Справа № 640/14139/19
Суддя: Бужак Наталія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача: Бужак Н. П.

Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.

За участю секретаря: Гайворонського В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року, суддя Мицик Ю.С., у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та росинного світу управління державного екологічного нагляду (контролю) у м. Києві Ільїна Юрія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з адміністративним позовом до головного спеціаліста державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та росинного світу управління державного екологічного нагляду (контролю) у м. Києві Ільїна Юрія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови № 000570 від 22.05.2019 року про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого 53 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Крім того, позивачем заявлено клопотання про поновлення строку на подання адміністративного позову.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до адміністративного суду залишено без задоволення, а адміністративний позов повернуто позивачу на підставі п. 9 ч. 4 статті 169 КАС України.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява ОСОБА_1 подана поза межами строку визначеного ч. 2 ст. 286 КАС України, а причини пропуску строку звернення до суду не є поважними

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 171 КАС України передбачає, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 КАС України.

Згідно з ч. 1ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 ст. 123 КАС України передбачено, що якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно із ч.1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Статтею 289 КУпАП передбачено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як убачається із матеріалів справи, позивач оскаржує постанову по справі про адміністративне правопорушення від 22.05.2019 року.

Разом з тим, в позовній заяві позивач просить поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та зазначає, що копію постанови №000570 від 22.05.2019 року він отримав 31.05.2019 року.

10.06.2019 року позивач оскаржив постанову до Державної екологічної інспекції України. За результати розгляду його скарги відповідачем прийнято рішення № К-434/7-26 від 09.07.2019 року, відповідно до якого скаргу залишено без задоволення, а постанову без змін.

29.07.2019 року ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Окружного адімінстративного суду м. Києва, що підтверджується штемпелем на поштовому конверті.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.08.2019 року позовну заяву було направлено за підсудністю, оскільки адміністративний позов предметно підсудний місцевому загальному суду як адміністративному.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» суб`єкт господарювання має право звернутися до відповідного центрального органу виконавчої влади або до суду щодо оскарження рішень органів державного нагляду (контролю).

Вищезазначені обставини суд першої інстанції до уваги не прийняв, не надав їм належної оцінки, зокрема не надав оцінки тій обставині, що позивач звертався зі скаргою на постанову до вищестоячого органу, а потім до Окружного адміністративного суду, який передав справу на розгляд до належного суду.

Положенням ч. 5 ст. 5 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, передбачено, що ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Як визначено у статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Разом з тим, колегія суддів враховує також і судову практику Європейського Суду з прав людини.

Так, з Рішення Європейського Суду з прав людини по справі "Іліан проти Туреччини" слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі Delcourt v. Belgium Європейський Суд з прав людини зазначив, що "у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції, право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення".

Водночас у справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Відтак, правило про пропуск строку звернення до суду не має абсолютного характеру і не повинно застосовуватися автоматично, тобто навіть у разі пропуску строку звернення до суду без відповідних додаткових обґрунтувань суд не може його застосувати.

Крім того, застосування правила пропуску строку звернення до суду залежить від обставин справи. Під цим слід розуміти вагомість права, про захист якого особа звернулася до суду.

З огляду на викладене, з метою недопущення ситуації позбавлення позивача права допуску до правосуддя, а також враховуючи, що спірні правовідносини мають публічно-правову природу, колегія суддів вважає, що дану ухвалу суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду слід скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п.4 ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадження у справі і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з порушенням норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 271 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 272 КАС України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 271, 272, 286, 308, 310, 313, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 08 жовтня 2019 року скасувати, а справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до головного спеціаліста державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та росинного світу управління державного екологічного нагляду (контролю) у м. Києві Ільїна Юрія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови направити до Дарницького районного суду м. Києва для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Бужак Н.П.

Судді: Костюк Л.О.

Кобаль М.І.

Постанову виготовлено: 17 грудня 2019 року.