Справа № 658/3391/19
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 р. м. ХерсонСправа № 658/3391/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Пекного А.С., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області про визнання дій неправомірними, стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати сум при звільненні, компенсації втрати частини доходів, відшкодування моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) 12.08.2019р. звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області (далі - відповідач, виконавчий комітет Каховської міської ради), в якому з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати незаконними та скасувати слова та пункти протоколів засідань комісії з преміювання виконавчого комітету Каховської міської ради від 21.11.2016р. №11, від 16.12.2016р. №12, від 23.01.2017р. №01, від 21,02.2017р. №02, від 20.03.2017р. №03 та від 24.04.2017р. №04 в частині не преміювання ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу економіки, комунального майна та землі, як такого, якому оголошено догану.

- визнати незаконним та скасувати слова та пункти розпоряджень Каховського міського голови від 23.11.2016р. № 281-к «Про преміювання працівників виконкому за листопад 2016 року», від 19.12.2016р. №318-к «Про преміювання працівників виконкому за грудень 2016 року», від 23.01.2017р. № 09-к «Про преміювання працівників виконкому за січень 2017 року», від 21.02.2017р. № 28-к «Про преміювання працівників виконкому за лютий 2017 року», від 20.03.2017р. № 53-к «Про преміювання працівників виконкому за березень 2017 року» та від 24.04.2017р. №75-к «Про преміювання працівників виконкому за квітень 2017 року» в частині не преміювання ОСОБА_1 , головного спеціаліста відділу економіки, комунального майна та землі, як такого, якому оголошено догану.

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 невиплачену частину заробітної плати у вигляді премії у розмірі 13508 грн. 63 коп.

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виплати сум при звільненні у розмірі 212541,72 грн.

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати у розмірі 2984 грн. 90 коп.

- стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. 00 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 12.11.2012р. по 24.04.2017р. позивач, ОСОБА_1 , працював у виконавчому комітеті Каховської міської ради. 24 квітня 2017 року був звільнений з займаної посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін. Відповідно до розпорядження міського голови від 26.10.2016р. №252-к «Про догану» до позивача було застосований засіб дисциплінарного впливу догана, на підставі якого комісією з преміювання вирішено не преміювати позивача, як такого, якому оголошено догану. Разом з тим, рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 04.10.2018р. визнано таким, що підлягає скасуванню розпорядження міського голови Каховської міської ради від 26.10.2016р. №252-к «Про догану» та зобов`язано відповідача здійснити перерахунок заробітної плати позивача з урахуванням премії. 02 квітня 2019р. постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду вказане рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської в частині задоволення вимог про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок заробітної плати позивача ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної премії - скасовано у зв`язку з тим, що законність розпорядження міського голови про не виплату премії не являлось предметом спору. В іншій частині рішення Каховського міськрайонного суду від 04 жовтня 2018р. залишено без змін. Отже, враховуючи, що розпорядження міського голови від 26.10.2016 року №252-к «Про догану» було визнано протиправним та скасовано, позивач вважає протиправним позбавлення його премій. Крім того, оскільки премії не були виплачені на день його звільнення, позивач вказує на не проведення відповідачем повного розрахунку із ним у день звільнення, що є підставою для виплати середнього заробітку за час затримки виплати сум при звільненні.

Крім того, позивач зазначає, що дії роботодавця щодо невиплати частини заробітної плати роботи при звільненні поставили його у скрутне матеріальне становище, унеможливили забезпечення нормального існування його та членів моєї сім`ї, мало вплив на розмір його допомоги по безробіттю, мало наслідком виникнення тяжкого психологічного стану, що є підставою для стягнення з відповідача моральної шкоди. Розмір завданої моральної шкоди ОСОБА_1 оцінює в 5 000 грн.

Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 14.08.2019р. постановлено передати дану справу за підсудністю до Херсонського окружного адміністративного суду.

09 вересня 2019р. справа надійшла до Херсонського окружного адміністративного суду та, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи головуючим суддею визначено суддю Пекного А.С.

