Справа № 260/755/19
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-12-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/10990/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.

суддів: Большакової О.О., Качмара В.Я.,

за участю секретаря судових засідань - Чопко Ю.Т.

представника позивача - ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року (головуючий суддя: Дору Ю.Ю., місце ухвалення - м. Ужгород, дата складення повного тексту рішення - 16.09.2019) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень, -

встановив:

ОСОБА_1 , 03.06.2019 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області від 08.02.2019 № (форми «Р»); від 08.02.2019 № (форми «ПС»); № від 08.02.2019 (форми «Р»).

Обґрунтовує позов тим, що після укладання Додаткового договору № 1 від 09.02.2015 до Кредитного договору № МL-801/051/2008 від 21.05.2008, позивачем в рахунок погашення боргу 09.02.2015 було сплачено 9616.85 доларів США, що в еквіваленті на дату платежу становить 240000 гривень, у зв`язку з належним виконанням позивачем умов Кредитного договору та виконання Додаткового договору, Кредитор скасував всю суму пені, що була нарахована до моменту укладання цього Додаткового договору та витрати на проведення ППР, припинив претензійно-позовну роботу по стягненню боргових зобов`язань за Кредитним договором, та анулював (прощення) боргу в розмірі еквівалентному 1 985 032,84 грн. Отже, Позивач вважається таким, що погасив свої боргові зобов`язання перед Кредитором в повному обсязі.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області від 08.02.2019 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у частині суми 317,16 грн за податковим зобов`язанням та 79,29 грн за штрафними санкціями. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області № від 08.02.2019, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у частині суми 4228,87 грн за податковим зобов`язанням та 1057,22 грн за штрафними санкціями. У задоволенні решти позову відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає таке є необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, покликається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Відповідач, 14.11.2019 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у позові залишити без змін.

Представник позивача, ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав, пояснення надав аналогічні викладеним в апеляційній скарзі. Просить апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, його участь в судовому засіданні обов`язковою не визнавалась. Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволеною бути не може з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управління ДФС у Закарпатській області було проведено документальну позапланову невиїзну перевірку діяльності фізичної особи ОСОБА_1 з питань правильності нарахування та своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб та військового збору, з отриманого у 2015 році доходу, як додаткове благо від TOB «ОТП Факторинг Україна», на підставі якої було складено акт перевірки від 22.01.2019 № 65/07-16-13-05/.

За результатами проведеної документальної позапланової невиїзної перевірки податковим органом встановлені порушення фізичною особою - платником податку ОСОБА_1 : п. 49.1, пп. 49.18.5 п. 49.18 ст.49, пп. «в» п. 176.1 ст.176 Податкового кодексу України - несвоєчасне подання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік; пп. 163.1.1 п. 163.1 ст.163, пп. 164.1.1 п. 164.1, пп. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164, пп.168.1.3 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України, в результаті чого, перевіркою нараховано 396397,57 грн. податку на доходи фізичних осіб за 2015 рік із суми доходу, отриманого платником податку як додаткове благо; пп.1.1, пп.1.2, пп.1.4, пп.1.6 п.161 підрозділу 10 розділу XX, пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п. 163.1 ст.163, пп.168.1.3 п. 168.1 ст.168 Податкового кодексу України, в результаті чого, перевіркою нараховано 29775,49 грн. військового збору за 2015 рік із суми доходу, отриманого платником податку як додаткове благо.

У зв`язку з чим ГУ ДФС у Закарпатській області винесено податкові повідомлення-рішення від 08.02.2019 № про збільшення грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму основного платежу - 396397,57 грн, штрафної санкції - 99099,39 грн, № про збільшення суми грошового зобов`язання по військовому збору на суму основного платежу - 29775,49 грн, штрафної санкції - 7443,87 грн, № про збільшення грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму штрафної санкції 170 гривень.

Згідно листа ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» від 25.09.2018 № 8409, поданого на запит Головного управління ДФС в Закарпатській області, останнім зазначено, що на підставі Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 20 липня 2011 року АТ «ОТП Банк» відступив ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права вимоги боргових зобов`язань за кредитним договором укладеним між Банком та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

До вказаного листа ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» додано копію Додаткового договору № 1 Кредитного договору № МL-801/051/2008 від 21 травня 2008 року (далі (Додатковий договір № 1). З вказаного Додаткового договору № 1 вбачається, що згідно абз. 4 п.п. 2.1.3 п. 2 Кредитор здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі еквівалентному 1985032 грн 84 коп і Позичальник буде вважатись таким, що погасив свої боргові зобов`язання перед Кредитором в повному обсязі.

Відповідно до положення п. 3.4. Додаткового договору № 1 вищевказана фізична особа-боржник, стверджує, що вона повідомлена про необхідність відображення суми прощеного боргу у річній податковій декларації.

Згідно довідки ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» від 15 липня 2019 року вих. № 282, відповідно до умов Додаткового договору № 1 до Кредитного договору № МL-801/051/2008 від 21 травня 2008 року від 09.02.2015, сторонами було досягнуто домовленості про списання заборгованості по кредиту у розмірі 1985032,84 UАН, з яких: тіло 1 963 888,48 UАН; відсотки 21 144,36 UАН.

Суд першої інстанції дійшов висновку, про часткове задоволення позову, оскільки відповідачем протиправно зараховано позивачеві як додаткове благо суму відсотків списаних (анульованих) кредитором у розмірі 21 144,36 грн та відповідно протиправно нараховано суму податкових зобов`язань на вказану суму, а відтак податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області № від 08.02.2019 яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у частині суми 4228,87 грн. за податковим зобов`язанням та 1057,22 грн. за штрафними санкціями є протиправним та підлягає скасуванню. Також, оскільки відповідачем протиправно зараховано позивачеві як додаткове благо суму відсотків списаних (анульованих) кредитором у розмірі 21 144,36 грн, то скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області від 08.02.2019 № , в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 317,16 грн. за податковим зобов`язанням та 79,29 грн за штрафними санкціями. Крім цього, оскільки відповідачем встановлено порушення позивачем пп. «в» п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України, а тому правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.02.2019 № , яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 170 грн.

З цими висновками суду першої інстанції, погоджується суд апеляційної інстанції з огляду на таке.

Підпунктом 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто момент прощення боргу) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно до п.п. 163.1.1, 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до п. 164.1 ст. 164 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктами 164.1.2 ст. 164 Податкового кодексу України передбачено, що загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу (п.п. 164.1.3. ст. 164 Податкового кодексу України).

Відповідно до пп. «в» п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України, платники податку зобов`язані подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим.

За правилами п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до п.п. 14.1.47 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно п.п. «д» 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто момент прощення боргу) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама собою ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку-боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається до його оподатковуваного доходу. Разом з цим, суми процентів або пені, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, не є доходом, який призводить до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Отже, у разі прощення (анулювання) процентів або пені, нарахованих за користування кредитом, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Отже, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) нараховані суми процентів, пені, штрафів тощо.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 826/6780/19.

Суд апеляційної інстанції зазначає, на підставі Додаткового договору № 1 від 09.02.2015 до Кредитного договору № МL-801/051/2008 від 21.05.2008, на підставі Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 20.07.2011 АТ «ОТП Банк» (Банк) ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (Кредитор), останній набув права вимоги за Кредитним договором № МL-801/051/2008 від 21.05.2008 укладеним між Банком та ОСОБА_1 (Позичальник).

Згідно абз. 4 п.п. 2.1.3 п. 2 Додаткового договору № 1, Кредитор здійснює анулювання (прощення) боргу в розмірі еквівалентному 1985032 грн 84 коп і Позичальник буде вважатись таким, що погасив свої боргові зобов`язання перед Кредитором в повному обсязі.

Відповідно до п. 3.4. Додаткового договору № 1, Позичальник підтверджує, що Кредитор повідомив його про необхідність відображення суми прощеного боргу у річній податковій декларації.

Таким чином, Додатковий договір № 1 підтверджує, що позивач був повідомлений про зобов`язання самостійно сплатити податок з доходів, сума яких анульована Кредитором в розмірі 1985032 грн 84 коп та відобразити їх у своїй річній податковій декларації згідно пп. «д» п. 164.2.17 ст. 164 Податкового кодексу України.

Отже, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (Кредитором), виконано вимоги пп. «д» п. 164.2.17 ст. 164 Податкового кодексу України, в частині повідомлення боржника (позивача) про необхідність суми прощеного (анульованого) боргу, яка включається до оподатковуваного доходу платника податку, відобразити у своїй річній податковій декларації.

Враховуючи те, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» дотримано вимоги пп. «д» п. 164.2.17 ст. 164 Податкового кодексу України в частині повідомлення кредитором боржника про прощення боргу, а відтак, з урахуванням вимог цієї норми, оскільки згідно довідки № 282 від 15.07.2019 основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням склала 1 963 888,48 грн., то вказана сума підлягала включенню до оподатковуваного доходу платника податку.

Однак, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що на протиправність дій контролюючого органу, щодо зарахування до загального річного оподатковуваного доходу усієї суми кредитної заборгованості списаної кредитором у розмірі 1 985 032,84 грн., оскільки, згідно довідки № 282 від 15.07.2019 основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням склала 1 963 888,48 грн. (тіло кредиту), а сума у розмірі 21 144,36 грн. - відсотки за кредитом.

Таким чином, у спірних правовідносинах у позивача виник обов`язок щодо включення до річного оподатковуваного доходу платника податку, лише основної суми списаної заборгованості по кредиту у розмірі 1963888,48 грн., яка відповідно до приписів пп. «д» п. 164.2.17 ст. 164 Податкового кодексу України є додатковим благом.

