Справа № 2-а-75-10-1012
Суддя: Тетервак Н. А.
Дата ухвалення: 2010-04-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №2-a-75/2010
ПОСТАНОВА іменем України

21 квітня 2010 року Іванківський районний суд Київської області в складі : головуючої - судці Тетервак Н.А.,

при секретарі - Ковальовій А.О.,

з участю позивачки - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління прані та соціального захисту населення,Відкритого акціонерного товариства «ДБУ-39» та Дитячого будинку «Гніздечко» про зобов`язання виплатити недоотримані суми щомісячної доплати,

ВСТАНОВИ В:

Позивачка звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про зобов`язання виплатити недоотримані суми щомісячної доплати.

Позивачка просить визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Іванківської РДА щодо відмови у виплаті щомісячної доплати згідно ст.. 39 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» неправомірними та зобов`я_,ати Управління праці провести перерахунок і виплатити їй за 2007-2009 роки ЗО 624 грн. 86 коп.

Позивачка посилається на те,що з 14 жовтня 1987 року по 22 жовтня 2008 року вона працювала у відкритому акціонерному товаристві «ДБУ-39» ,що знаходиться в селі Шпилі Іванівського району Київської області.

З 23 жовтня 2008 року вона працювала головним бухгалтером в Дитячому будинку «Гніздечко» , що знаходиться в смт. Іванків Київської області.

ВАТ «ДБУ-39» та Дитячий будинок «Гніздечко» знаходяться на території, яка відповідно до Постанови Кабінету Міністрів УРСР від 23.07. 1991 року №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР`Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», (далі-Закон) відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Відповідно до ст.. 39 Закону громадянам, які працюють на територія радіоактивного забруднення,проводиться доплата в таких розмірах:

-у зоні безумовного (обов`язкового ) відселення - три мінімальні заробітні плати;

-у зоні гарантованого добровільного відселення - дві мінімальні заробітні плати;

-в зоні посиленого радіоекологічного контролю- одна мінімальна заробітна плата.

Пенсіонерам, які працюють у зонах радіоактивного забруднення, оплата праці додатково підвищується на 25 процентів від суми мінімальної заробітної плати.

З 2000 року вона є пенсіонером.

Проте, відповідач здійснював виплати не у відповідності із Законом, а згідно Постанови КМУ №836 від 26.07. 1996 року «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплачував їй за роботу в зоні гарантованого добровільного відселення щомісяця по 10 грн. 50 коп.,що суперечить діючому законодавству та ст.. 39 Закону.

В судовому засіданні позивачка підтримала позов.

Відповідач, Управління праці та соціального захисту населення,- до суду не з`явилися. Подали заперечення та заяву про розгляд справи у відсутності представника . Позов не визнають,просять застосувати вимоги ст..ст. 99,100 КАС України.

Відповідачі вважають себе неналежним відповідачем та просять замінити їх належними відповідачами-ВАТ`ДБУ-39» та Дитячий будинок «Гніздечко».

Ухвалою від 25.03. 2010 року ВАТ`ДБУ-39» та Дитячий будинок «Гніздечко» залучені до участі у справі в якості співвідповідачів.

ВАТ «ДБУ-39» та Дитячий будинок «Гніздечко» до суду не з`явилися. Заперечень та клопотань не надіслали. Про час та місце розгляду справи повідомлені.

Вислухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає,що позов не підлягає задоволенню.

Позивачка посилається на те, що їй, як особі, що працювала з 2007 по 2009 роки на території радіоактивного забруднення, а саме: в зоні гарантованого добровільного відселення, - відповідно до ст.. 39 Закону, повинні проводити доплату до заробітної плати:

- у зоні безумовного (обов`язкового (відселення- три мінімальні заробітні плати;

-у зоні гарантованого добровільного відселення-дві мінімальні заробітні плати;

-у зоні посиленого радіоекологічного контролю - одна мінімальна заробітна плата.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 року №106 слідує,що смт. Іванків Київської області віднесено до зони гарантованого добровільного відселення; село Шпилі Іванівського району Київської області-до зони посиленого радіоекологічного контролю.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 з 14 жовтня 1987 року по

21жовтня 2008 року працювала головним бухгалтером у ВАТ «ДБУ-39», а з 23.10. 2008 року - головним бухгалтером в Дитячому будинку «Гніздечко». Кір того, вона з 01.07. 2000 року є інвалідом 2 групи. Внаслідок аварії на ЧАЕС.

