Справа № 640/8260/19
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 грудня 2019 року № 640/8260/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Містер Трейд»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправним скасування рішення, стягнення коштів
встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Містер Трейд» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, у якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове-повідомлення рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 04 березня 2019 року № про застосування штрафу відносно Товариства з обмеженою відповідальністю «Містер Трейд» за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних у розмірі 44195,79 грн.;

- стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Містер Трейд» суму коштів у розмірі 44195,79 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, що сплачена Товариством з обмеженою відповідальністю «Містер Трейд» на виконання податкового-повідомлення рішення Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві від 04 березня 2019 року №.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про відсутність з його боку порушень вимог податкового законодавства, які були виявлені під час проведення камеральної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Містер Трейд», та наявність яких стала підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення заявлених Товариством з обмеженою відповідальністю «Містер Трейд» позовних вимог з огляду на відповідність вимогам законодавства оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як зазначено позивачем та не заперечується відповідачем, співробітниками відповідача було проведено камеральну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Містер Трейд» щодо своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за 2017 - 2019 роки.

За результатом здійснення такої перевірки було складено акт №1191/26-15-12-07-20/41325205 від 11 лютого 2019 року, за висновками якого встановлено порушення позивачем вимог пункту 201-10 статті 201 Податкового кодексу України (далі - ПК України), а саме граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкових накладних, перелік яких зазначено в акті перевірки.

На підставі висновків акту перевірки, відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № від 04 березня 2019 року, яким на позивача накладено штраф на суму 44195,79 грн.

Вважаючи рішення контролюючого органу протиправним, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

У період з 2017 - 2019 років позивачем складались та реєструвались в Єдиному реєстрі податкових накладних зведені податкові накладні у кількості 177 штук, перелік яких наведено, як в акті № 1191/26-15-12-07-20/41325205 від 11 лютого 2019 року, так і в розрахунку штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, який є додатком до податкового повідомлення-рішення № від 04 березня 2019 року.

Як вбачається з наявних в матеріалах справи копій таких податкових накладних та квитанцій про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування кількісних і вартісних показників до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, та що не заперечується позивачем та відповідачем, такі накладні були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних з пропуском визначених Податковим кодексом України (надалі - ПК України) строків (від 1 до 89 днів пропуску). При цьому, встановлені обставини під час камеральної перевірки пропуску позивачем строків реєстрації податкових накладних ним у суді не оспорюються.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Так, пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Системний аналіз наведених положень дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Тобто, для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Аналогічна правова позиція підтримана і Верховним Судом у постанові від 04 вересня 2018 року (справа № 816/1488/17).

Натомість, позивач в якості підстави для задоволення позовних вимог вказував на те, що оскільки складені ним податкові накладні не підлягали наданню отримувачу (покупцю) з причин їх складення на постачання не платнику податку, до нього не можуть бути застосовані штрафні санкції, визначені пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Між тим, суд, з огляду на наведене вище правове обґрунтування, що узгоджується зі сталою судовою практикою Верховного Суду, вважає помилковими такі доводи позивача, оскільки в даному разі для звільнення від відповідальності, передбаченої пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України, відсутня така складова як те, що податкова накладна повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. При цьому, доказів складення позивачем спірних податкових накладних в межах саме таких операцій суду надано не було.

Так, наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 2015 року №1307 затверджений Порядок заповнення податкової накладної (далі - Порядок).

Пункт 8 Порядку визначає, що при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10 - 15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» робиться помітка «X» та зазначається тип причини:

01 - Складена на суму збільшення компенсації вартості поставлених товарів/послуг (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 13 цього Порядку);

02 - Складена на постачання неплатнику податку;

03 - Складена на постачання товарів/послуг у рахунок оплати праці фізичним особам, які перебувають у трудових відносинах із платником податку;

04 - Складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання;

05 - Складена у зв`язку з ліквідацією основних засобів за самостійним рішенням платника податку;

06 - Складена у зв`язку з переведенням виробничих основних засобів до складу невиробничих;

07 - Складена на операції з вивезення товарів за межі митної території України;

08 - Складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість;

09 - Складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість;

10 - Складена з метою визначення при анулюванні реєстрації платника податку податкових зобов`язань за товарами/послугами, необоротними активами, суми податку за якими були включені до складу податкового кредиту та не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності;

11 - Складена за щоденними підсумками операцій;

12 - Складена на постачання неплатнику, в якій зазначається назва покупця (для податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пункті 10 цього Порядку);

13 - Складена у зв`язку з використанням виробничих або невиробничих засобів, інших товарів/послуг не в господарській діяльності;

14 - Складена отримувачем (покупцем) послуг від нерезидента;

15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання.

У наявних в матеріалах справи копіях податкових накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» зроблена помітка «X» та вказано причину «02 - Складена на постачання неплатнику податку», а не іншу з наведених вище причин, які б у відповідності до вимог пункту 120-1.1 статті 120-1 ПК України засвідчили б їх складення на постачання товарів/послуг для операцій які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Виходячи з наведеного вище суд приходить до висновку, що при реєстрації податкових накладних, порушення строків здійснення якої стала підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, до позивача мала бути застосована передбачена пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України відповідальність у вигляді накладення штрафу, оскільки такі накладні не становлять виняток, передбачений такою нормою права.

Отже, враховуючи наведені вище обставини та відповідні їм вимоги законодавства, суд вважає обґрунтованими висновки відповідача щодо порушення Товариством з обмеженою відповідальністю «Містер Трейд» вимог податкового законодавства.

Відповідно, правомірним та таким, що не підлягає скасуванню в судовому порядку, є оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Більше того, з огляду на зазначене суд не вбачає підстав для задоволення похідних вимог позивача про стягнення з відповідача коштів, що були сплачені позивачем на виконання податкового повідомлення-рішення відповідача № від 04 березня 2019 року.

Відповідно до статті 244 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з положеннями статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 та 2 статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень наведеного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки з матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення відповідача відповідає наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Містер Трейд» залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко