Справа № 1.380.2019.004242
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

18 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/12060/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача -Гуляка В. В.
суддів -Ільчишин Н. В.
Коваля Р. Й.
перевіривши апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 1.380.2019.004242 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Управління державної казначейської служби України у Галицькому районі м.Львова Львівської області, про зобов"язання вчинити дії,

встановив:

Ухвалою судді Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: не додано документа про сплату судового збору та надано десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення виявлених недоліків.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення із штриховим ідентифікатором № 860 копію зазначеної ухвали скаржник отримав 28 листопада 2019 року.

На адресу Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання апелянта (відповідача) про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, яке обгрунтовано обмеженим фінансуванням коштів, призначених для сплати судового збору. Також вказує заявник на те, що сплата судового збору може створити перешкоду у виконанні функцій відповідача як органу Пенсійного фонду.

Суд апеляційної інстанції обговоривши доводи згаданого клопотання, дослідивши матеріали справи, вважає, що таке клопотання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.1 ст.133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Аналогічне правове положення передбачено ст.8 Закону України "Про судовий збір".

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування ним майнового стану сторони. Обгрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, згідно зі статтями 77, 133 КАС України покладається на заінтересовану сторону.

Однак, в матеріалах справи відсутні та апелянтом не надано суду належних доказів на підтвердження важкого майнового стану, що свідчили б про неможливість або утруднення сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Крім цього, варто зазначити, що фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

Таким чином, особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору тощо, не є поважною причиною при вирішенні питання про звільнення від сплати судового збору.

Крім цього, статтею 5 Закону України "Про судовий збір" встановлено перелік суб`єктів, які звільнені від сплати судового збору, серед яких пенсійні органи відсутні.

Також, варто зазначити, що заявник, який має намір подати апеляційну скаргу, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту апеляційної скарги, в тому числі щодо оплати судового збору.

Однак, заявником (апелянтом) не надано суду доказів того, які саме дії вчинялися ним з метою виконання свого процесуального обов`язку щодо сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до п.2 ч.3 ст.2 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом.

Таким чином, розглянуте клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору є необгрунтованим, тому у його задоволенні слід відмовити.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги, оскільки у встановлений суддею-доповідачем строк особою, яка подала апеляційну скаргу, не усунуто недоліків апеляційної скарги.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 296, 298 КАС України,

ухвалив:

Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 1.380.2019.004242 повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль