Справа № 9901/399/19
Суддя: Бідонько А.В.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

16 грудня 2019 р. Справа № 9901/399/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Бідонько А.В., розглянувши позов ОСОБА_1 до суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Губської Олени Анатоліївни, Калашнікової Олени Володимирівни й Соколова Володимира Миколайовича про визнання дій протиправними , -

ВСТАНОВИВ:

12 липня 2019 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (судді Калашнікова О.В., Губська О. А., Соколов В. М.) постановив ухвалу, якою відмовив у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10 квітня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року у справі № 335/4001/19 за позовом ОСОБА_1 до голови Запорізької обласної державної адміністрації Бриля Костянтина Івановича про зобов`язання вчинити певні дії.

Не погодившись із такими діями суддів Верховного Суду, позивач звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції із цим позовом.

29 липня 2019 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла адміністративна позовна заява ОСОБА_1 до суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Губської Олени Анатоліївни, Калашнікової Олени Володимирівни та Соколова Володимира Миколайовича про визнання дій протиправними.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду ухвалою від 31 липня 2019 року передав цю справу для розгляду до Харківського окружного адміністративного суду за підсудністю за місцезнаходженням позивача для вирішення цим судом питання про можливість відкриття провадження у справі, згідно з положеннями частини першої статті 25 та статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Не погодившись із таким судовим рішенням з підстави порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати незаконну, на його думку, ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду в іншому складі колегії суддів.

Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 20 серпня 2019 року відкрила апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та призначила справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без виклику її учасників з огляду на положення частини другої статті 312 КАС України та практику Європейського суду з прав людини про доцільність розгляду справи на основі письмових доказів у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини», заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Варела Ассаліно проти Португалії», заява №64336/01).

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 06.11.2019 р. апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31 липня 2019 року залишено без мін.

10.12.2019 р. зазначену справу відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями передано у провадження судді Бідонько А.В. в порядку, передбаченому ст. 18 КАС України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст.19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що в якості відповідача зазначено судів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

В обґрунтування позовної заяви позивачем зазначено, що суддями Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду - Губською О.А., Калашніковою О.В та Соколовим В.М. безпідставно відмовлено у розгляді його касаційної скарги на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2019 року по справі № 335/4001/19 за позовом ОСОБА_1 до Голови Запорізької обласної адміністрації Бриль Костянтина Івановича про зобов`язання вчинити певні дії.

Вирішуючи питання прийняття справи до розгляду суд зазначає наступне:

Відповідно п.7 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Отже, необхідною ознакою для розгляду справи за правилами адміністративного судочинства є здійснення суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, коли хоча б один суб`єкт законодавчо уповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єктів, а ці суб`єкти, відповідно, зобов`язані виконувати вимоги та приписи такого владного суб`єкта. При цьому ці функції повинні здійснюватись суб`єктом саме у тих правовідносинах, в яких виник спір.

Дії судді, вчинені при виконанні ним своїх обов`язків щодо здійснення правосуддя (самостійного виду державної діяльності, яка здійснюється шляхом розгляду і вирішення у судових засіданнях в особливій, встановленій законом, процесуальній формі адміністративних, цивільних, кримінальних та інших справ), є не управлінськими, а процесуальними, і оскаржуються виключно в порядку, визначеному процесуальними законами.

Відповідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №6 "Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів", суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб`єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ.

Також суд звертає увагу на пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року №8 "Про незалежність судової влади", відповідно до якого виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

З урахуванням викладеного, суддя не може бути відповідачем по справі щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності, вчинених у зв`язку з розглядом судових справ.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини у справі "Занд проти Австрії" від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Як вказано у ч. 6 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що оскарження процесуальних рішень судді у адміністративному судочинстві врегульовані та здійснюються за правилами, передбаченими КАС України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.21, ст. 170, ст. 248, ст. 256, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду Губської Олени Анатоліївни, Калашнікової Олени Володимирівни й Соколова Володимира Миколайовича про визнання дій протиправними .

Роз`яснити позивачу, що оскарження процесуальних рішень судді Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду здійснюються за правилами, передбаченими КАС України.

Копію даної ухвали направити позивачу та повернути позивачу позовну заяву з доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бідонько А.В.