Ухвалою від 13.09.2019р. вказаний позов залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позову. Ухвала суду виконана, недоліки позову усунуті.

Ухвалою від 04.10.2019р. провадження у вказаній справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

28.10.2019р. відповідачем подано відзив на позовну заяву, за змістом якої він просить відмовити у задоволенні позову. При цьому відповідач не погоджується з наведеними у позовній заяві обставинами, доводами та висновками та вважає, що позов не може бути задоволеним з огляду на наступні обставини. Зокрема, зазначає, що зі змісту положень статей 47, 116. 117 Кодексу законів про працю України вбачається, що при відсутності спору між працівником і роботодавцем щодо виплати належних першому сум при звільненні останній має виплатити працівникові всі належні такому працівникові кошти у день звільнення, а у випадку, коли працівник у день звільнення не працював - кошти мають бути виплачені працівнику не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про виплату належних сум. Якщо такі кошти не буде виплачено працівнику у день звільнення (якщо працівник був на роботі) або ж наступного дня після пред`явлення працівником вимоги (якщо працівник не працював у день звільнення) для роботодавця настають негативні наслідки у вигляді відповідальності передбаченої ст. 117 КЗпП України. У разі ж наявності спору між працівником і роботодавцем щодо розміру грошових коштів (заробітної плати), які (яка) мають бути виплачені працівнику, при цьому незалежно від часу виникнення (до дня звільнення або після) чи вирішення спору (до дня звільнення або після), відповідальність роботодавця за статтею 117 КЗПП України настає, коли спір щодо належних до виплати коштів вирішено на користь працівника органом, який розглянув трудовий спір (суд), а роботодавець не виконує рішення суду, звісно за наявності у цьому вини самого роботодавця. У такому випадку перебіг строку виплати середнього заробітку буде починатися з дня набрання законної сили рішенням суду, який вирішив трудовий спір на користь працівника.

На підставі аналізу положень ст.ст. 47, 116. 117 КЗпП України, відповідач зазначає, що юридичний факт, такий як невиплата належних працівникові сум при звільненні не підтверджується, оскільки на час звільнення позивача, а саме 24.04.2017 року відповідачем в повному обсязі було виконано вимоги ст. 47 КЗпП України, тобто видано трудову книжку позивачу та проведено в повному обсязі розрахунок у день звільнення. Відповідач звертає увагу, що спір між позивачем та відповідачем про розмір належних звільненому позивачу сум виник після факту його звільнення, а на час розгляду даної справи відсутнє рішення органу, що набрало законної сили, яке винесено на користь позивача щодо належних останньому сум недоплачених коштів, тому відсутні такий факт, як не виконання відповідачем рішення щодо належних позивачу виплат

З огляду на викладене відповідач вважає безпідставною вимогу позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати сум при звільненні.

Крім того, відповідач звертає увагу на допущені помилки у розрахунку суми середнього заробітку за час затримки виплати сум при звільненні у розмірі 252353 грн. 16 коп. та зазначає на необґрунтованість вимог щодо стягнення з відповідача відшкодування моральної шкоди.

Враховуючи викладене, виконавчий комітет Каховської міської ради просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

08.11.2019р. позивачем подано відповідь на відзив із уточненням позовних вимог, зі змісту якого убачається, що позивачем наведені виправлені розрахунки суми середнього заробітку за час затримки виплати сум при звільненні. Крім того, позивач вказує на те, що оскільки до нього було протиправно застосовано захід дисциплінарного впливу, то саме з вини відповідача він своєчасно не отримав частину заробітної плати у вигляді премії. Також позивач зазначає, що відповідач у відзиві не висловлює заперечень щодо можливості виплати премій. Позивач наполягає на задоволенні позову.

12.11.2019р. відповідачем подано заперечення.

Ухвалою від 02.12.2019р. позовну заяву на підставі ст.ст.122, 123, 171 КАС України залишено без руху із установленням позивачу строку для подачі заяви про поновлення строку на звернення до суду.

