Справа № 200/10941/19-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 р. Справа№200/10941/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича при секретарі судового засідання Глазовій Т.В. розглянувши адміністративну справу за позовом Державного підприємства Шахта ім. С. Сургая

до Державної фіскальної служби України

про скасування податкової консультації №2808/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 20.06.2019 року та зобов`язання надати нову консультацію

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство Шахта ім. С. Сургая, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України про скасування податкової консультації №2808/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 20.06.2019 року та зобов`язання надати нову консультацію.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він звернувся до Державної фіскальної служби України із запитом № 682 від 14.05.2019 року на отримання індивідуальної податкової консультації згідно ст. 52 Податкового Кодексу України (надалі в тексті Рішення Податковий кодекс, ПК України, ПКУ) .

Державна фіскальна служба розглянула звернення ДП «Шахта ім. М.С. Сургая» від 14.05.2019 № 682 та надала позивачу податкову консультацію № 2808/6/99-99-15-03-02-15/1ПК від 20.06.2019.

Позивач вважає, що індивідуальна податкова консультація, яка була надана відповідачем як правовий акт індивідуальної дії, викладений в письмовій формі, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Ухвалою від 15 жовтня 2019 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначив справу №200/10941/19-а до судового засідання на 29 жовтня 2019 року.

Від Державної податкової служби України до суду надійшов відзив, відповідно до якої позов не визнається із підстав визначених у відзиві.

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 29.10.2019 на 11.11.2019 року, з 11.11.2019 року на 03.12.2019 року, з 03.12.2019 року на 10.12.2019 року, з 10.12.2019 на 12.12.2019 року.

10.12.2019 року ухвалою суд залишив без розгляду заяву Державного підприємства Шахта ім. С. Сургая про заміну сторони у справі.

Суд дослідивши подані матеріали справи та доводи сторін встановив наступне.

Позивач, Державне підприємство Шахта ім. С. Сургая є юридичною особою, яка включена до Єдиного державного реєстру підприємств, установ, організацій за номером 40695853.

Відповідач, Державна Фіскальна служба України, є суб`єктом владних повноважень, який реалізує владні управлінські функції встановлені Податковим Кодексом та іншими законами України, станом на час розгляду справи та прийняття Рішення по справі включена до ЄДРПОУ за № 39292197.

Позивач, звернувся до відповідача із Запитом на отримання індивідуальної податкової консультації згідно ст. 52 Податкового Кодексу України № 682 від 14.05.2019 року.

У зазначеному запиті позивачем були визначені умови притягнення платника податків до відповідальності відповідно до ст.120-1 Податкового кодексу України.

Позивач звернувся до відповідача з двома питаннями наступного змісту:

1) Чи застосовуються штрафні санкції відповідно ст. 120-1 ПКУ у разі порушення граничного строку реєстрації або відсутності реєстрації в ЄРПН податкових накладних складених відповідно підпункту «б» п. 198.5 ст.198 ПКУ на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування, що не надаються отримувачу (покупцю).

2) Чи керуються органи державної фіскальної служби у своїй діяльності листом Міністерства фінансів України від 14.04.2017 № 11310-09-10/10306 у якому зазначено, що у разі порушення платником податку граничного строку реєстрації або відсутності реєстрації в ЄРПН податкових накладних, складених при визначенні податкових зобов`язань з податку на додану вартість відповідно до пункту 198.5 ст.198 ПКУ до такого платника податку застосовуються штрафні санкції визначені відповідно до ст. 120-1 ПКУ, крім податкових накладних, складених відповідно до підпункту «б» пункту 198.5 ст.198 ПКУ».

Відповідач, розглянувши запит позивача надав індивідуальну податкову консультацію №2808/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 20.06.2019 року, яка є предметом оскарження.

У відповідності до індивідуальної податкової консультації №2808/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 20.06.2019 року на запитання позивача зазначено : «Відповідальність за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в ЄРПН визначено статтею 120 1 ПКУ.

