Справа № 756/11790/19
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Глущенко Я.Б. та Черпіцької Л.Т.,

при секретарі - Кузик О.С.,

за участю:

позивача: - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Корчемного Юрія Миколайовича на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Корчемного Юрія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до Інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Корчемного Юрія Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Корчемного Юрія Миколайовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 1454160 від 25.08.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП;

- провадження по справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач - Інспектор роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Корчемний Юрій Миколайович звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права.

Відзив на апеляційну скаргу від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не надходив.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1454160 від 25.08.2019 року, винесена Інспектором роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Корчемним Ю.М. з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає вказаний висновок суду першої інстанції необґрунтованим, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з постанови серії ЕАВ № 1454160 від 25.08.2019 року про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеної Інспектором роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Корчемним Ю.М., ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 255 гривень.

Відповідно до зазначеної постанови, ОСОБА_1 25 серпня 2019 року, о 13 годині 53 хвилин, на 105 км автошляху Київ - Чоп, рухався у напрямку м. Житомир, керуючи автомобілем «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 , де був зупинений працівниками патрульної поліції, які повідомили йому, що він перевищив швидкісний режим, у зв`язку з чим порушив вимоги п. п12.9.б ПДР України.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

02.07.2015 року Верховна Рада України прийняла Закон України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року.

Відповідно до ст. ст. 1 та 13 Закону України «Про Національну поліцію» поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

З метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом N 1395 від 07.11.2015 року МВС України затверджено відповідну Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 4 Розділу І, п. 2 Розділу III Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу; постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачена, зокрема, приписами ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно п. 1.1. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 ПДР, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пункту 12.4. ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками -у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 72 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1,4 статті 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Згідно з вимогами ч.ч. 2,3 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Варто наголосити, що оскаржувана постанова містить посилання на вимірювання швидкості руху керованого позивачем автомобіля пристроєм TruCam LTI20/20, відеозапис на підтвердження вищезазначеного міститься в матеріалах справи, на якому зафіксовано номерний знак транспортного засобу, що перевищив встановлені ПДР обмеження швидкісного режиму для населеного пункту.

Скасовуючи оскаржувану постанову суд першої інстанції виходив з того, що відзив від 11.10.2019 року, який подано відповідачем та приєднано до матеріалів справи, суд не прийняв до уваги, оскільки останнім не було надано будь-яких доказів направлення вказаного відзиву з додатками позивачу.

Проте колегія суддів вважає такі доводи суду першої інстанції необґрунтованими з огляду на те, що в тексті самого відзиву, відповідачем вказано про направлення останнього стороні по справі, одночасно із надсиланням відзиву до суду, з урахуванням чого неврахування фактів, викладених у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме з матеріалів фотофіксації, здійсненої за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, ОСОБА_1 , вчинив адміністративне правопорушення, а саме: рухався в населеному пункті зі швидкістю 84 км/год., перевищивши встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 34 км/год.

Відповідно до Переліку засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 року № 437 вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM фірми Laser Technology, Inc., США, (номер за Державним реєстром засобів вимірювальної техніки) У3197-12 міжповірочний інтервал становить 1 рік.

Крім того, можливість використання виробу "TruCAM LTІ 20/20" виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку (а.с. 40).

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази, суд апеляційної інстанції вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови, а відтак позиція суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог є помилковою.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Корчемного Юрія Миколайовича - задовольнити, рішення Оболонського районного суду м. Києва від 31 жовтня 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Керуючись ст..ст. 241, 242, 272, 310, 317, 321, 322, 328 КАС України колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Інспектора роти №3 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Житомирській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Корчемного Юрія Миколайовича - задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду м.Києва від 31 жовтня 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя: О.Є.Пилипенко

Суддя: Я.Б.Глущенко

Л.Т.Черпіцька