Справа № 140/3057/19
Суддя: Сорока Юрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року ЛуцькСправа № 140/3057/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Сороки Ю.Ю.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОЛЛ КАР" до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОЛЛ КАР" звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень №, № від 06.09.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем проведена документальна невиїзна перевірка ТОВ "ОЛЛ КАР" дотримання вимог законодавства України в частині перевірки повноти нарахування та сплати митних платежів при здійсненні митного оформлення за окремою митною декларацією №UA205090/2018/051899. Внаслідок проведеної перевірки встановлено порушення Товариством митного та податкового законодавства, а саме в частині заниження податкових зобов`язань, які підлягають сплаті до бюджету щодо сплати ввізного мита та податку на додану вартість із ввезеного на митну територію України товару. За результатами проведеної перевірки складено відповідний акт, на підставі якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення.

Позивач не погоджується з такими податковими повідомленнями-рішеннями, вважає їх безпідставними, які ґрунтуються на тому, що Товариство під час декларування товару занизило його митну вартість, однак зазначене не відповідає дійсності. Висновки щодо заниження митної вартості зроблені на підставі інформації, отриманої органами ДФС від компетентних органів Республіки Литва. Однак актами перевірок встановлено, що задекларовані товари - транспортні засоби були придбані ТОВ "ОЛЛ КАР" у резидента Литовської республіки UAB "AUTODALYS GREITAI" на підставі контракту на поставку автомобілів, а також на підставі інвойсів. Жодних фактів, які могли б поставити під сумнів достовірність документів, поданих на митницю при оформленні товару в акті перевірки не визначено. При проведенні перевірки інспекторами було покладено в основу акту невідповідність ціни товару в країні експорту та ціни країни імпорту. Проте, як слідує з інформації, на яку посилається відповідач за даними органів Литовської Республіки експорт автомобілів здійснювали фізичні особи резиденти України, а купівля позивачем цих товарів здійснена у фірми UAB "AUTODALYS GREITAI" на підставі договірної ціни. При цьому, позивач посилається на те, що до ціни, по якій придбавала дані автомобілі фірма UAB "AUTODALYS GREITAI" відношення не має.

Відтак, наявність такої інформації митних органів Литовської Республіки про продаж автомобіля іншим продавцем товару для резидента України чи іншої фізичної особи не може бути беззаперечним доказом вини ТОВ "ОЛЛ КАР" у вчиненні дій, які спрямовані на заниження податкових зобов`язань чи сплати митних платежів, оскільки ця інформація та документи, на які посилається відповідач, не виключають можливості переходу прав на автомобілів від фізичної особи до інших осіб, в т.ч. до продавця, який зазначений в поданих до митного оформлення документів.

Посилання відповідача на документи, які містять відмінні дані від тих, що були подані до митного оформлення можуть стосуватися факту ймовірної підробки документів, проте це не може бути беззаперечним доказом вини позивача, оскільки достовірність поданих уповноваженою особою ТОВ "ОЛЛ КАР" документів до митного оформлення не спростована належними доказами у справі, а відтак всі сумніви тлумачиться на користь особи, яку звинувачують у вчиненні неправомірних дій.

На підставі наведеного просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №, № від 06.09.2019.

Ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року відкрито провадження у даній справі, судовий розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 05.11.2019 вимоги позивача заперечив. В обґрунтування своєї позиції вказав, що в ході проведення документальної невиїзної перевірки було використано інформацію митного органу Литовської республіки та встановлено, що вартість товару (транспортного засобу), поданого до митного оформлення є нижчою, ніж задекларована в країні відправлення - Литовській Республіці, що вплинуло на рівень оподаткування товару, який підлягав перевірці, у зв`язку з чим оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями було правомірно донараховано грошові зобов`язання з ПДВ та ввізного мита.

Митний орган Литовської Республіки звернувся до ДФС України з питанням надання адміністративної допомоги щодо підтвердження фактів ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортного засобу марки Mercedes-Benz, модель Sprinter 416 CDI, номер кузову НОМЕР_1 .

В ході проведення аналізу електронних копій митних декларацій встановлено факт оформлення ТОВ "ОЛЛ КАР" автомобіля вантажного б/в, марка Mercedes-Benz, модель Sprinter 416 CDI, календарний рік виготовлення 2014, модельний рік виготовлення 2014, номер кузову НОМЕР_1 , за митною декларацією №UA205090/2018/051899 від 03.07.2018. Аналогічний номер кузова та характеристики зазначені в експортній митній декларації Литовської Республіки №18LTLC0100EK079439 від 20.06.2018 на експорт товару в Україну.

За даними опису товару в графі 31 МД, відомості про неналежний стан транспортних засобів (поломка, аварія, тощо), які б підтверджували втрату у своїй вартості від дати продажу/експорту в Литві та дати купівлі/продажу в Україні відсутні.

Перевірками встановлено, що автомобіль, вказаний в отриманих від митних органів Литовської Республіки документах, можна однозначно ідентифікувати як такий, що був оформлений за митними деклараціями №UA205090/2018/051899 від 03.07.2018. З отриманих відомостей випливає, що при митному оформленні транспортних засобів їх вартісні показники в Україні були задекларовані недостовірно. Вартість транспортного засобу згідно інвойсів значно нижча, ніж задекларовані в країні відправлення - Литві до країни призначення - України.

Щодо наданих разом з позовом документів, що підтверджують, на думку позивача, факт відчуження товару (купівлю-продаж) від компанії UAB "AUTODALYS GREITAI" до ТОВ "ОЛЛ КАР", зазначає, що до них не надано акт-приймання передачі, підтверджень факту оплати. Відповідний інвойс від імені компанії UAB "AUTODALYS GREITAI" підписаний невідомою особою.

Представник відповідача зазначив, що шляхом напрацювання численних договорів та інших документів і подання їх до митного оформлення, позивач намагається занизити базу оподаткування (приховати фактичну вартість), оскільки неможливо з огляду на стислі строки митного оформлення, перевірити достовірність заявлених декларантом даних.

Ухвалою суду від 07 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні за участю сторін.

У відповіді на відзив від 15 листопада 2019 року представник позивача просить позовну заяву задовольнити у повному обсязі з підстав викладених у позові.

У запереченнях на відповідь на відзив від 18 листопада 2019 року представник відповідача просив у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що у період з 07.08.2019 по 16.08.2019 посадовими особами ГУ ДФС у Волинській області на підставі наказу ГУ ДФС у Волинській області від 31.07.2019 №2665 проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ "ОЛЛ КАР" дотримання вимог законодавства України з питань правильності визначення бази оподаткування, повноти нарахування та сплати митних платежів при оформленні товару за МД, про що складено акт перевірки від 16.08.2019 №16828/14-08/40874203.

Актом перевірки від 16.08.2019 №16828/14-08/40874203 встановлено, що ТОВ "ОЛЛ КАР" за МД №205090/2018/051899 від 03.07.2018 ввезено товар "автомобіль вантажний б/в, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування: марка: MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 416 CDI, календарний рік виготовлення: 2014, модельний рік виготовлення: 2014, номер кузова НОМЕР_1 …", у графі 42 якої вказано ціну товару 2800,00 євро, а в графі 12 відображено митну вартість у сумі 215 252,22 грн. У графі 2 МД заявлено відправником/експортером - компанія UAB "AUTODALYS GREITAI", а в графі 8 одержувачем вказано ТОВ "ОЛЛ КАР", яке відповідно до графи 9 цієї МД є особою, відповідальною за фінансове врегулювання.

Компанія UAB "AUTODALYS GREITAI" також зазначена як відправник та продавець, а ТОВ "ОЛЛ КАР" як отримувач та покупець у інвойсі для оплати за товар від 25.06.2018 №25-06-1347.

Разом з тим, митний орган Литовської Республіки звернувся до Державної фіскальної служби України про надання адміністративної допомоги щодо підтвердження фактів ввезення на митну територію України та митного оформлення товарів, зокрема, вказаного вище транспортного засобу - автомобіль вантажний б/в, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування: марка: MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 416 CDI, календарний рік виготовлення: 2014, модельний рік виготовлення: 2014, номер кузова НОМЕР_1 ). Митним органом Литовської Республіки надані документально підтверджені відомості про фактичну ціну придбання товарів - транспортного засобу, що експортовані на митну територію України відправником відповідно компанією МВ "Autotaura".

В результаті опрацювання та порівняння документів, отриманих від митних органів Литовської Республіки, та документів, на підставі яких здійснено митне оформлення на Волинській митниці ДФС за МД від №205090/2018/051899 від 03.07.2018, встановлено заниження митної вартості вищевказаного транспортного засобу на загальну суму 44 271, 74 грн.

Перевіркою встановлено, що автомобіль, вказаний в отриманих від митних органів Литовської Республіки документах, можна однозначно ідентифікувати як такий, що оформлений за митною декларацією від №205090/2018/051899 від 03.07.2018.

Так, транспортний засіб "автомобіль вантажний б/в, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування: марка: MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 416 CDI, календарний рік виготовлення: 2014, модельний рік виготовлення: 2014, номер кузова НОМЕР_1 ", що оформлений Волинською митницею за МД №205090/2018/051899 від 03.07.2018, з аналогічним номером кузова та характеристиками зазначений в експортній митній декларації Литовської №18LTLC0100EK079439 від 20.06.2018 на експорт товару в Україну. Вказаний транспортний засіб експортовано з території Литовської Республіки від продавця - компанії МВ "Autotaura" на підставі інвойсу №0000783 від 20.06.2018.

Згідно даної експортної декларації Литовської Республіки (графа 8 "Отримувач") транспортний засіб був оформлений на покупця - громадянина України. Проте, ціна товару для продажу в Україну згідно литовських експортних декларацій значно вища, ніж задекларована під час митного оформлення імпорту на території України.

Отже, перевіркою встановлено, що при митному оформленні товару його митна вартість в Україні була задекларована недостовірно. Вартість товару нижча, ніж задекларована в країні відправлення - Республіці Литва (додаток 1 до акта перевірки). Так, митна вартість товару "автомобіль вантажний б/в, марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 416 CDI, номер кузова НОМЕР_1 " вказана у експортній декларації №18LTLC0100EK079439 від 20.06.2018 у розмірі 259 523, 96 грн., а у МД №205090/2018/051899 від 03.07.2018 - 215 252, 22 грн.

Таким чином, в ході перевірки встановлено факт недостовірного декларування митної вартості при ввезенні на митну територію України вказаних транспортних засобів за зазначеними МД, в результаті чого відповідачем зроблено висновок, що позивачем занижено податкові зобов`язання по сплаті до бюджету митних платежів на загальну суму 14 166, 96 грн., в т. ч.: ввізне мито - 4 427,18 грн.; ПДВ із ввезених на митну територію України товарів - 9 739,78 грн.

На підставі акта перевірки від 16.08.2019 №16828/14-08/40874203 ГУ ДФС у Волинській області 06.09.2019 року прийняті податкові повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами підприємницької діяльності на 6 640,77 грн., в т. ч.: за основним платежем - 4 427,18 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 2 213,59 грн., та №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ з ввезених на територію України товарів на 14 609,67 грн., в т. ч.: за основним платежем - 9 739,78 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 4 869,89 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 49 Митного кодексу України (далі - МК України) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 54 цього ж Кодексу передбачено, що орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску.

Згідно із частиною першою статті 345 МК України документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких органи доходів і зборів переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Частиною першою статті 351 цього ж Кодексу визначено, що предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Як передбачено пунктом 2 частини другої статті 351 МК України документальна невиїзна перевірка проводиться у разі: надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих органові доходів і зборів документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Відповідно до частини восьмої статті 264 Митного кодексу України з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

При цьому, згідно з пунктом 2 частини другої статті 52 Митного кодексу України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Проаналізувавши вищезазначені положення митного законодавства, суд приходить до висновку, що декларант, здійснюючи ввіз на митну територію України товарів або транспортних засобів, з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації несе повну відповідальність за достовірність відомостей в ній, в тому числі щодо достовірності митної вартості.

Згідно із статтею 352 МК України посадовими особами органів доходів і зборів під час проведення перевірок можуть бути використані: 1) документи, визначені цим Кодексом; 2) податкова інформація; 3) експертні висновки; 4) судові рішення; 5) отримані від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджені відомості щодо вартісних, кількісних або якісних характеристик, країни походження, складу та інших характеристик, які мають значення для оподаткування товарів, їх ввезення (пересилання) на митну територію України або на територію вільної митної зони чи вивезення (пересилання) за межі митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення; 6) інші матеріали, отримані в порядку та спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами України.

Частиною шостою статті 345 цього ж Кодексу визначено, що результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення органом доходів і зборів суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів.