Вимоги ухвали виконано, 13.12.2019р. до суду надійшла заява про поновлення строку на звернення до суду, яка обґрунтована наступними доводами. Позивач вказує, що після звільнення він у квітні 2017р. став на облік у Каховському міськрайонному центрі зайнятості. При отриманні допомоги по безробіттю з`ясувалось, що його середній заробіток за останнім місцем роботи є меншим, ніж повинен бути. На запит позивача Каховським міським головою 11.08.2017р. надана відповідь про те, що з листопада 2016р. позивачу премія не призначалась і не виплачувалась у зв`язку з притягненням його до дисциплінарної відповідальності за розпорядженням від 26.10.2016р. №252-к «Про догану». Про те, що премія не призначалась згідно із розпорядженнями міського голови з питань преміювання працівників виконавчого комітету міської ради, позивачу не повідомили. У той же час, розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення визнано незаконним і скасовано рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 04.10.2018р. у справі №658/3512/17, залишеним без змін у цій частині постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019р. Про існування розпоряджень міського голови з питань преміювання та протоколів комісії з преміювання виконавчого комітету Каховської міської ради позивачу стало відомо лише у квітні-липні 2019р. під час розгляду справи №658/3512/17. З метою отримання копій вказаних розпоряджень і протоколів позивач звертався із запитами 23.04.2019р. та 07.05.2019р., відповіді з доданими документами надані відповідачем у липні 2019р. Посилаючись на вказані обставини, позивач зазначає, що фізично не міг дотриматись установлених ст.122 КАС України строків на звернення до суду.

Також позивач вказує, що ним враховувалась ухвала Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.12.2017р. у справі №658/3512/17, в якій зазначено, що вимоги про скасування дисциплінарного стягнення та зобов`язання перерахувати заробітну плату є пов`язаними та випливають з відносин про стягнення заробітної плати, тому на них не поширюються строки на звернення до суду.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить визнати зазначені причини пропуску строку на звернення до суду поважними.

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду, суд приходить до таких висновків.

У період часу з 12.11.2012р. по 24.04.2017р. позивач, ОСОБА_1 , працював у виконавчому комітеті Каховської міської ради.

24 квітня 2017 року позивач звільнений з займаної посади на підставі п.1 ст.36 КЗпП України за угодою сторін.

Розпорядженням міського голови Дяченка А.А. від 26.10.2016 року №252-к «Про догану» головному спеціалісту відділу економіки, комунального майна та землі ОСОБА_1 оголошено догану.

Крім того, судом встановлено, що розпорядженням міського голови від 30.10.2015р. №179-к затверджено Положення про преміювання працівників апарату виконкому та інших виконавчих органів Каховської міської ради, пунктом 3 розділу І якого передбачено, що нарахування премій посадовим особам, службовцям та технічним працівникам апарату виконкому та виконавчих органів міської ради здійснюється за рішенням комісії з преміювання.

Пунктом 5 розділу І Положення про преміювання встановлено, що комісія з преміювання проводить засідання щомісячно, як правило, за тиждень до нарахування заробітної плати, та за рішенням комісії видається відповідне розпорядження міського голови.

Згідно п.8 розділу ІІІ Положення про преміювання виплата, позбавлення або зниження премії здійснюється на підставі розпорядження міського голови з урахуванням пропозицій комісії з преміювання.

Розпорядженням міського голови від 30.10.2015р. №179-к затверджено склад комісії з преміювання посадових осіб працівників Каховського міськвиконкому. Протоколами вказаної комісії №11 від 21.11.2016р., №12 від 16.12.2016р., №01 від 23.01.2017р., №02 від 21.02.2017р., №03 від 20.03.2017р., №04 від 24.04.2017р. вирішено не преміювати ОСОБА_1 , як такого, якому оголошено догану. Відповідно до розпоряджень міського голови від 23.11.2016р. № 281-к «Про преміювання працівників виконкому за листопад 2016 року», від 19.12.2016р. №318-к «Про преміювання працівників виконкому за грудень 2016 року», від 23.01.2017р. № 09-к «Про преміювання працівників виконкому за січень 2017 року», від 21.02.2017р. № 28-к «Про преміювання працівників виконкому за лютий 2017 року», від 20.03.2017р. № 53-к «Про преміювання працівників виконкому за березень 2017 року» та від 24.04.2017р. №75-к «Про преміювання працівників виконкому за квітень 2017 року», враховуючи пропозиції вказаної комісії та відповідно до Положення про преміювання працівників апарату виконкому та інших виконавчих органів Каховської міської ради позивачу не виплачені премії, а саме: у листопаді 2016р.; у грудні 2016р.; у січні 2017р.; у лютому 2017р.; у березні 2017р. та у квітні 2017р.

