Справа № 340/1207/19
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2019-11-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 340/1207/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Чепурнова Д.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу Управління Держпраці у Кіровоградській області на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року в адміністративній справі №340/1207/19 за позовом Фізичної особи-підприємеця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з заявою до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови від 17 квітня 2019 року, якою накладено штраф в сумі 125190 грн.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність (діяльність ресторанів) в кафе "PUB DROVA", яке розташоване по АДРЕСА_1 .

26 березня 2019 року керівник відповідача прийняв наказ №501 про проведення інспекційного відвідування позивача на предмет дотримання вимог законодавства про працю.

Перевірка призначена в період з 26 по 27 березня 2019 року на підставі службової записки головного спеціаліста Управління від 26 березня того ж року.

У службовій записці вказано, що повідомлення про порушення законодавства про працю (використання найманої праці без оформлення) отримано від іншого працівника Управління в телефонному режимі.

27 березня 2019 року складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування.

Того ж дня позивачу направлено вимогу про надання документів.

Інспектори Управління відібрали усні пояснення від громадянки, яка назвалась ОСОБА_2 , сфотографувавши її.

ОСОБА_2 сповістила, що стажується у позивача, виконуючи роботу прибиральника.

29 березня 2019 року Управління склало акт інспекційного відвідування особи, яка використовує найману працю.

У ньому зазначено, що документи на підтвердження факту працевлаштування прибиральниці ОСОБА_2 відсутні.

На думку інспекторів, позивач допустила порушення приписів татей 21 та 24 КЗпП України.

ФОП ОСОБА_1 направила пояснення до відповідача.

Зазначила, що інспекційне відвідування так і не проведено, а ОСОБА_3 ніколи у неї не працювала.

17 квітня 2019 року Управління прийняло постанову про накладення на позивача штрафу у сумі 125190 грн. за порушення приписів статей 21 та 4 КЗпП України.

Штраф накладено на підставі припису абзацу 2 частини 2 статті 65 КЗпП України.

Позивач вважає вказану постанову протиправною, скільки ОСОБА_2 не перебувала та не перебуває у трудових відносинах з позивачем.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України № 295 від 26.04.2017, чинною на час виникнення спірних равовідносин, затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю.

Вказаним порядком визначено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань.

Інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право: під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення.

Під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право: подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження про усунення порушень до акта або припису; оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії інспектора праці.

За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Припис є обов`язковою для виконання у визначені строки письмовою вимогою інспектора праці про усунення об`єктом відвідування порушень законодавства про працю, виявлених під час інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КЗпПУ працівники реалізують право на працю шляхом укладання трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою.

Згідно зі ст. 24 КЗпПУ при укладанні трудового договору з фізичною особою трудовий договір укладається в письмовій формі. Працівник не може бути допущений до роботи без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст. 265 КЗпПУ посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

З матеріалів справи вбачається, що під час інспекційного відвідування інспектором праці було встановлено, що ОСОБА_2 виконує роботу прибиральниці без оформлення трудового договору, на підставі чого було винесено оскаржувану постанову.

Проте суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості таких висновків, адже вказана обставина не доведена відповідачем жодними належними доказами, а саме управлінням навіть не відібрано у ОСОБА_2 письмових пояснень у зв`язку з чим суд позбавлений можливості викликати її для допиту в якості свідка.

Суд апеляційної інстанції також вважає, що надані до суду першої інстанції фото громадянки, яка назвалась ОСОБА_3 , також не є належним доказом вини позивача.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова Управління Держпраці у Кіровоградській області про накладення штрафу № КР1512/381/АВ/ТД-ФС від 17.04.2019 року є необґрунтованою та протиправною, а тому підлягає скасуванню.

Суд першої інстанції повно з`ясував обставини у справі, надав їм вірну оцінку та ухвалив законне і обґрунтоване рішення, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст.243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 19.08.2019 року в адміністративній справі №340/1207/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення окрім випадків визначених статтєю 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов