Справа № 120/2038/19-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/2038/19-а

Головуючий у 1-й інстанції: Жданкіна Наталія Володимирівна

Суддя-доповідач: Кузьменко Л.В.

10 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Совгири Д. І. Франовської К.С.

за участю:

секретаря судового засідання: Сербин І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року (рішення ухвалене суддею Жданкіною Н.В. 01.08.2019 в м.Вінниця, дату складення повного судового рішення не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Просила суд : визнати протиправною та скасувати відмову у формі листа Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області за №709/13-13/2 від 28.05.2019 щодо розгляду її заяви від 06.05.2019 про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника; зобов`язати Тульчинське ОУПФУ у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 , відповідно до ч. 1 ст.37 Закону №1058-ІУ пенсію у зв`язку із втратою годувальника, виходячи з розміру 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на час смерті годувальника, її чоловіка - ОСОБА_2 , починаючи з дати її призначення - 06.05.2019 та зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , враховуючи вищевказане з дати її призначення - 06.05.2019, із урахуванням фактично проведених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 травня 2019 року позивач звернулась до Тульчинського ОУПФУ Вінницької області з письмовою заявою про призначення та виплату пенсії по втраті годувальника в розмірі 50% пенсії померлого годувальника, оскільки вважала , що померлий чоловік отримував пенсію як державний службовець, заяву до відповідача подала відповідно до статті 36, 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Проте, відповідач, листом №709/13-13/2 від 28.05.2019 повідомив, що 20.05.2019 за матеріалами пенсійної справи годувальника позивача переведено з пенсії по віку на пенсію по втраті годувальника. Позивач вважає, що має право на отримання пенсії по втраті годувальника в розмірі 50 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував її померлий чоловік, що і стало підставою для звернення до суду з цим адміністративним позовом.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року позов задоволено частково.

Суд першої інстанції визнав протиправними дії Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо переведення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на пенсію по втраті годувальника в розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника, замість 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував її померлий чоловік.

Зобов`язав Тульчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області перевести ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на пенсію по втраті годувальника та виплачувати пенсію по втраті годувальника в розмірі 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 06 травня 2019 року з урахуванням Довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці № 4-35/0297 від 05.04.2019, із врахуванням фактично проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

На користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області сплачений при звернені до суду судовий збір у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 коп.).

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області не погодилося з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі відповідач посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та неврахування усіх обставин справи. Просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухваливши постанову про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначає, що Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 р. №1402-VIII визначені умови призначення пенсій або щомісячного до грошового утримання судді у відставці. Призначення та перерахунок пенсій у зв`язку з втратою годувальника вищезазначеним законом не передбачено. Отже, позивач була переведена на пенсію по втраті годувальника з моменту написання нею заяви, тобто з 06.05.2019 року, у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у розмірі 50% пенсії за віком померлого годувальника, як то передбачено законодавством. Скаржник також зазначає, що Законом України "Про судоустрій та статус суддів" не передбачено призначення органами ПФ України довічного утримання в разі втрати годувальника - судді у відставці. Довічне грошове утримання не є пенсією, а є особливою формою соціального забезпечення суддів.

Також, до апеляційної скарги скаржником додано клопотання про процесуальне правонаступництво.

Суд апеляційної інстанції ухвалою від 26 вересня 2019 року замінив відповідача у справі - Тульчинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Вінницької області, на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

З матеріалів справи слідує, що позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 01.09.1963, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_2 від 01.09.1963, який працював суддею Немирівського районного суду Вінницької області на посаді голоси суду, а 25.07.2000 звільнений з посади судді у відставку.

З 01.01.2007 ОСОБА_2 перебував на обліку в органах пенсійного фонду та отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, про що свідчить Розпорядження Немирівського РУ ПФУ №10236 від 15.02.2007 (а.с. 34).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер (актовий запис про смерть № 32 ), що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 26.06.2018.

Судами вставлено, що 06.05.2019 позивачка звернулась до відповідача з заявою про призначення їй пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.35).

20.05.2019 позивачка звернулась до відповідача з заявою, в якій просила надати копію розпорядження про переведення з одного виду пенсії на інший та просила про роз`яснення підстав та розмірів нарахованої їй пенсії.

Листом від 28.05.2019 за №709/13-13/2 Тульчинське ОУПФУ Вінницької області повідомило позивачку, що згідно заяви від 06.05.2019 її переведено з пенсії по віку на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 20.05.2019, відповідно до частини першої статті 36 та частини першої статті 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", де визначено на одного непрацездатного члена сім`ї 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника.

Не погоджуючись із переведенням її на пенсії по втраті годувальника в розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника, та вважаючи, що має право на отримання пенсії по втраті годувальника в розмірі 50 % щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував її померлий чоловік, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці являє собою регулярну щомісячну грошову виплату, яка була призначена чоловіку позивачки у зв`язку із його звільненням як судді у відставку та виплачувалась територіальним органом Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України як захід матеріального забезпечення. Відтак, суд дійшов висновку, що право на переведення позивачки на пенсію у зв`язку з втратою годувальника передбачено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який не містить ніяких виключень щодо годувальників, з огляду на це суд першої інстанції вважав неправомірними дії Тульчинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Вінницької області щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію по втраті годувальника в розмірі 50 % пенсії за віком померлого годувальника, замість 50% щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яке отримував її померлий чоловік.

Колегія суддів вважає помилковими висновки суду першої інстанції з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач є пенсіонером, на день виникнення спірних правовідносин перебувала на обліку в Тульчинському об`єднаному Управлінні пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримувала пенсію за віком.

Позивач перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , який працював на посаді голови Немирівського районного суду Вінницької області, а з 25.07.2000 звільнений з посади судді у відставку. З 01.01.2007 ОСОБА_2 перебував на обліку в органах пенсійного фонду та отримував щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер.

06 травня 2019 року позивач звернувся із заявою до Управління про переведення її на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Як зазначає позивач в позовній заяві, вона вважала, що має право на пенсію по втраті годувальника - судді у відставці, оскільки її померлий чоловік отримував пенсію у вигляді щомісячного довічного грошового утримання відповідно до Закону України "Про державну службу".

Відповідач перевів позивача з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 20.05.2019 відповідно до частини першої статті 36 та частини першої статті 37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV). Неможливість перевести позивача на пенсію по втраті годувальника - судді у відставці відповідач мотивує тим, що Законом України "Про судоустрій і статус суддів" не визначено право та умови призначення членам сім`ї померлого судді у відставці пенсії за померлого суддю на умовах призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення, принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, врегульовано Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Згідно з Законом №1058-IV система пенсійного забезпечення в Україні складається з трьох рівнів: солідарна система загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, накопичувальна система загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та система недержавного пенсійного забезпечення. Основна частина населення отримує пенсію за солідарною системою, оскільки накопичувальна система, ще не функціонує в повній мірі, а недержавна система пенсійного забезпечення залишається не дуже популярною серед населення.

Солідарна система базується на виплаті пенсій і наданні соціальних послуг за рахунок коштів Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до приписів частини 1 статті 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 1 статті 36 Закону №1058-IV встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 36 Закону України №1058-IV, непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Положеннями частини 1 статті 37 вказаного Закону визначено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

За змістом пункту 3 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 25.07.2000 звільнений з посади судді у відставку.

Відповідно до частини першої статті 138 Закону №2453-VI судді який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку, виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Відповідно до частини другої статті 138 вищевказаного закону суддя який не досяг пенсійного віку, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на отримання щомісячного грошового утримання чи за його вибором призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону №3723-XII.

Так, Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 р. №1402-VIII визначені умови призначення пенсій або щомісячного до грошового утримання судді у відставці. Призначення та перерахунок пенсій у зв`язку з втратою годувальника вищезазначеним законом не передбачено.