Відповідно до рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 04.10.2018р. у справі №658/3512/17 розпорядження № 252-к міського голови Каховської міської ради Херсонської області від 26 жовтня 2016 року про оголошення ОСОБА_1 догани визнано незаконним та скасовано. Також зобов`язано Каховську міську раду Херсонської області здійснити перерахунок заробітної плати позивача з урахуванням щомісячної премії.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019р. вказане рішення в частині задоволення вимог позову ОСОБА_1 про зобов`язання Каховську міську раду здійснити перерахунок заробітної плати з урахуванням щомісячної премії скасоване. В цій частині апеляційною інстанцією прийнято по справі нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Каховської міської ради Херсонської області про зобов`язання здійснити перерахунок заробітної плати з урахуванням щомісячної премії. В іншій частині рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 04 жовтня 2018 року залишено без змін. Рішення суду набрало законної сили 02.04.2019р.

Відповідно до положень ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, як установлено судом, розпорядженням міського голови від 26.10.2016 року №252-к «Про догану» головному спеціалісту відділу економіки, комунального майна та землі ОСОБА_1 оголошено догану. У зв`язку із застосуванням до позивача вказаного дисциплінарного стягнення комісією про преміювання вирішено не преміювати ОСОБА_1 у період дії дисциплінарного стягнення. Рішення комісії оформлені протоколами засідань комісії з преміювання виконавчого комітету Каховської міської ради від 21.11.2016р. №11, від 16.12.2016р. №12, від 23.01.2017р. №01, від 21,02.2017р. №02, від 20.03.2017р. №03 та від 24.04.2017р. №04, на підставі яких головою міськради прийняті розпорядження про преміювання працівників виконкому: від 23.11.2016р. № 281-к «Про преміювання працівників виконкому за листопад 2016 року», від 19.12.2016р. №318-к «Про преміювання працівників виконкому за грудень 2016 року», від 23.01.2017р. № 09-к «Про преміювання працівників виконкому за січень 2017 року», від 21.02.2017р. № 28-к «Про преміювання працівників виконкому за лютий 2017 року», від 20.03.2017р. № 53-к «Про преміювання працівників виконкому за березень 2017 року» та від 24.04.2017р. №75-к «Про преміювання працівників виконкому за квітень 2017 року».

Розпорядження міського голови від 26.10.2016 року №252-к «Про догану» оскаржувалось позивачем в судовому порядку у справі №658/3512/17. При цьому предметом спору слугувало також зобов`язання Каховської міської ради здійснити перерахунок позивачу заробітної плати з листопада 2016 року до моменту звільнення з урахуванням щомісячної премії, якої він був позбавлений саме внаслідок застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 04.10.2018р. у справі №658/3512/17 Каховську міську раду, зокрема, зобов`язано здійснити перерахунок заробітної плати позивача з урахуванням щомісячної премії.

Натомість постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019р. вказане рішення в частині задоволення вимог позову ОСОБА_1 про зобов`язання Каховської міської ради здійснити перерахунок заробітної плати з урахуванням щомісячної премії скасоване і в цій частині відмовлено в задоволенні позову. При цьому суд апеляційної інстанції на підставі установлених обставин щодо прийняття міським головою, зокрема, розпорядження №281-к від 23.11.2016р., яким, серед іншого, вирішено не преміювати позивача як такого, якому оголошено догану, виходив з того, що розпорядження, яке стало підставою для не нарахування та невиплати премії позивачу, є чинним та його законність не являється предметом спору.

