Справа № 233/5156/19
Суддя: Малінов О. С.
Дата ухвалення: 2019-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

233 № 233/5156/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2019 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Малінова О.С.,

за участю секретаря Аллік Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Семикрас Миколи Григоровича, третя особа Управління патрульної поліції у Харківській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

07 серпня 2019 року до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Семикрас Миколи Григоровича, третя особа Управління патрульної поліції у Харківській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії ЕАВ № 1384150 від 01 серпня 2019 року. В обґрунтування позову вказав, що 01.08.2019 року відповідач виніс відносно позивача постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ч.1 ст.122 КУпАП з грубими порушеннями процедури прийняття вказаного рішення, яка передбачена КУпАП, а також у зв`язку із відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення. Дійсно 01 серпня 2019 року він керував автомобілем Мерседес-Бенц, номерний знак НОМЕР_1 на автошляху М-03 Київ-Харків-Довжанський. На 450 км цього автошляху його було зупинено працівниками патрульної поліції за перевищення швидкості у населеному пункті Манченки на 26 км при дозволеній не більше 50 км/год. Фіксування правопорушення здійснювалось з використанням лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI20/20 TC000755. Тим самим він порушив вимоги п.12.4 ПДР за що за ч.1 ст.122 КУпАП було накладено адміністративне стягнення 255 грн. Вважає, що знак 5.45 «Початок населеного пункту» Манченки встановлений з порушенням ДСТУ4100:2014 далеко за фактичною межею забудови, яка прилягає до дороги (понад 300 метрів), хоча вказаний знак повинен бути встановлений на фактичній межі забудови. Вимірювання швидкості відповідачем здійснювалось приладом із функцією фото та відео фіксації, але не у автоматичному, а у ручному режимі. Вимірювач швидкості TruCam LTI20/20 є виключеним з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки на підставі Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362, тому відповідач не мав права використовувати цей прилад. Відповідач порушив вимоги ст.268 КУпАП, розглянув справу прямо на місці, не склав протокол про адміністративне правопорушення, тільки у якому позивач міг би зафіксувати свою позицію та заперечення, не відібрав у нього ніяких письмових пояснень, не надав можливості скористатися правовою допомогою. Тому просив скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення, та справу закрити.

У судове засідання позивач не з`явився, просив розглянути справу за його відсутності.

Відповідач інспектор 1 батальйону роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Семикрас М.Г. у судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому просив відмовити у задоволені позову в повному обсязі, пославшись на те, що водій ОСОБА_2 порушив вимоги п.12.4 ПДР України, допустивши перевищення встановленого обмеження швидкості руху в межах населеного пункту на 26 км/год., що було зафіксовано вимірювачем швидкості TruCAM LTI 20/20, серійний номер НОМЕР_2 . Прилад TruCAM було введено в експлуатацію в період його перебування в Державному реєстрі, а тому його подальша експлуатація не обмежена нормами чинного законодавства. Вважає, що єдиною та визначальною вимогою діючого законодавства у сфері метрології та метрологічної діяльності до засобів вимірювальної техніки, які вже введено в експлуатацію, є необхідність здійснення їх повірки. Спірний прилад пройшов своєчасно повірку, що підтверджено відповідним сертифікатом. Також відповідачем були надані фотознімок факту порушення ПДР позивачем, диск з відеозаписом повної процедури розгляду адміністративної справи, починаючи з моменту фіксації правопорушення, зупинки автотранспорту та до видачі копії постанови правопорушнику, та дозвільні документи щодо правомірності використання вимірювача швидкості (а.с.26-46).

Представник третьої особи будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився. Неявка представника третьої особи не перешкоджає розгляду даної справи.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, суд прийшов до таких висновків.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАВ № 1384150 від 01 серпня 2019 року відносно ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ч.1 ст.122 КУпАП.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, 01 серпня 2019 року водій ОСОБА_1 керував автомобілем Мерседес-Бенц, номерний знак НОМЕР_1 та на 450 км автошляху М-03 Київ-Харків-Довжанський перевищив швидкість у населеному пункті Манченки на 26 км при дозволеній не більше 50 км/год. Фіксування правопорушення здійснювалось з використанням лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI20/20 TC000755. Тим самим він порушив вимоги п.12.4 ПДР за що за ч.1 ст.122 КУпАП було накладено адміністративне стягнення 255 грн (а.с.9).

