Справа № 207/1963/19
Суддя: Юрченко І. М.
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 207/1963/19
№ 2-а/207/57/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2019 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Юрченко І.М.

при секретарі Сівачук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Кам`янське Дніпропетровської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кам`янської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №52 від 28.09.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Кам`янської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №52 від 28.09.2018 року, в якому просить визнати незаконною та скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення №52 від 28.09.2018 року, яка винесена Адміністративною комісією Південного району при Виконавчому комітеті Кам`янської міської ради.

Вказаною постановою ОСОБА_1 . визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП та накладено штраф у розмірі 60 неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 1020,00 грн.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, представник позивача Переверзев І.В. надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю та відсутністю позивача, в якій підтримав заявлені вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за відсутності представника Виконавчого комітету Кам`янської міської ради. Також надав відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що проти задоволення позовних вимог заперечує. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що Виконавчий комітет Кам`янської міської ради не є належним відповідачем, не виносив відносно ОСОБА_1 постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, а повноваження щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення належать Адміністрації Південного району міської ради.

Представником позивача було надано суду відповідь на відзив, в якій вказується про те, що належним відповідачем є саме Виконавчий комітет Кам`янської міської ради, оскільки Адміністративна комісія Південного району підзвітна та підконтрольна саме міській раді та її виконавчому комітету.

Суд, дослідивши доводи сторін, письмові докази у справі, проаналізувавши нормативно-правові акти у відповідній сфері, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АП №06 від 12.09.2018 року, ОСОБА_1 12.09.2018р. о 08:45 год. за адресою пр. Конституції, 15а на території ринку та прилеглої до нього території не проводив санітарне очищення, а саме, збір випадкового сміття, чим порушив п. 5.6.1 Правил благоустрою м. Кам`янське які затверджені рішенням міської ради від 28.04.2016 №178-07/VII (ар.с.11).

З наведених мотивів, вбачаючи в діях ОСОБА_1 ознаки правопорушення, передбаченого ст. 152 КУпАП, Адміністративною комісією при Виконавчому комітеті Кам`янської міської ради 28.09.2018р. була винесена постанова №52 про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 1020,00 грн.(ар.с.10).

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 вищенаведені обставини заперечує, стверджує, що в торгівельному комплексі «Баглійський» та на прилеглій до нього території забезпечується щоденне санітарне очищення, збір та вивезення відходів, сміття, листя, снігу, та інші дії щодо належного утримання території відповідно до вимог чинного законодавства, Правил благоустрою м. Кам`янське, санітарних норм та правил.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок, щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (навмисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що визначено ст. 245 КУпАП.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Суд, дослідивши у судовому засіданні складену відповідачем постанову №52 від 28.09.2018р., дійшов висновку, що жодних пояснень свідків та/або доказів здійснення фото- чи відеофіксації, які б підтвердили порушення позивачем Правил благоустрою м. Кам`янське, даний документ не містить.

Крім того, доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними, якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

При цьому, постанова у справі про адміністративне правопорушення №52 від 28.09.2018 року не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зокрема, показання свідків, фіксацію технічними приладами та засобами (фото або відео), тощо, на підставі яких зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Як вбачається з дослідженого судом протоколу серії АП №06 від 12.09.2018 року, на підставі якого була винесена оскаржувана постанова, докази до нього не додаються, оскільки, графа протоколу «До протоколу додається» не заповнена.

Це свідчить про те, що відповідач виніс оскаржувану постанову, ґрунтуючись виключно на власному переконанні, не спираючись на належні докази.

Отже, відомості, що зазначені в оскаржуваній постанові, наведені відповідачем без їх доказового підтвердження, спростовуються обґрунтованою позицією позивача, котра викликає сумніви щодо доведеності його вини, які в силу ст. 62 Конституції України тлумачаться на його користь.

Таким чином, постанова у справі про адміністративне правопорушення №52 від 28.09.2018 року складена з недотриманням КУпАП, обставини, які викладені в цій постанові не підтверджені жодним доказом, а тому ця постанова не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству.

Беручи до уваги принцип невинуватості особи, закріплений у Конвенції та Конституції України, та обов`язок суб`єкта владних повноважень доводити правомірність прийнятих ним рішень, закріплений у КАС, суд констатує, що відповідач жодним чином не довів правомірності оскаржуваної постанови, а тому у суду відсутні підстави вважати, що позивачем дійсно було вчинене адміністративне правопорушення у сфері благоустрою.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, зокрема ту обставину, що у відповідача відсутні будь-які докази в підтвердження вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення в порядку ст. 152 КУпАП, необхідно прийти до висновку про те, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була винесена без достатніх правових підстав, а дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності не можна вважати обґрунтованими та законними.

Крім того, суд зазначає, що у справах за позовом фізичної особи щодо оскарження постанов про притягнення до адміністративної відповідальності на суб`єкта владних повноважень в силу приписів статті 77 КАС України покладається обов`язок доказування правомірності своїх дій у разі, якщо останній заперечує проти позову.

Європейська Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року (надалі - Конвенція), відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.

У Рішенні від 20.10.2011 у справі "Rysovskyy v. Ukraine" Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип "належного урядування" передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб ("Beyeler v. Italy", "Oneryildiz v. Turkey", "Megadat.com S.r.l. v. Moldova", "Moskal v. Poland").

На державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок ("Lelas v. Croatia" і "Toscuta and Others v. Romania") і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (Oneryildiz v. Turkey", та "Beyeler v. Italy").

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskalv. Poland), п. 73).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelasv. Croatia), п. 74).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pincv. The Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashiv. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13 грудня 2007 року, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgov. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11 червня 2009 року, також Рішення у справі "Рисовський проти України" (Rysovskyy v. Ukraine) від 20 жовтня 2011 року, заява № 29979/04, п.71).

Також судом встановлено, що в обґрунтування заперечень проти позовних вимог відповідачем надано відзив, в якому позиція Виконавчого комітету Кам`янської міської ради зводиться лише до тверджень про те, що відповідачем за позовними вимогами ОСОБА_1 має бути Адміністрація Південного району Кам`янської міської ради.

Дослідивши відзив Виконавчого комітету та відповідь на відзив представника ОСОБА_1 , вивчивши нормативно-правові акти в сфері створення та діяльності адміністративних комісій, а також рішення Кам`янської міської ради про створення таких комісій, суд приходить до наступного.

Згідно з ст. 3 Положення про адміністративні комісії Української РСР, затвердженого Указом Президії Верховної Ради Української РСР №5540-XI від 09.03.1988р., адміністративні комісії утворюються при виконавчих комітетах районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів.

Згідно з ст. 4 цього Положення адміністративні комісії при виконавчих комітетах районних, міських, районних у містах, селищних, сільських Рад народних депутатів утворюються відповідними Радами народних депутатів за поданням їх виконавчих комітетів на строк повноважень цих Рад.

Відповідно до ст. 5 Положення №5540-XI від 09.03.1988р. адміністративні комісії у своїй діяльності відповідальні перед відповідними Радами народних депутатів і їх виконавчими комітетами та їм підзвітні. Виконавчі комітети Рад народних депутатів можуть провадити зміни в складі відповідних адміністративних комісій з наступним внесенням на затвердження Ради народних депутатів.

Тобто, з аналізу зазначених норм Положення №5540-XI від 09.03.1988р. вбачається, що адміністративні комісії відповідальні саме перед міськими радами та їх виконавчими комітетами, а не перед будь-якими іншими виконавчими органами міських рад.

Керуючись, серед іншого, вказаним Положенням №5540-XI від 09.03.1988р., Дніпродзержинська міська рада 25.12.2015р. ухвалила рішення №35-03/VII «Про утворення адміністративних комісій Баглійського, Дніпровського та Заводського районів при виконавчому комітеті міської ради».

Відповідно до пункту 1 Рішення Дніпродзержинської (Кам`янської) міської ради №35-03/VII) було вирішено утворити адміністративні комісії Баглійського, Дніпровського та Заводського районів при виконавчому комітеті міської ради, тобто саме при виконавчому комітеті міської ради, а не при будь-якому іншому органі.

Як вбачається з п. 4.2. та п. 4.3. рішення ради №35-03/VII від 25.12.2015р. Адміністрації Баглійського, Дніпровського та Заводського районів здійснюють лише технічне обслуговування та матеріально-технічне забезпечення адміністративних комісій, а також надають комісіям для користування штампи і печатки.

Тобто, аналіз приписів рішення міської ради про утворення адміністративних комісій дає суду підстави для висновку про те, що Адміністрація Південного району не може виступати відповідачем у справі з приводу оскарження постанови адміністративної комісії, оскільки така комісія не створювалась Адміністрацією Південного району, а сама адміністративна комісія цій Адміністрації не підконтрольна, не підзвітна і не відповідальна перед нею.

Як зазначено вище, дослідженим судом змістом рішення Дніпродзержинської міської ради №35-03/VII від 25.12.2015р. встановлено, що на Адміністрацію Південного району покладено лише технічне обслуговування та матеріально-технічне забезпечення адміністративної комісії, а також надання комісії для користування штампів і печаток.

