Справа № 160/11190/19
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняПіскун Я.В.
представника позивача представника відповідача Гармаш І.С. Радіновський Р.Л.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " СІ ЕН СІ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Головне управління ДПС у Дніпропетровській області безпідставно дійшло висновку по не спрямованість правочинів, укладених позивачем з ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») на настання реальних правових наслідків. Позивач зазначає, що його контрагенти - ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП»), поставили для позивача товар, що підтверджується видатковими накладними та податковими накладними. Позивач зазначає, що порушення ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») податкової дисципліни не є підставою для відмови у праві на податковий кредит. Окрім того, позивач зазначає, що взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Також позивач наголосив на тому, що товарно-матеріальні цінності отримані від ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») використані у власній господарській діяльності позивача: реалізовані на користь ТОВ «Днепропресс Сталь», ТОВ «Павлівські мінерали», ПрАТ «ДМЗ», що підтверджується договорами, видатковими, товарно-транспортними та податковими накладними.
Позивач як добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку своїх контрагентів.
Ухвалою суду від 11.11.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позову вказуючи на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийнято ним на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, оскільки правочини укладені позивачем з ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») є такими, що не спрямовані на настання реальних правових наслідків, оскільки:
-ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») є фігурантами у кримінальних провадженнях за ознаками складу злочину передбаченого статтями 205 та 212 КК України;
-ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») неправомірно формували ПДВ при продажу товарів/послуг;
-по господарським взаємовідносинам позивача з ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») відсутні товарно-транспортні накладні;
-в ході перевірки не підтверджено отримання позивачем товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП»);
-ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») не мають трудових ресурсів, основних засобів для здійснення господарської діяльності.
Також відповідач зазначив про те, що по декларації позивача єдиного податку за 1 півріччя 2019 року відображено дохід в розмірі 61 321 грн., з якого нараховано сплату податку у розмірі 1839,38 грн. В рахунок погашення податкових зобов`язань на рахунок єдиного податку позивача перераховано суму 1835,50 грн. ОСОБА_1 . У бухгалтерському обліку позивача сума 1835,50 грн. обліковується як кредиторська заборгованість позивача перед ОСОБА_1 . Згідно п.292.3 ПК України до суми доходу платника єдиного податку третьої групи, який є платником ПДВ за звітний період, також включається сума кредиторської заборгованості, за якою минув строк позовної давності. Отже, позивачем не включено до доходу платника єдиного податку за 1 півріччя 2019 року суму 1835,50 грн., що призвело до заниження єдиного податку на 55 грн.
Ухвалою суду від 18.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги. Обставини стосовно заниження єдиного податку на суму 55 грн. визнаються позивачем.
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, які наведено у відзиві на позовну заяву.
Дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
З 26.06.2019 року по 03.07.2019 року відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства України за період з 07.09.2017 року по 03.07.2019 року, з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо повноти нарахування, обчислення і сплати ПДВ за період з 01.10.2017 року по 26.06.2019 року, з питань дотримання законодавства щодо правильності нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 07.09.2017 року по 25.06.2019 року.
У вищевказаному акті відповідачем зроблено, зокрема, висновок про заниження суми єдиного податку у розмірі 20 606,95 грн. та заниження ПДВ на суму 137 013 грн.
Висновок відповідача у акті перевірки обґрунтований тим, що правочини укладені позивачем з контрагентами ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») є такими, що не спрямовані на настання реальних правових наслідків, оскільки:
-ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») є фігурантами у кримінальних провадженнях за ознаками складу злочину передбаченого статтями 205 та 212 КК України;
-ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») неправомірно формували ПДВ при продажу товарів/послуг;
-по господарським взаємовідносинам позивача з ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») відсутні товарно-транспортні накладні;
-в ході перевірки не підтверджено отримання позивачем товарно-матеріальних цінностей від ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП»);
-ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») не мають трудових ресурсів, основних засобів для здійснення господарської діяльності.
Також у акті перевірки вказано, що по декларації позивача єдиного податку за 1 півріччя 2019 року відображено дохід в розмірі 61 321 грн., з якого нараховано сплату податку у розмірі 1839,38 грн. В рахунок погашення податкових зобов`язань на рахунок єдиного податку позивача перераховано суму 1835,50 грн. ОСОБА_1 . У бухгалтерському обліку позивача сума 1835,50 грн. обліковується як кредиторська заборгованість позивача перед ОСОБА_1 . Згідно п.292.3 ПК України до суми доходу платника єдиного податку третьої групи, який є платником ПДВ за звітний період, також включається сума кредиторської заборгованості, за якою минув строк позовної давності. Отже, позивачем не включено до доходу платника єдиного податку за 1 півріччя 2019 року суму 1835,50 грн., що призвело до заниження єдиного податку на 55 грн.
Процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість та правильності формування фінансового результату до оподаткування повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції - договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості певної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення правосуб`єктності учасників господарської операції.
3. встановлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку вимог щодо документального підтвердження понесених витрат.
5. встановлення факту понесення позивачем вказаних витрат.
Суд зазначає, що не є обов`язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Таким чином, судом відхиляються доводи відповідача про те, що правочини укладений позивачем з ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») не спрямовані на реальне настання правових наслідків через те, що за ланцюгом між попередніми контрагентами ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») правочини визнані податковим органом нереальними, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Крім того, відповідач не надав суду беззаперечних та неспростовних доказів того, що не виконання контрагентами ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») своїх договірних зобов`язань, мало наслідком неможливість виконання поставки товарів для позивача ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП»).
Суд також зазначає, що не є підставою для відмови у праві на податковий кредит порушення податкової дисципліни, вчинене ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») (аналогічну позицію займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009 року, номер судового рішення в ЄДРСР - 3060678).
Факт наявності кримінального провадження стосовно посадових осіб ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») та контрагентів вказаних підприємств також не може бути доказом фіктивності підприємницької діяльності останніх, оскільки вироку суду стосовно посадових осіб ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») станом на день розгляду справи немає.
Відповідно до статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарської операції між позивачем і ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП»).
Судом встановлено, що між позивачем та ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») укладено договори поставки за типовою формою, копії яких містяться у матеріалах справи, у відповідності до яких ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») зобов`язались поставити позивачу товару, а останній зобов`язався його оплатити.
Факт поставки товару ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») позивачу підтверджується копіями видаткових накладних, копії яких знаходиться у матеріалах справи, та які підписано сторонами.
Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») видало позивачу податкові накладні, які зареєстровано у ЄРНП та копії яких містяться у матеріалах справи.
Судом на підставі інформації з ЄДРПОУ встановлено, що ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») були зареєстрованими юридичними особами на час здійснення господарської діяльності з позивачем.
З сайту Державної фіскальної служби судом встановлено, що ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») станом на день здійснення господарських операцій з позивачем були платниками ПДВ та вправі були видавати податкові накладні.
Судом також встановлено, що товар отриманий позивачем від ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») використаний у господарській діяльності позивача, а саме: реалізований на користь ТОВ «Днепропресс Сталь», ТОВ «Павлівські мінерали», ПрАТ «ДМЗ», що підтверджується договорами, видатковими, товарно-транспортними та податковими накладними, копії яких містяться у матеріалах справи.
Суд звертає увагу на те, що документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, змісту послуг, що надаються тощо.
При цьому сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції.
Універсальний принцип розгляду податкових спорів полягає у наступному: перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.
За вказаних обставин судом встановлено рух активів від ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») до позивача.
На підставі викладеного судом відхиляються доводи відповідача про неможливість здійснення ТОВ «ТАІСТАС», ТОВ «КАСТАНА», ТОВ «МАСТЕРС-К», ТОВ «МАРІОНО» та ТОВ «ВІРАВІДА» (ТОВ «ДІЛОС ГРУП») господарських операцій з позивачем на підставі договору поставки.
Одночасно судом встановлено, що позивачем допущено порушення вимог п.292.3 ПК України, у відповідності до якої до суми доходу платника єдиного податку третьої групи, який є платником ПДВ за звітний період, також включається сума кредиторської заборгованості, за якою минув строк позовної давності.
Отже, позивачем не включено до доходу платника єдиного податку за 1 півріччя 2019 року суму 1835,50 грн., що призвело до заниження єдиного податку на 55 грн.
Вказані обставини стосовно заниження єдиного податку на суму 55 грн. визнаються позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України з відповідача підлягають стягненню судові витрати у вигляді сплаченої суми судового збору у розмірі 2954,34 грн. (196 956,54 грн. - сума задоволених позовних вимог х 2955,37 грн. - сплачена сума судового збору : 197 024,94 грн. - загальна сума заявлених позовних вимог
Керуючись ст. 139, 241, 243, 244, 245, 246, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати частково протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області форми «р» в частині визначення суми грошового зобов`язання з єдиного податку з юридичних осіб у розмірі 20 551,95 грн. та в частині застосованої штрафної (фінансової) санкції у розмірі 5137,99 грн.
Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СІ ЕН СІ» судовий збір у розмірі 2954,34 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 18 грудня 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили станом на 18.12.2019 року Помічник судді Згідно з оригіналом Помічник судді С.В. Златін Лісна А.М. Лісна А.М.