Разом з тим, пунктом 10 статті 37 Закону №3723-XII передбачено що в разі смерті особи в період перебування на державній службі за наявності у померлого годувальника стажу державної служби не менше 10 років непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, призначається пенсія у зв`язку з втратою годувальника на одного непрацездатного члена сім`ї в розмірі 70% суми заробітної плати померлого годувальника, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а на 2-х і більше членів сім`ї - 90% відсотків. До непрацездатних членів сім`ї належать особи, зазначені у статті 26 Закону України №1058.

Право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника на умовах, передбачених частиною десятою цієї статті, мають також непрацездатні члени сім`ї померлої особи, яка отримувала або мала право на пенсію за цим Законом.

У лютому 2015 року вступив в законну силу Закон України "Про забезпечення права на справедливий суд" №192-VIII від 12 лютого 2015 року, розділ 10 якого визначав cтатус судді у відставці.

Згідно статей 141-142 цього Закону суддя у відставці мав право на призначення йому пенсії на умовах, передбачених статтею 37 Закону №3723-XII, або за його вибором право на отримання щомісячного довічного грошового утримання.

Аналогічним чином визначав право судді у відставці на пенсійне забезпечення, а також права утриманців померлого судді у відставці на отримання пенсії на випадок втрати годувальника та Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення" №213-VIII від 02 березня 2015 року, яким було змінено назву статті 37 Закону України "Про державну службу" на нову назву "Пенсійне забезпечення державних службовців".

Відповідно до змісту частини десятої статті 37 Закону №3723-XII право на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника мають також непрацездатні члени сім`ї померлої особи, які отримували або мали право на пенсію за цим законом.

Закон №3723-XII втратив чинність на підставі Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10 грудня 2015 року (далі - Закон №889-VIII) за винятком статті 37 Закону України №3723-XII, яка повинна застосовуватися до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу 11 Закону №889 -VIII.

Згідно із пунктами 10 і 12 розділу 11 Закону №889-VIII та Закону №2453-VI державні службовці які на момент набрання законної сили цим законом мають стаж роботи на державній службі 10 або 20 років на посадах віднесених до відповідних категорій державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

Колегія суддів зазначає, що пункт 13 розділу 11 Закону №889-VIII передбачає, що за особами, які на день набрання чинності цим Законом, перебувають у відставці, відповідно до вимог статті 31 Закону №3723-XII зберігаються гарантії, передбачені цією статтею.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2 перебував у відставці станом на 01.01.2016 року та мав право на право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.

З 08 червня 2016 року у зв`язку з ухваленням Рішення Конституційного Суду України від 08 червня 2016 року №4-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та положень пункту 5 розділу ІІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення", визнано неконституційними окремі норми статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Зокрема частиною четвертою резолютивної частини Конституційний Суд України вказав наступний порядок виконання рішення: частина третя статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-VIII, яка суперечить Конституції України, не підлягає застосуванню як така, що втратила чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Отже, відповідач, як орган, якому делеговано повноваження щодо призначення і виплати пенсій при зверненні позивача з заявою про перехід на пенсію по втраті годувальника повинен був роз`яснити можливість призначення ОСОБА_1 пенсії по втраті годувальника відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII.

Таким чином, з урахуванням наведених вище мотивів, колегія судді приходить до переконання, що відповідач належним чином не розглянув звернення позивача щодо призначення пенсії по втраті годувальника. Відтак право позивача є порушеним.

Суд першої інстанції вказані обставини не дослідив та не перевірив, а норми матеріального права до спірних правовідносин застосував не правильно, тому рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії підлягає скасуванню.

Належним способом захисту порушеного права позивача колегія суддів вважає зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 травня 2019 року про переведення її на пенсію за віком по втраті годувальника з урахуванням приписів ст.37 України "Про державну службу" та прийняти відповідне рішення.

З огляду на те, що позовні вимоги позивача суд задовольняє частково, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) належить стягнути судовий збір у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні) 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області задовольнити.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії скасувати.

Прийняти постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 травня 2019 року про переведення її на пенсію за віком по втраті годувальника з урахуванням приписів ст. 37 України "Про державну службу" та прийняти відповідне рішення.

В решті позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні) 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом 30 днів, з урахуванням положень ст.329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 грудня 2019 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Совгира Д. І. Франовська К.С.