Справа № 161/16438/19
Суддя: Крупінська С. С.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/538/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі : головуючого - судді Крупінської С.С.

при секретарі Бакай Г.М.

з участю представника позивача Мохнюка М.В.

представника відповідача Кондюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Волинській області департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Свій позов мотивує тим, що постановою від 19 вересня 2019 року його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. З винесенням даної постанови та накладенням штрафу не погоджується, вважаючи її незаконною. Просить суд скасувати постанову.

В судовому засіданні представник позивача свої позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просила суд в задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, свідка ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає.

В судовому засіданні встановлено, що 19.09.2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП за те, що 19.09.2019 року водій керував транспортним засобом, який перевозив небезпечний вантаж (дизпаливо), перевозив пасажира, який не мав свідоцтва ДОПНВ, автомобіль не був обладнаний комплектом захисту для пасажирів, чим порушив п. 22.5 Правил дорожнього руху та наказ № 656 від 04.08.2018 року (а.с. 9).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 222 КпАП України до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 цього Кодексу.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Предметом оскарження у даній справі є постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, що передбачені ст. 132-1 КУпАП - порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Статтею 132-1 визначено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок та правила перевезення небезпечних вантажів, передбачено пунктом 22 Правил дорожнього руху України, Правилами дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затвердженими наказом Міністерства внутрішніх справ України 04 серпня 2018 року №656, Порядком видачі та оформлення свідоцтв про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів.

Згідно з п. 1.3, 1.9 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил; особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 22.5 ПДР України визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м. Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється. Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Як зазначено у наказі № 656 від 04.08.2018 року «Про затвердження деяких нормативно правових актів з питань дорожнього перевезення небезпечних вантажів», то п. 11 розділу І визначено, що кожна транспортна одиниця, що здійснює перевезення небезпечних вантажів, позначена табличками оранжевого кольору, передбаченими ДОПНВ, в обов`язковому порядку укомплектовується таким обладнанням: незалежно від номерів зразків знаків небезпеки, зазначених для них у Переліку небезпечних вантажів, наведеному в таблиці A глави 3.2 додатка A до ДОПНВ: не менш як одним противідкатним упором на кожний транспортний засіб, який має відповідати максимальній масі транспортного засобу та діаметру його коліс; не менш як двома попереджувальними знаками (пристроями) з власною опорою (конусами із світловідбивною поверхнею, або миготливими ліхтарями жовтого кольору з автономним живленням, або знаками аварійної зупинки). Транспортна одиниця може комплектуватися цими попереджувальними знаками (пристроями) в будь-якій комбінації; сигнальними жилетами підвищеної видимості із світловідбивними елементами для кожного члена екіпажу; захисними рукавичками для кожного члена екіпажу; переносними ліхтарями для кожного члена екіпажу. Ліхтарі не повинні мати відкритих металевих поверхонь, здатних призвести до іскроутворення; засобами захисту очей (наприклад, захисними окулярами) для кожного члена екіпажу; під час перевезення всіх небезпечних вантажів, крім небезпечних вантажів, для яких у Переліку небезпечних вантажів, наведеному в таблиці A глави 3.2 додатка A до ДОПНВ, зазначені номери зразків знаків небезпеки 1, 1.4, 1.5, 1.6, 2.1, 2.2 або 2.3, - додатково рідиною для промивання очей; під час перевезення небезпечних вантажів, для яких у Переліку небезпечних вантажів, наведеному в таблиці A глави 3.2 додатка A до ДОПНВ, зазначені номери зразків знаків небезпеки 2.3 або 6.1, - додатково засобами захисту органів дихання, необхідними для аварійного залишення транспортного засобу, для кожного члена екіпажу транспортного засобу (наприклад, панорамна маска з комбінованим протигазоаерозольним фільтром типу A1B1E1K1-P1 або A2B2E2K2-P2 аналогічним фільтру, описаному в європейському стандарті EN 14387: 2004 + А1:2008), тощо.

Крім того, у розділі ІІІ «Нагляд та контроль за дорожнім перевезенням небезпечних вантажів» вищезазначених правил п. 15 п.п.2 визначено порушення, що стосуються здійснення перевезення, а саме перевезення на транспортній одиниці сторонніх осіб.

Мотивуючи свої вимоги щодо скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у позовній заяві, позивач оскаржує лише одну із підстав, яка слугувала для винесення постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, проте, ні в позові, ні під час розгляду справи ним та його представником не спростовано те, що крім відсутності у пасажира свідоцтва ДОПНВ, автомобіль, який здійснював перевезення двох осіб не був укомплектований необхідними засобами захисту саме для двох осіб та не враховано, що ним здійснено перевезення сторонніх осіб, що прямо заборонено робити.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 зазначив, що саме підставою для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 було те, що в кабіні знаходився пасажир, у зв`язку з чим і було проведено перевірку.

Враховуючи вище викладене, встановлені судом обставини вчинення правопорушення, а також те, що факт порушення позивачем Правил дорожнього руху знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, суд дійшов висновку про те, що поліцейський Матіюк С. В . при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та при винесенні постанови діяв в повній відповідності до наданих йому повноважень та в межах чинного законодавства, в зв`язку з чим в задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 18, 19, 30, 72, 73, 241-246 КАС України, на підставі ст.. 61 Конституції України, Правилами дорожнього руху України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до управління патрульної поліції у Волинській області департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Луцький міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 16.12.2019 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду С.С.Крупінська