Ще на час звернення до Каховського міськрайонного суду Херсонської області із позовом у справі №658/3512/17 позивач був обізнаний про підстави позбавлення його премій за період з листопада 2016р. по квітень 2017р. та заявляв позовні вимоги щодо перерахунку заробітної плати з урахуванням премій. Про це також свідчать відповіді виконавчого комітету Каховської міської ради від 11.08.2017р.

Також з матеріалів справи видно, що позивачу 22.05.2019р. листом виконавчого комітету Каховської міської ради №02-08/212/Ж-з-2780 надано разом із відповіддю також копії оскаржуваних розпоряджень. Окремі розпорядження міського голови та протоколи комісії з преміювання були наявні і в матеріалах справи №658/3512/17, що вбачається з текстів ухвалених у ній судових рішень.

Отже, про існування конкретних розпоряджень та протоколів щодо позбавлення його премії позивачу достеменно було відомо з травня 2019 року.

Оскаржені в цій справі протоколи та розпорядження прийняті у листопаді грудні 2016р., січні квітні 2017р. і стосувались позивача як особи, яка проходить публічну службу.

Позивачем не доведено існування об`єктивних і непереборних причин, які перешкоджали йому своєчасно звернутись до суду із даним позовом. Його доводи, що про існування підстав для звернення до суду він дізнався у липні 2019 року, не підтверджені належними доказами.

Згідно з приписами частин 1, 3, 5 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

З даним позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 12.08.2019р., тобто з пропуском строку на звернення до суду, установленого частиною 5 статті 122 КАС України. При цьому основні позовні вимоги про визнання протиправними і скасування протоколів комісії з преміювання виконавчого комітету Каховської міської ради та розпоряджень Каховського міського голови не є спором про стягнення заробітної плати, тому відносно них застосовуються строки на звернення до суду, які визначені саме Кодексом адміністративного судочинства України.

Наслідки пропуску строків на звернення до суду визначені статтею 123 КАС України, відповідно до якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 8 частини 1 статті 240 КАС України установлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що зазначені позивачем причини пропуску строку на звернення до суду не являються поважними.

Обов`язковою для застосування в Україні є практика Європейського суду з прав людини, яка статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визнана джерелом права. Згідно п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 р., набула чинності для України 11.09.1997 р.) "Кожен має право на ... розгляд його справи упродовж розумного строку ... судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".

Вирішуючи питання стосовно застосування ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд бере до уваги, що в рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Плахтєєв та Плахтєєва проти України" (заява №20347/03 §35) зазначено "… пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У такій формі в цьому пункті втілено "право на суд", одним з аспектів якого є право доступу, тобто право на порушення провадження в суді за цивільним позовом. Однак це право не є абсолютним. Воно може підлягати законним обмеженням, таким, наприклад, як передбачені законом строки давності…".

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.".

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

В даному випадку регулювання з боку держави полягає у встановлені строків звернення з позовом до суду.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення без розгляду позову ОСОБА_1 як в частині позовних вимог про визнання незаконними і скасування слів та пунктів протоколів засідань комісії з преміювання виконавчого комітету Каховської міської ради та розпоряджень Каховського міського голови, так і похідних від них позовних вимог, оскільки ним пропущено строк на звернення до суду без поважних на те причин.

Керуючись ст.ст.122, 123, 240 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Каховської міської ради Херсонської області про визнання незаконними рішень, стягнення заборгованості із заробітної плати, середнього заробітку за час затримки виплати сум при звільненні, компенсації втрати частини доходів, відшкодування моральної шкоди залишити без розгляду.

Ухвалу надіслати особам, які беруть участь у справі.

Роз`яснити позивачу, що постановлення ухвали про залишення без розгляду не позбавляє його права звернутись до суду повторно в загальному порядку, після усунення підстав, з яких позов було залишено без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду в 15-денний строк з дня її проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомукаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня складання повного судового рішення

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її проголошення.

У разі постановлення ухвали в порядку письмового провадження ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Пекний А.С.

кат. 106030000