Згідно з пунктом 120 1 .1 статті 120 1 ПКУ порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 ПКУ, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в ЄРПН (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 ПКУ покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу у відповідних розмірах.

При цьому ПКУ не передбачено винятків щодо застосування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію (відсутність реєстрації) в ЄРПН податкових накладних / розрахунків коригування, крім тих, що встановлені безпосередньо пунктом 120-1. 1 статті 120-1 та пунктами 35 та 42 підрозділу 10 розділу XX ПКУ.

Отже, враховуючи норми статті 201, пункту 120 1 .1 статті 120 1 ПКУ, порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації в ЄРПН податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПКУ, є підставою для застосування до такого платника штрафу».

Позивач не погодився із зазначеною консультацією та звернувся до суду із позовом про її скасування.

Надаючи оцінку оскаржуваній податковій консультації, суд зазначає наступне.

Підпунктом 14.1.172 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України визначено, що податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до пп. 14.1.172-1 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій.

Відповідно до пункту 52.1 статті 52 Податкового Кодексу України, за зверненням платників податків контролюючі органи надають їм безоплатно індивідуальні податкові консультації з питань практичного застосування окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 25 календарних днів, що настають за днем отримання такого звернення даним контролюючим органом.

Відповідно до пункту 52.2 статті 52 Податкового Кодексу України, податкова консультація має індивідуальний характер і може використовуватися виключно платником податків, якому надано таку консультацію.

Відповідно до пункту 52.4 статті 52 Податкового Кодексу України індивідуальні податкові консультації надаються:

в усній формі - контролюючими органами та державними податковими інспекціями;

у письмовій формі - контролюючими органами в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональними територіальними органами, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, підлягає реєстрації в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій та розміщенню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, без зазначення найменування (прізвища, ім`я, по батькові) платника податків, коду згідно з ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) та його податкової адреси.

Доступ до зазначених даних єдиної бази та офіційного веб-сайту є безоплатним та вільним. Порядок ведення та форма єдиної бази індивідуальних податкових консультацій визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до пункту 53.3 статті 53 Податкового Кодексу України платник податків може оскаржити до суду наказ про затвердження узагальнюючої податкової консультації або надану йому індивідуальну податкову консультацію як правовий акт індивідуальної дії, викладені в письмовій формі, які, на думку такого платника податків, суперечать нормам або змісту відповідного податку чи збору.

Скасування судом наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішенням суду про скасування наказу про затвердження узагальнюючої податкової консультації або індивідуальної податкової консультації центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, або контролюючий орган з урахуванням висновків суду зобов`язані опублікувати узагальнюючу податкову консультацію або надати платнику податків індивідуальну податкову консультацію.

Отже, Податковим кодексом України передбачено право платника податків оскаржувати податкову консультацію, а також встановлені правові наслідки скасування податкової консультації.

Щодо суті спору, то позивач вважає, що відповідач надав консультацію яка містить у собі дві суперечливі позиції, а саме застосування штрафу у разі порушення строків реєстрації податкових накладних, крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою та застосування штрафу у разі порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації в ЄРПН податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПКУ.

Відповідно до підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу) (пп. Б) п. 198.5 ст. 198 ПК України).

У відповідності до п. 45 підрозділу 2 розділу XX Податкового Кодексу встановлено, що «Тимчасово, до 1 січня 2022 року, звільняються від оподаткування податком на додану вартість операції з постачання на митній території України вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД.

У разі застосування зазначеної пільги норми пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу не застосовуються в частині товарів/послуг, необоротних активів, суми податку на додану вартість з вартості яких були включені до податкового кредиту у звітних (податкових) періодах, що передували періоду початку застосування пільги.