Згідно із підпунктом 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Відповідно до пункту 54.4 статті 54 ПК України у разі надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтверджених відомостей щодо країни походження, вартісних, кількісних або якісних характеристик, які мають значення для оподаткування товарів і предметів при ввезенні (пересиланні) на митну територію України або територію вільної митної зони або вивезенні (пересиланні) товарів і предметів з митної території України або території вільної митної зони, які відрізняються від задекларованих під час митного оформлення, контролюючий орган має право самостійно визначити базу оподаткування та податкові зобов`язання платника податків шляхом проведення дій, визначених пунктом 54.3 цієї статті, на підставі відомостей, зазначених у таких документах.

Як уже зазначалось вище, на митну територію України за МД №205090/2018/051899 від 03.07.2018 ввезено товар "автомобіль вантажний б/в, призначений для перевезення вантажів по дорогах загального користування: марка: MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 416 CDI, календарний рік виготовлення: 2014, модельний рік виготовлення: 2014, номер кузова НОМЕР_1 …", у графі 42 якої вказано ціну товару 2800,00 євро, а в графі 12 відображено митну вартість у сумі 215 252, 22 грн.

У графі 2 МД заявлено відправником/експортером - компанія UAB "AUTODALYS GREITAI", а в графі 8 одержувачем вказано ТОВ "ОЛЛ КАР", яке відповідно до графи 9 цієї МД є особою, відповідальною за фінансове врегулювання. (а.с.21)

Разом з тим, в ході перевірки, за результатами якої складено акт перевірки від 16.08.2019 №16828/14-08/40874203, відповідачем було встановлено, що при митному оформленні позивачем вказаного товару його митна вартість в Україні була задекларована недостовірно, аналіз документів, отриманих від митного органу Литовської Республіки, свідчить про те, що вартість товару є нижчою ніж та, що була задекларована в країні відправлення (Литовська Республіка).

Так, зокрема, при митному оформленні товару його митна вартість в Україні була задекларована недостовірно. Вартість товару нижча, ніж задекларована в країні відправлення - Республіці Литва (додаток 1 до акта перевірки). Так, митна вартість товару "автомобіль вантажний б/в, марка MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 416 CDI, номер кузова НОМЕР_1 " вказана у експортній декларації №18LTLC0100EK079439 від 20.06.2018 у розмірі 259 523, 96 грн., а у МД №205090/2018/051899 від 03.07.2018 - 215 252, 22 грн.

Таким чином, в результаті опрацювання та порівняння документів, отриманих від митних органів Литовської Республіки, та документів, на підставі яких здійснено митне оформлення на Волинській митниці ДФС за МД від №205090/2018/051899 від 03.07.2018, встановлено заниження митної вартості вищевказаного транспортного засобу на загальну суму 44 271, 74 грн.

Оскільки, в ході перевірки встановлено факт недостовірного декларування митної вартості при ввезенні на митну територію України вказаних транспортних засобів за зазначеними МД, в результаті чого відповідачем зроблено висновок, що позивачем занижено податкові зобов`язання по сплаті до бюджету митних платежів на загальну суму 14 166, 96 грн., в т. ч.: ввізне мито - 4 427,18 грн.; ПДВ із ввезених на митну територію України товарів - 9 739,78 грн.

Суд погоджується з твердженнями відповідача, що автомобіль, вказаний в отриманих від митних органів Литовської Республіки документах, можна однозначно ідентифікувати як такий, що був оформлений за митною декларацією №205090/2018/051899 від 03.07.2018 та ввезений ТОВ "ОЛЛ КАР" на територію України.

Однак, суд звертає увагу на те, що згідно інформації митних органів Литовської Республіки вище вказаний автомобіль згідно експортної митної декларації проданий іноземною компанією MB "AUTOTAURA" фізичній особі - громадянину України. Разом з тим, позивачем цей же автомобіль був придбаний у іноземної фірми UAB "AUTODALYS GREITAI" на підставі вищезгаданого контракту та інвойсу, був ввезений на територію України та були здійснені всі митні формальності. При цьому, відповідач не заперечує того, що за результатами перевірки відповідності поданої позивачем митної декларації даним супровідних документів, які були надані до митного оформлення, у частині кількості, вартості, валюти зовнішньоекономічної операції та умов поставки, розбіжностей не встановлено.

Крім того, при митному оформленні наведеного товару рішення про коригування митної вартості митними органами не приймалися, додаткові дослідження поданих декларантом документів податковими та митними органами не проводилися.

Відтак, висновки відповідача фактично здійснені лише на підставі припущення про фіктивність поданих позивачем документів, що стосуються вартості розмитнених транспортних засобів. Однак відповідач не встановив такого факту.

