Справа № 640/11717/19
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

25 листопада 2019 року справа №640/11717/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., за участю секретаря судових засідань Левченко М.С. та представників:

позивача: Столяр О.П.;

відповідача 1: Новогребельської І.М.;

відповідача 2: Новогребельської І.М.;

третьої особи: Агудалічева О.О.

розглянувши у судовому засіданні клопотання Озерянської сільської ради Білоцерківського району Київської області про закриття провадження у справі

за позовомНаціональної академії аграрних наук України
до1. Озерянської сільської ради Білоцерківського району Київської області 2. Державного реєстратора Озерянської сільської ради Білоцерківського району Київської області Кошового В`ячеслава Петровича
третя особаДержавне підприємство "Дослідне господарство "Озерна" Інститут біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України
провизнання протиправними та скасування акта і рішень
В С Т А Н О В И В:

Національна академія аграрних наук України (далі по тексту - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Озерянської сільської ради Білоцерківського району Київської області (далі по тексту - відповідач 1) та Державного реєстратора Озерянської сільської ради Білоцерківського району Київської області Кошового В`ячеслава Петровича (далі по тексту - відповідач 2), в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати акт приймання-передачі нерухомого майна дитячого садка "Ромашка" від 14 серпня 2001 року; 2) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 від 30 січня 2002 року "Про прийняття дитячого садка "Ромашка"; 3) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 1 від 13 серпня 2018 року №19-269 "Про державну реєстрацію права власності нежитлових будівель ДНЗ "Ромашка", котельна та споруди за адресою: с. Озерна, вул. Перковського, 9"; 4) визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 2 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер:42761496 від 30 серпня 2018 року 11:09:37.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 липня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/8294/18 в порядку спрощеного позовного провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 25 листопада 2019 року представником відповідача 1 подано клопотання про закриття провадження у справі, у зв`язку із тим, що спірні правовідносини пов`язані з правом власності і цей спір має вирішуватись за правилами Господарського процесуального кодексу України; представник відповідачів підтримав вказане клопотання, представники позивача та третьої особи проти закриття провадження у справі заперечили.

Розглянувши подане клопотання та дослідивши наявні у справі матеріали, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

За визначенням пункту 1 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

У свою чергу, згідно пункту 2 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У пункті 7 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №914/2006/17.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарський спір належить до юрисдикції господарського суду, зокрема, за таких умов: участь у спорі суб`єкта господарювання; наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, урегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського й цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

За змістом частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі, землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також спори у справах щодо майна, що є предметом зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці, вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами.

Аналіз змісту наведених статей Господарського процесуального кодексу України та Кодексу адміністративного судочинства України у сукупності дає підстави для висновку, що під час вирішення питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних та господарських справ у кожній конкретній справі не достатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин (участь у них суб`єкта владних повноважень). Визначальною ознакою для правильного вирішення такого питання є характер правовідносин, з яких виник спір.

У свою чергу, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Як свідчать матеріали справи, виникнення спірних правовідносин обумовлено незгодою позивача із актом приймання-передачі нерухомого майна дитячого садка "Ромашка" від 14 серпня 2001 року, рішенням відповідача 1 від 30 січня 2002 року "Про прийняття дитячого садка "Ромашка", згідно із якими дитячий садок "Ромашка" переданий у комунальну власність, який був закріплений за Державним підприємством "Дослідне господарство "Озерна" Інститут біоенергетичних культур і цукрових буряків Національної академії аграрних наук України на праві державної власності без згоди позивача, та здійснену на підставі таких рішень державну реєстрацію права власності нежитлових дитячого садка "Ромашка", посилаючись на відсутність правових підстав передачі майна з комунальної власності у державну та на порушення права власності Національної академії аграрних наук України.

Таким чином, із предмета та підстав позову, викладених у позовній заяві, вбачається, що позивач звернувся до суду з цим позовом на захист порушеного (на його думку) права власності на об`єкт нерухомого майна, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про неможливість розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства як такої, у якій відсутні ознаки публічно-правового спору, а дана справа є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме є спором Національної академії аграрних наук України та Озерянської сільської ради Білоцерківського району Київської області щодо права на спірний об`єкт нерухомого майна.

При вирішенні подібного спору Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2018 року у справі №823/2042/16 (провадження 11-377апп18) дійшла висновку, що спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на майно іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж майна; належним відповідачем у такій справі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру.

Також Велика Палата Верховного Суду вважає, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частина перша статті 239 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

Враховуючи викладене, Окружний адміністративний суд міста Києва приходить до висновку, що провадження в адміністративній справі №640/11717/19 підлягає закриттю, а заявлені вимоги належить розглядати відповідному господарському суді за правилами Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, пункту 1 частини першої статті 238, статті 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Озерянської сільської ради Білоцерківського району Київської області про закриття провадження у справі задовольнити.

2. Закрити провадження у справі №640/11717/19 за позовом Національної академії аграрних наук України до Озерянської сільської ради Білоцерківського району Київської області та 2. Державного реєстратора Озерянської сільської ради Білоцерківського району Київської області Кошового В`ячеслава Петровича про визнання протиправними та скасування акта і рішень.

Згідно з частиною першою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Дата складення повного тексту ухвали - 29 листопада 2019 року.

Суддя В.А. Кузьменко