Платник податків може відмовитися від використання зазначеної пільги чи зупинити її використання на один або декілька звітних (податкових) періодів шляхом подання заяви. Заява, у якій зазначається перелік товарних позицій товарів згідно з УКТ ЗЕД і період, на який платник відмовляється чи зупиняє використання пільги, подається до контролюючого органу за місцем реєстрації платника податків до настання звітного періоду, в якому платник податку не передбачає використання зазначеної пільги. Відмова від використання пільги, зазначеної у цьому пункті, чи зупинення її використання застосовується з першого числа звітного (податкового) періоду, зазначеного у заяві».

Згідно до п. 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

Для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин) порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Системний аналіз статті 201,пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою).

Позиція суду відповідає висновкам Верховного Суду при застосуванні норм права викладені у Постановах від 04 вересня 2018 року у справі №816/1488/17 ( касаційне адміністративне провадження №К/9901/152/17) та від 11 грудня 2018 року у справі №807/68/18 ( касаційне адміністративне провадження №К/9901/63488/18), у відповідності до приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Позивач у запиті про надання індивідуальної податкової консультації визначив, що мова йде про застосування (не застосування) штрафних санкцій відносно податкових накладних складених відповідно «підпункту «б» п.198.5 ст.195 ПКУ на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування, що не надаються отримувачу (покупцю)».

Відповідачем зроблений висновок: «Отже, враховуючи норми статті 201, пункту 120 1 .1 статті 120 1 ПКУ, порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації в ЄРПН податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 ПКУ, є підставою для застосування до такого платника штрафу». Тобто порушення граничних строків реєстрації податкової накладної в ЄРПН, яка складена відповідно п.198.5 ст.195 ПКУ є підставою для застосування штрафу, що прямо суперечить вищевикладеній позиції Податкового кодексу та практики Верховного суду.

При цьому у висновку не враховані приписи підпункту «б» п.198.5 ст.195 ПК України та умови викладені у питанні 1- податкова накладна не видається отримувачу та складена на постачання товарів/послуг для операцій які звільнені від оподаткування.

Крім того, відповідачем відносно питання 2 позивача, яка викладена у запиті на отримання індивідуальної податкової консультації взагалі не недавно будь якої відповіді, щодо врахування позиції Мінфіну України, який є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади із забезпечення реалізації єдиної державної фінансової, бюджетної, податкової, митної політики, політики у сфері державного внутрішнього фінансового контролю, випуску та проведення лотерей, розроблення та виробництва голографічних захисних елементів. викладеної у листі від 14.04.2017р. №11310-09-10/10306, що свідчить про неповноту надання індивідуальної консультації.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про невідповідність висновку податкової консультації Державної фіскальної служби України, викладеної в листі №2808/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 20.06.2019 року правовим нормам, які регулюють порядок застосування штраних санкцій за несвоєчасну рестрацію податкових накладних, з урахуванням особливостей, встановлених пп. «б» п.198.5 ст.195 ПК України на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування та податкові накладні не надаються отримувачу (покупцю), тому позовні вимоги позивача щодо скасування податкової консультації підлягають задоволенню.

За вказаних обставин підлягає задоволенню позовна вимога щодо зобов`язання відповідача надати нову письмову податкову консультацію Державному підприємству «Шахта ім. М.С. Сургая» на його запит від 14.05.2019 року № 682 з урахуванням висновків суду.

Відповідно до частини першої ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись Конституцією України, Податковим Кодексом України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» до Державної фіскальної служби України про скасування податкової консультації №2808/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 20.06.2019 року та зобов`язання надати нову консультацію - задовольнити.

Скасувати податкову консультацію надану Державною фіскальною службою України Державному підприємству «Шахта ім. М.С. Сургая» №2808/6/99-99-15-03-02-15/ІПК від 20.06.2019 року.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України надати Державному підприємству «Шахта ім. М.С. Сургая» нову письмову податкову консультацію на його звернення від 14.05.2019 № 682 року з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України () на користь Державного підприємства «Шахта ім. М.С. Сургая» () судовий збір у розмірі 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті 12 грудня 2019 року.

Повний текст рішення складено та підписано 17 грудня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пп. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя О.М. Кониченко