Тому суд вважає доводи відповідача, викладені у відзиві, необґрунтованими.

Що стосується посилань відповідача на те, що виконавчий комітет міської ради не приймав відносно позивача ніяких рішень, то слід зазначити наступне.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

З аналізу Положення про адміністративні комісії Української РСР, затвердженого Указом Президії Верховної Ради Української РСР №5540-XI від 09.03.1988р. та Рішення Кам`янської (Дніпродзержинської) міської ради №35-03/VII «Про утворення адміністративних комісій Баглійського, Дніпровського та Заводського районів при виконавчому комітеті міської ради» вбачається, що адміністративна комісія не є органом місцевого самоврядування, оскільки не зареєстрована як юридична особа публічного права, не має відповідних атрибутів, притаманних органу місцевого самоврядування, а згідно п. 1.1. Положення про адміністративну комісію, затвердженого Рішенням Дніпродзержинської (Кам`янської) міської ради №35-03/VII: адміністративна комісія є колегіальним органом, який створюється для розгляду і вирішення справ про адміністративні правопорушення, віднесених Кодексом України про адміністративні правопорушення до її відання.

Суд також зауважує, що оскаржувану постанову про накладення на ОСОБА_1 штрафу прийняла комісія, яка підконтрольна і підзвітна Виконавчому комітету міської ради, а також відповідальна перед Виконавчим комітетом міської ради, а враховуючи те, що така комісія не є юридичною особою публічного права та органом місцевого самоврядування, тобто не є суб`єктом владних повноважень в розумінні КАС України, а створена саме при виконавчому комітеті міської ради (як це прямо зазначено в пункті 1 Рішення Кам`янської (Дніпродзержинської) міської ради №35-03/VII) і підконтрольна останньому, то належним відповідачем є саме Виконавчий комітет Кам`янської міської ради.

Також суд вважає, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення Адміністративною комісією було порушено приписи статті 278 КУпАП, якою встановлено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, серед іншого, питання - чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ст. 279 КУпАП, головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Як вбачається з витягу з протоколу засідання №15 від 28.09.2018р. адміністративної комісії Південного району при виконавчому комітеті міської ради, засідання адміністративної комісії (пункт 3.2) « ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про час і місце засідання комісії, та від нього не надходило клопотання про перенесення розгляду справи».

При цьому, дослідженням змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АП №06 від 12.09.2018 року судом встановлено, що дата та час розгляду адміністративної справи у вказаному протоколі не зазначені.

В матеріалах справи відсутні, і відповідачем не надані будь-які докази щодо повідомлення позивача про дату та час проведення засідання адміністративної комісії Південного району по розгляду протоколу серії АП №06 від 12.09.2018 року та справи про притягнення до адміністративної відповідальності позивача.

Отже, про дату та час проведення засідання адміністративної комісії по розгляду протоколу серії АП №06 від 12.09.2018 року ОСОБА_1 у встановленому законом порядку повідомлений не був.

Засідання адміністративної комісії та розгляд протоколу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності здійснювався за відсутності позивача, за результатами чого була ухвалена оскаржувана позивачем постанова адміністративної комісії.

Таким чином, при ухваленні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача, адміністративна комісія не виконала вимог закону, а саме ст.ст. 278-290 КУпАП, у зв`язку з чим постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є такою, що не відповідає закону, порушує права позивача і підлягає скасуванню.

Враховуючи відсутність доведеного факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а також порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення (відсутність повідомлення позивача про час та місце засідання адміністративної комісії з розгляду протоколу про адміністративне правопорушення) суд доходить висновку про скасування постанови №52 від 28.09.2018 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Витрати у вигляді судового збору в сумі 768 грн. 40 коп., від сплати яких позивач при зверненні до суду звільнений, покласти на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2,5,8,9,10,11,14,73,74,77.122,241-246,250,286,293,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Кам`янської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності №52 від 28.09.2018 року - задовольнити.

Скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності №52 від 28.09.2018 року Адміністративної комісії Південного району при виконавчому комітеті Кам`янської міської ради про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 1020 гривень, провадження у справі закрити.

Витрати у вигляді судового збору в сумі 768 грн. 40 коп., від сплати яких позивач при зверненні до суду звільнений, покласти на рахунок держави.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Третього адміністративного апеляційного суду протягом десяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк апеляційного скарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, в зазначених частиною другою статті 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення складено 08 листопада 2019року.

Головуючий суддя І.М. Юрченко