Даючи оцінку оскаржуваній постанові суд прийшов до таких висновків.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, статті 124-1 - 126.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

В статті 258 КУпАП зазначені випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

За приписами ч.2 наведеної статті протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4 ст. 258 КУпАП).

Отже, виходячи з контексту ст. 258 КУпАП суд вважає помилковими доводи позивача про те, що відповідач мала скласти протокол про адміністративне правопорушення відхиляє їх.

Суд також відхиляє доводи позивача про те, що відповідач мала здійснити розгляд справи за місцем знаходження відповідного органу. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 26.05.2015 року № 5-рп/2015, положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 13.07.2001 року № 11-рп/2001, адміністративно-територіальна одиниця це компактна частина єдиної території України, що є просторовою основою для організації і діяльності державної влади та органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до п.12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

В матеріалах справи наявна фотографія, здійснена засобом TruCAM LTI 20/20, серійний номер НОМЕР_2 , з якої вбачається, що автомобіль Мерседес-Бенц, номерний знак НОМЕР_1 , 01.08.2019 року об 11 годині 55 хв. рухався у населеному пункті Манченки Харківської області зі швидкістю 76 км на годину (а.с.37).

Стосовно правових підстав застосування лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, суд вважає необхідним зазначити таке.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № ІІА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У З197-12.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 пристрій TruCam був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Проте, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні, або ввозити на територію України відповідними партіями.

Суд звертає увагу, що така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення іі результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13816, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 15 листопада 2018 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20, серійний номер НОМЕР_2 є придатним до застосування. Свідоцтво дійсне до 15.11.2019 року (а.с.38).

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Отже, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCam, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13816 підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam LT1 20/20 № TC000755 до застосування (а.с.38).

Крім того, судом досліджено у судовому засіданні відеозапис процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, згідно якого відповідач роз`яснив ОСОБА_1 у повному обсязі його права у відповідності до ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, порядок оскарження винесеної постанови, надав позивачу її копію, тощо (а.с.36).

За таких обставин та враховуючи наявні у справі докази суд вважає, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови та задоволення позову.

При цьому, суд зазначає, що ненадання позивачу сертифікатів на лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 № TC000755 та документів про його справність під час розгляду справи не спростовують правомірність його використання та не є підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Суд також відхиляє посилання позивача на порушення відповідачем ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» з огляду на таке. Лазерний ви вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20 не відноситься до автоматичної фото-, і відеотехніки, а лише є вимірювачем швидкості. Частина 1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» містить вимоги щодо встановлення виключно автоматичних фото-, і відео технічних пристроїв для забезпечення публічної безпеки та порядку. Постановою № 833 від 10 листопада 2017 року передбачено функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, з дев`ятого пункту якої стає зрозуміло, що до складу автоматичної системи входять мережа технічних засобів (приладів контролю), які монтуються/розміщуються по зовнішньому периметру доріг на об`єктах вулично-дорожньої інфраструктури і будівель, службових транспортних засобах та забезпечують в автоматичному режимі фотозйомку або відеозапис подій, що містять ознаки адміністративних правопорушень, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розпізнавання номерних знаків транспортних засобів та передачу інформації про зафіксовані події телекомунікаційними мережами до автоматизованої системи обробки даних МВС. Тобто автоматична система фіксації порушень та лазерний вимірювач швидкості TruCam LT1 20/20, не є тотожними, отже стаття 40 Закону України «Про національну поліцію» не поширюється на використання лазерного вимірювача TruCam LT1 20/20. Проте, технічний засіб вимірюванню швидкості TruCam LT1 20/20 використовується на підставі п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про національну поліцію», якою передбачено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-, і кінозйомки, відеозапису.

Отже, у задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 271, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Семикрас Миколи Григоровича, третя особа Управління патрульної поліції у Харківській області, про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: інспектор 1 батальйону роти №6 Управління патрульної поліції в Харківській області лейтенанта поліції Семикрас Микола Григорович, місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315А.

Третя особа: Управління патрульної поліції у Харківській області, місцезнаходження: 61033, м. Харків, вул. Шевченка, 315А.

Суддя