Відповідно до п.5 Порядку використання коштів державного бюджету для використання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №936 від 20.09. 2005 року соціальні виплати, доплати( види

допомоги) .проводяться за місцем основної роботи (служби) громадян підприємствами, установами .організаціями та Фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності без утворення фізичної особи, установами, організаціями та військовими частинами відповідно до розрахункових даних .поданих до уповноваженого органу за формою, затвердженою Мінпраці.

З пункту 6 зазначеного Порядку слідує, що керівники підприємств несуть персональну відповідальність за своєчасність подання розрахункових документів до уповноваженого органу та правильність призначення і нарахування компенсаційних виплат та допомоги певних видів.

Управління праці самостійно не веде контроль обліку часу працюючих по підприємствах, а здійснює виплату' компенсацій та певних видів доплати згідно розрахунків, поданих підприємствами .

Отже, позивачка, як головний бухгалтер ВАТ «ДБУ-39» та Дитячого будинку «Гніздечко», разом з керівником, повинна була подати до уповноваженого органу (з 01.01. 2006 року - до управління праці) розрахункові документи по кожному працюючому( Табель робочого часу, розрахунок коштів ) на даному підприємстві для послідуючої компенсації з державного бюджету.

Як слідує з довідки «ДБУ-39» від 19 січня 2010 року ОСОБА_1 , згідно вихододнів, нарахована підвищена оплата праці , яку перевірив УПСЗН та виплачено з жовтня 2007 року по жовтень 2008 року в сумі 83,84. Виплати диференційовані: від 3,31 на місяць до 10,50(Грошова одиниця не вказана).

Довідка підписана Т.В.О. Генерального директора - без прізвища.

З пояснень позивачки слідує, що ВАТ`ДБУ-39» ліквідовано, а печатка зберігається у одного з працівників.

Також позивачка надала аналогічну довідку з Дитячого будинку «Гніздечко»,де їй виплачено згідно ст.. 39 Закону №796/Х11 від 28.02. 1991 року -132,82 (від 3,20 до 10,50). Грошова одиниця не вказана.

Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»(даді-Закон) не встановлює конкретні величини доплат та допомоги.

Згідно Закону України »Про встановлення розміру мінімальної заробітної плати»,починаючи з 1996 року,Верховною Радою України встановлено,що до прийняття відповідних змін до законів, у нормах яких для розрахунку застосовується мінімальний розмір заробітної плати ,не застосовувати його як розрахункову величину для визначення розміру доплат,допомоги, компенсаційних та інших виплат.

Відповідно до ст.. 67 Закону- конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються КМУ відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Позивачка посилається на те,що відповідач виплачував їй вказану надбавку до заробітної плати згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 26.07. 1996 року №836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»,що не заперечує відповідач Управління праці та соціального захисту населення Іванківської РДА.

з

Відповідачі-робото давці, ВАТ» ДБУ-39» та Дитячий будинок «Гніздечко» пояснень та заперечень суду не надіслали.

Позивачка, ОСОБА_1 , як головний бухгалтер підприємств-відповідачів, пояснила, що вона на час роботи на підприємстві не була знайома з діючим законодавством.

Ст. 63 Закону «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» передбачає, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ст.. 117 Конституції України передбачено, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Ст..62 Закону України Діро статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачає, що розяснення і порядок застосування цього Закону проводиться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов`язковими для виконання та іншими центральними органами державної виконавчої влади, всіма субєктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності. Постанова Кабінету Міністрів України від 26.07.1996 року Nq836 «Про компенсаційні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» не скасована, а отже, виконання її є обов`язковим.

На підставі наведеного, ст.. ст.. 39,62,63,67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи , керуючись ст.ст. 99,100,158- 163 Кодексу адміністративного судочинства України , суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в позові відмовити.

Постанова набирає чинності через 10 днів після ознайомлення з мотивованою постановою- з 25 квітня 2010 року, якщо у вказаний термін не буде подана апеляційна скарга або заява про апеляційне оскарження та на протязі 20 днів після подачі заяви про апеляційне оскарження не буде подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Іванківський районний суд.

Суддя: