» передбачено, що у разі коли особа набуває істотної участі у фінансовій установі або збільшує свою істотну участь до рівня, визначеного частиною п`ятою цієї статті, без отримання письмового погодження органу, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг, зазначена особа не має права прямо чи опосередковано, повністю чи частково користуватися правом голосу придбаних акцій (часток) та брати будь-яким чином участь в управлінні фінансовою установою.
Відповідно до частини десятої статті 9 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» у разі виявлення органом, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг, факту набуття особою істотної участі у фінансовій установі або збільшення особою своєї істотної участі до рівня, визначеного частиною п`ятою цієї статті, без отримання письмового погодження органу, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг, зазначений орган призначає у двотижневий строк довірену особу, якій передається право брати участь у голосуванні. Довірена особа призначається з числа осіб, запропонованих фінансовою установою, на період до усунення порушення вимоги, визначеної частиною п`ятою цієї статті.
Таким чином, частини дев`ята та десята статті 9 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» встановлюють порядок врегулювання питання порушення юридичною чи фізичною особою вимог частини п`ятої статті 9 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» у разі набуття ними істотної участі у фінансовій установі без письмового погодження органу, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг, тобто Нацкомфінпослуг.
Також, суд звертає увагу на те, що пунктом 48 розділу VI Положення № 297 чітко визначено критерії за яких структура власності небанківської установи є прозорою. До них, з-поміж іншого, віднесено й те, що набуття/збільшення істотної участі в небанківській установі, яка є фінансовою, має бути погоджено в порядку, установленому законодавством України. Можливості визнати структуру власності прозорою за умови призначення довіреної особи Положенням № 297 не передбачено.
Крім того, вимога частини десятої статті 9 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» щодо призначення довіреної особи фактично була виконана 16.07.2019 року, тобто уже після двох відмов ОСОБА_1 в погодженні набуття істотної участі в ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» та відкликання генеральної ліцензії (за інформацією, розміщеною на сайті Нацкомфінпослуг - розпорядження Нацкомфінпослуг від 16.07.2019 року № 1349 «Про призначення ОСОБА_4 довіреною особою в ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ»).
Відтак, суд вважає, що з огляду на набуття істотної участі у ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» без погодження Нацкомфінпослуг структура власності позивача перестала відповідати вимогам щодо прозорості починаючи з дати набуття ОСОБА_1 істотної участі без погодження Нацкомфінпослуг (тобто, починаючи з 21.02.2019 року).
До того ж, суд би мав можливість підтвердити обставини щодо набуття істотної участі у ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ», надання відповідачу документів з метою підтвердження інформації про джерела коштів ОСОБА_1 , спрямованих ним на оплату частку в статутному капіталі позивача в судовому засіданні було задоволено та покладено обов`язок з явки цього свідка на представника позивача. Однак, під час розгляду справи представник позивача явку свідка ОСОБА_1 до суду так і не здійснив.
Згідно з абзацом дев`ятим пункту 48 розділу VI Положення № 297 структура власності небанківської установи є непрозорою, якщо вона не відповідає вимогам щодо прозорості, визначеним у пункті 48 розділу VI цього Положення, а також за наявності обставин, визначених у пунктах 49, 50 розділу VI цього Положення.
Відповідно до підпункту 10 пункту 78 розділу IX Положення Національний банк України має право відкликати (анулювати) у небанківської фінансової установи генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій у разі визнання Національним банком структури власності небанківської фінансової установи непрозорою.
Таким чином, починаючи з 21.02.2019 структура власності позивача не відповідає вимогам щодо її прозорості, які установлені Положенням № 297.
Отже, суд погоджується з висновками Національного банку України, що невідповідність структури власності позивача вимогам щодо прозорості є підставою для визнання структури власності непрозорою та відкликання (анулювання) генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій.
Вказане повідомлення було направлено засобами електронної пошти Національного банку України на електронну адресу позивача.
Щодо неподання позивачем документів для підтвердження джерел походження коштів суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом 33 розділу IV Положення № 297 небанківська установа розкриває/підтверджує інформацію про джерела походження коштів для формування власного капіталу, оплати частки в статутному капіталі (пакета акцій) небанківської установи, у випадку набуття або збільшення істотної участі в небанківській установі - щодо учасників небанківської установи, які набули істотної участі у небанківській установі (подання документів, передбачених пунктами 34, 35 розділу IV цього Положення, здійснюється протягом 30 робочих днів із дня збільшення істотної участі в небанківській установі).
Підпунктом 5 пункту 2 розділу І Положення № 297 встановлено, що джерела походження коштів для формування власного (статутного, додаткового) капіталу небанківської установи, оплати частки в статутному капіталі (пакета акцій) небанківської установи - документально підтверджені [на підставі офіційних документів, належним чином засвідчених їх копій або інших джерел, якщо така інформація є публічною (відкритою)] відомості, що дають змогу зробити обґрунтований висновок щодо наявності достатніх фінансових можливостей в учасників небанківських установ та/або будь-якої іншої особи в ланцюгу володіння корпоративними правами небанківської установи для формування власного (статутного, додаткового) капіталу небанківської установи, оплати частки в статутному капіталі (пакета акцій) небанківської установи.
Таким чином, у пункті 33 Положення № 297 встановлено обов`язок небанківської установи розкривати/підтверджувати джерела походження коштів у учасників для оплати частки в статутному капіталі (пакета акцій) небанківської установи, у тому числі спрямованих на оплату корпоративних прав.
Ця норма Положення № 297 розповсюджується на такі випадки:
1) формування власного (статутного, додаткового) капіталу небанківської установи;
2) оплату частки в статутному капіталі (пакета акцій) небанківської установи, у випадку набуття або збільшення істотної участі в небанківській установі - щодо учасників небанківської установи.
Згідно з пунктом 34 Положення № 297 небанківська установа, учасниками якої є юридичні особи, з метою розкриття/підтвердження інформації про джерела походження коштів для формування власного капіталу, оплати частки в статутному капіталі (пакета акцій) небанківської установи подає до Національного банку такі документи:
1) інформаційну довідку юридичної особи щодо джерел походження коштів для формування власного капіталу небанківської установи, що має містити посилання на правочини, на виконання яких юридичною особою були отримані кошти для формування власного капіталу небанківської установи, у тому числі інформацію про найменування, дату укладення, предмет правочинів, контрагентів за ними. У додатку до інформаційної довідки до Національного банку подаються копії відповідних правочинів;
2) інформацію суб`єкта аудиторської діяльності щодо джерел походження коштів юридичної особи, за рахунок яких здійснювалося виконання юридичною особою зобов`язань щодо формування власного капіталу небанківської установи;
3) фінансову звітність юридичної особи, складену відповідно до міжнародних стандартів фінансової звітності, у складі форми N 1 "Баланс" ("Звіт про фінансовий стан"), форми N 2 "Звіт про фінансові результати" ("Звіт про сукупний дохід"), форми N 3 "Звіт про рух грошових коштів", форми N 4 "Звіт про власний капітал" і приміток до фінансової звітності або "Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва", яка підтверджує інформацію, що зазначена в підпунктах 1, 2 пункту 34 розділу IV цього Положення;
4) проміжну фінансову звітність юридичної особи за останній завершений звітний період між останньою річною звітною датою та датою внесення коштів до власного капіталу небанківської установи (якщо така дата не збігається з кінцем звітного року);
5) аудиторський звіт суб`єкта аудиторської діяльності щодо поданої фінансової звітності;
6) довідки банків, що обслуговують рахунки юридичної особи, з яких здійснюється переказ коштів для формування власного капіталу небанківської установи, що містять інформацію про рух коштів на рахунках, за період, достатній для підтвердження джерел надходження коштів для формування власного капіталу небанківської установи. У довідках банків зазначаються номер рахунку, дати здійснення та суми операцій, код валюти, найменування та номери рахунків контрагентів, реквізити банку платника та банку отримувача, умовні цифрові позначення видів операцій, призначення платежу за операціями, сума оборотів за дебетом і кредитом рахунку, сума початкового залишку та сума вихідного залишку за рахунком. Допускаються й інші додаткові реквізити контрагентів залежно від можливостей програмного продукту;
7) інформацію щодо включення суб`єкта аудиторської діяльності до реєстру аудиторів.
Відповідно до пункту 35 Положення № 297 небанківська установа, учасниками якої є фізичні особи, з метою розкриття/підтвердження інформації про джерела походження коштів для формування власного капіталу, оплати частки в статутному капіталі (пакета акцій) небанківської установи подає до Національного банку такі документи:
1) інформаційну довідку фізичної особи щодо джерел походження коштів для формування власного капіталу небанківської установи, що має містити посилання на правочини, на виконання яких фізичною особою були отримані кошти для формування власного капіталу небанківської установи, у тому числі інформацію про найменування, дату укладення, предмет правочинів, контрагентів за ними. У додатку до інформаційної довідки до Національного банку подаються копії вчинених правочинів, інших документів;
2) копію(ії) декларації(ій) про майновий стан і доходи (далі - податкова декларація) з відміткою контролюючого органу України про її отримання (для податкових резидентів України) або копію(ії) податкової(их) декларації(ій) [декларації(ій) про доходи] з відміткою контролюючого органу іноземної країни про отримання (для нерезидентів України) або копію(ії) декларації(ій) особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування;
3) інформацію контролюючого органу України, надану щодо податкових резидентів України, або інформацію уповноваженого органу іноземної країни, надану щодо податкових резидентів інших країн, про суми доходів і сплачених податків за період, за який подано податкову декларацію.
Якщо законодавством країни, податковим резидентом якої є особа, не передбачена можливість отримання особою від уповноваженого органу країни інформації про суми отриманих доходів або про суми сплачених податків, то подається письмове запевнення особи про неможливість надання відповідної інформації.
Отже, з огляду на набуття ОСОБА_1 істотної участі у ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» позивач зобов`язаний був подати до Національного банку України документи з метою підтвердження інформації про джерела походження коштів ОСОБА_1 , спрямованих ним на оплату частки в статутному капіталі Позивача протягом 30 робочих днів з дня набуття істотної участі, тобто у строк до 05.04.2019.
Однак відповідні документи та інформацію до Національного банку України позивачем не надано як у зазначений строк, так і в подальшому.
Щодо тверджень позивача, що він листом від 18.02.2019 № 23-18.02 повідомив Національний банк України про зміну структури власності небанківської фінансової установи та надав відповідні документи, в тому числі документи, що підтверджують джерела походження коштів ОСОБА_1 не відповідає дійсності суд зазначає наступне.
Так, по-перше, лист із зазначеним номером до Національного банку України не надходив, що підтверджується листом Управління діловодства Департаменту забезпечення діяльності Національного банку України.
По-друге, позивач повідомив Національний банк України про зміну структури власності листом від 07.03.2019 № 23-07.03. При цьому, Позивачем було надано до Національного банку України виключно повідомлення про подання відомостей про структуру власності небанківської фінансової установи станом на 07.03.2019, відомості про остаточних ключових учасників станом на 07.03.2019, відомості про власників істотної участі станом на 07.03.2019 та схематичне зображення структури власності станом на 07.03.2019. Документів, на підставі яких відбулися зміни в складі відомостей про структуру власності, та документів, що підтверджують джерела походження коштів ОСОБА_1 для оплати вартості частки у небанківській установі до Національного банку України надано не було.
По-третє, в поданій до суду позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» зазначило, що листом від 18.02.2019 року за вих. № 23-18.02 повідомило Національний банк України про зміну власності небанківської фінансової установи та надало необхідні документи, в тому числі документи, що підтверджують джерела походження коштів ОСОБА_1 . Позивач додав разом з позовною заявою копію вказаного листа з начебто відтиском штампу Національного банку України від 20.02.2019 року. В той же час, у судових засіданнях за участю представників сторін вирішувалось питання щодо призначення судової експертизи друкарських форм з приводу нанесення відповідного відтиску штемпелю Національним банком України на листі ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» від 18.02.2019 року вих. № 23-18.02 та зобов`язано представника позивача подати до суду оригінал означеного листа. Однак, оригінал листа ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ від 18.02.2019 року за вих. № 23-18.02 до суду не подано, у зв`язку із чим, у задоволенні клопотання про призначення судової експертизи друкарських форм усною ухвалою суду у судовому засіданні 29.11.2019 року відмовлено.
Згідно з підпунктом 12 пункту 78 розділу IX Положення №297 Національний банк України має право відкликати (анулювати) у небанківської установи ліцензію в разі нерозкриття (неповного розкриття)/непідтвердження (неповного підтвердження) небанківською установою інформації щодо джерел походження коштів для формування власного капіталу, оплати частки в статутному капіталі (пакета акцій) на підставах і в порядку, визначених цим Положенням № 297.
Отже, з огляду на вище викладене, Національний банк України мав усі правові підстави для прийняття рішення від 30.05.2019 року № 368-рш «Про визнання структури власності ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» непрозорою та відкликання (анулювання) генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій».
Стосовно посилання ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» в рішенні на інформацію, отриману від Київської місцевої прокуратури № 6.
Так, у рішенні Правління Національного банку України міститься посилання на лист Київської місцевої прокуратури №6 від 09 квітня 2019 року № 2553 вих-19, що містить інформацію, яка, на думку прокуратури, може свідчити про порушення Товариством вимог законодавства України та нормативно-правових актів Національного банку та Нацкомфінпослуг, пов`язаних із непрозорістю структури власності, поданням недостовірної та неповної інформації, а також можливе номінальне володіння ОСОБА_1 на користь невідомих осіб.
Суд звертає увагу, що відповідне посилання носило виключно інформативний характер та не було підставою для прийняття рішення про визнання структури власності позивача непрозорою та відкликання (анулювання) у нього генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій.
А отже, припущення позивача, що Національний банк України прийняв до уваги інформацію Київської місцевої прокуратури № 6 як доведений доказ спростовується.
Щодо доводів ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» про застосування непропорційного заходу впливу.
Так, відповідно до частини п`ятої статті 9 Закону України «Про валюту і валютні операції» порядок видачі, переоформлення, зупинення, поновлення, відкликання (анулювання) ліцензій на здійснення валютних операцій встановлюється Національним банком України.
На виконання цієї вимоги Правлінням Національного банку України затверджено Положення № 297 (зі змінами).
Види відповідальності за порушення вимог валютного законодавства визначені статтею 14 Закону України «Про валюту і валютні операції».
Тобто, кожна із зазначених статей Закону України «Про валюту і валютні операції» має свою сферу регулювання.
До того ж, рішення Правління Національного банку України про відкликання (анулювання) генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій було прийнято не як застосування заходу впливу згідно зі статтею 14 Закону України «Про валюту і валютні операції», а у зв`язку з виявленням окремих підстав для відкликання (анулювання) генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій відповідно до статті 9 Закону України «Про валюту і валютні операції» та Положення № 297.
Отже, рішення Правління Національного банку України від 30.05.2019 року № 368-рш «Про визнання структури власності ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» непрозорою та відкликання (анулювання) генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій» було прийнято, керуючись статтею 44 Закону України «Про Національний банк України», статтею 9 Закону України «Про валюту і валютні операції», абзацом дев`ятим пункту 48 розділу VI, пунктом 59 розділу VII, підпунктами 10 та 12 пункту 78 розділу IX Положення № 297, про що зазначено у рішенні.
Щодо тверджень позивача про оскарження до суду розпорядження Нацкомфінпослуг.
Відтак, Національний банк України, приймаючи рішення від 30.05.2019 № 368-рш «Про визнання структури власності ТОВ «ЛЕВ КАПІТАЛ» непрозорою та відкликання (анулювання) генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій», діяв в межах та в спосіб законодавства України.
Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВ КАПІТАЛ", суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 11 грудня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини 18 грудня 2019 року.
Керуючись ст. ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю "ЛЕВ КАПІТАЛ" до Національного банку України про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 18 грудня 2019 року.

Головуючий суддя: С.В. Прудник

Суддя: Є.О. Жукова

Суддя: В.М. Олійник