Суд вважає, що самі по собі повідомлення, отримані від митних органів Литовської Республіки про проведення перевірки по факту незакінченої процедури експорту транспортних засобів чи підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення такого транспортного засобу не є беззаперечним доказом вчинення дій, спрямованих на неправомірне зменшення розміру митних платежів. Вказані експортні декларації доводять лише факт оформлення експорту транспортних засобів в Литовській Республіці, оскільки, згідно запитів митних органів Литовської Республіки вони просять підтвердження ввезення на митну територію України вищевказаних автомобілів, так як згідно наявних у них документів таке вивезення не відбулось.

Більше того, інформація митних органів Литовської Республіки не стосується ні позивача, ні продавця автомобіля "марки MERCEDES-BENZ, модель SPRINTER 416 CDI, номер кузова НОМЕР_1 …" - UAB "AUTODALYS GREITAI", а тому висновки контролюючого органу щодо заниження позивачем ціни транспортного засобу є необгрунтованими та безпідставними.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у податкового органу не було достатньо правових підстав для винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про те, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факт порушення ТОВ "ОЛЛ КАР" вимог митного та податкового законодавства, в частині заниження податкових зобов`язань та сплати митних платежів під час ввезення товарів на митну територію України, з огляду на що прийняті за наслідками перевірок позивача податкові повідомлення-рішення №, № від 06.09.2019 слід визнати протиправними та скасувати, а тому позовні вимоги підлягають до повного задоволення.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, враховуючи те, що суд задовольняє позов повністю, тому за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області на користь ТОВ "ОЛЛ КАР" слід стягнути судовий збір в сумі 3 842, 00 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення №287 від 10.10.2019. (а.с.2)

Щодо відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути на користь ТОВ "ОЛЛ КАР" з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань понесені витрати на правову допомогу, пов`язану з розглядом даної справи у сумі 3000, 00 грн.

Відповідно до ч.1 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч.3 ст.134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч.4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч.5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду надано такі документи: копія договору №13 про надання правової допомоги від 02 травня 2018 року, укладеного між адвокатом Осадовським Романом Едуардовичем та ТОВ "ОЛЛ КАР"; копія додаткової угоди від 20.09.2019 до договору про надання правової допомоги №13 від 02.05.2019 року; детальний опис робіт за договором про надання правової допомоги №13 від 02.05.2019 року на представництво інтересів ТОВ "ОЛЛ КАР" у Волинському окружному адміністративному суді з приводу оскарження податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Волинській області №, № від 06.09.2019; копія ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 10.10.2019 №1001683, виданий на підставі договору про надання правової допомоги №13 від 02 травня 2019 року; платіжне доручення №288 від 10.10.2019 про оплату платежу в сумі 3000, 00 грн. за правову допомогу згідно договору про надання правової допомоги №13 від 02 травня 2019 року. (а.с.29-34)

У відзиві на позовну заяву представник відповідача посилається на те, що в детальному описі робіт за Додатковою угодою до договору про надання правової допомоги від 02.05.2019 №13 зазначено, що виконавцем адвокатом Осадовським Р.Е. були проведені роботи з проведення аналізу документів та вивчення ситуації на підприємстві з приводу винесення оскаржуваних ППР, консультації пов`язані із розглядом справи та опрацюванням нормативної бази і т.д. При цьому, зазначає, що частина робіт не були і не могли бути виконані на момент складення зазначеного Договору, оскільки розгляд справи в суді ще не відбувся, деякі роботи дублюють одна одну, не потребують спеціальних професійних навиків.

Проте, суд вважає, що позивач надав належні та допустимі докази на підтвердження понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000,00 грн.

Інших підстав для відмови у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань витрат на професійну правничу допомогу чи зменшення їх розміру представник відповідача не навів.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до частини 7 статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 3 842,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3000, 00 грн.

Керуючись статтями 242, 243, 245, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Волинській області №, № від 06.09.2019.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальність "ОЛЛ КАР" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області судовий збір в сумі 3 842, 00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальність "ОЛЛ КАР" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3 000, 00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальність "ОЛЛ КАР", адреса: 43005, Волинська область, місто Луцьк, вул. Шопена, будинок 22а, офіс 36, .

Відповідач: Головне управління ДФС у Волинській області, адреса: 43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, .

Суддя Ю.Ю. Сорока