Згідно п. 167.1 ст.167 Податкового кодексу України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року (далі у цьому пункті мінімальна заробітна плата). Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм пункту 164.6 статті 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 відсотків. Платники податку, які подають податкові декларації за податковий (звітний) рік згідно із статтями 177 і 178 цього розділу, застосовують ставку 20 відсотків до частини середньомісячного річного оподатковуваного доходу, що перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати. Розмір середньомісячного річного оподатковуваного доходу розраховується як сума загальних місячних оподатковуваних доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, поділена на кількість календарних місяців, протягом яких платником податку було одержано такі доходи у податковому (звітному) році, за який здійснюється декларування.

Оскільки, станом на 01.01.2015 року десятикратний розмір мінімальної заробітної плати склав 12180,00 грн, відповідно сума перевищення місячного річного оподатковуваного доходу над десятикратним розміром мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня звітного податкового року складає 1 951 708,48 грн (1963888,48 - 12180,00).

Отже, сума податку на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті до бюджету позивачем становить 392168,70 грн. (12180,00*15% + 1 951 708,48 грн.*20%). Внаслідок чого нарахування позивачу суми податку на доходи фізичних осіб в розмірі 392168,70 грн. та штрафної санкції у розмірі 98042,17 є цілком правомірним.

Однак, відповідачем протиправно зараховано позивачеві, як додаткове благо суму відсотків списаних (анульованих) кредитором у розмірі 21144,36 грн та відповідно протиправно нараховано суму податкових зобов`язань на вказану суму, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області № від 08.02.2019 в частині збільшення суми за податковим зобов`язанням у розмірі 4228,87 грн та штрафними санкціями в розмірі 1057,22 грн є протиправними та в цій частині підлягають скасуванню.

Щодо правомірності винесення податкового повідомлення-рішення № від 08.02.2019, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

З 1 січня 2015 року набрали чинності зміни до Податкового кодексу України, внесені Законом України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», в частині оподаткування військовим збором доходів фізичних осіб - підприємців.

Пунктом 161 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно пп.1.1 п. 161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України платниками збору с особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 162.1.1 п. 162.1 ст.162 Податкового кодексу України платниками податку є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи.

Згідно пп.1.2, пп.1.3 п.161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Відповідно до пп.163.1.1 п.163.1 ст.163 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Підпунктом 168.1.3 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України визначено, що якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що оскільки під час судового розгляду встановлено, що платник податків ОСОБА_1 отримав суму доходу у розмірі 1 963 888,48 грн, як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором - ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» та не задекларував вказану суму доходу у 2015 році, відповідно на підставі пп.162.1.1 п.162.1 ст.162, пп.163.1.1 п.163. ст.163, пп.168.1.3 п.168.1 ст.168, пп.1.1, пп.1.2, пп.1.3, пп.1.4 п.161 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, то на вказану суму підлягає нарахування військового збору у розмірі 29458,32 грн. (1 963 888,48 грн * 1,5%) та 7364,58 грн. штрафної санкції.

Однак, відповідачем протиправно зараховано позивачеві як додаткове благо суму відсотків списаних (анульованих) кредитором у розмірі 21144,36 грн та відповідно протиправно нараховано суму податкових зобов`язань на вказану суму, а тому податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області № від 08.02.2019 в частині збільшення суми за податковим зобов`язанням розмірі 317,16 грн та штрафними санкціями в розмірі 79,29 грн є протиправним та в цій частині підлягає скасуванню.

Щодо правомірності винесення податкового повідомлення-рішення № від 08.02.2019, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Фізичною особою ОСОБА_1 податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік подано до органів ДФС 21.03.2017, тобто з порушенням встановлених строків, оскільки термін подання податкової декларації за 2015 рік був до 09.02.2016, що останнім у поданій до органу ДФС податковій декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік не задекларовано суму доходу, отриманого платником податку як додаткове благо, в сумі 1 963 888,48 гривень.

У зв`язку з наведеним, оскільки відповідачем встановлено порушення позивачем пп. «в» п. 176.1 ст. 176 Податкового кодексу України, а тому правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення від 08.02.2019 № , яким застосовано штрафну санкцію у розмірі 170 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем протиправно зараховано позивачеві як додаткове благо суму відсотків списаних (анульованих) кредитором у розмірі 21144,36 грн, а тому, зокрема: податкове повідомлення-рішення № від 08.02.2019 в частині збільшення суми за податковим зобов`язанням у розмірі 4228,87 грн та штрафними санкціями в розмірі 1057,22 грн є протиправним та в цій частині підлягає скасуванню; податкове повідомлення-рішення № від 08.02.2019 в частині збільшення суми за податковим зобов`язанням розмірі 317,16 грн та штрафними санкціями в розмірі 79,29 грн є протиправним та в цій частині підлягає скасуванню; повідомлення-рішення від 08.02.2019 № винесено правомірно та скасуванню не підлягає.

Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України, підстави для стягнення судових відсутні.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Керуючись ст. ст. 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд -

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року у справі № 260/755/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання до Верховного Суду касаційної скарги.

Суддя-доповідач: О. М. Гінда
судді О. О. Большакова
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складено 16.12.2019.