Справа № 640/719/19
Суддя: Васильєва І.А.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 грудня 2019 року

Київ

справа №640/719/19

адміністративне провадження №К/9901/33476/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Васильєвої І.А. перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року у справі № 640/719/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготех-сервіс» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

29 листопада 2019 року Головне управління ДФС у м. Києві (згідно зі штрих-коду на поштовому конверті) звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року (повний текст постанови суду складено 11 листопада 2019 року) у справі № 640/719/19.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 24 червня 2019 року залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року у справі № 640/719/19 позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготех-Сервіс» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м. Києві позов задоволено: визнано противним та скасовано рішення Головного управління ДФС у м. Києві № 997613/39299344 від 22 листопада 2018 року про відмову в реєстрації податкової накладної від 16 жовтня 2018 року №7, зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 16 жовтня 2018 року № 7 датою її подання.

При вирішенні питання про відповідність касаційної скарги вимогам Кодексу адміністративного судочинства України судом встановлено таке.

Вимоги до касаційної скарги встановлено у статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини четвертої статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Згідно з підпунктом 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI за подання касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

При поданні позовної заяви (16 січня 2019 року) юридичною особою до суду першої інстанції (позов не майнового характеру) ставка судового збору складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму на 01.01.2019 становить 1921,00 грн.

При розрахунку судового збору за подання касаційної скарги суд виходить з такої формули: 200% х (ціна позову, а саме 1921,00 грн).

Таким чином, скаржнику слід усунути недоліки касаційної скарги, шляхом надання до суду платіжного доручення за сплату судового збору у справі № 640/719/19 у розмірі 3842,00 грн. виходячи з вищенаведеної формули.

Окрім того, суд розглянувши клопотання Головного управління ДФС у м. Києві щодо звільнення його від сплати судового на підставі статті 8 Закону України «Про судовий збір» та майнового стану скаржника зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, щодо не можливості задоволення клопотання Головного управління ДФС у м. Києві в частині звільнення його від сплати судового збору, оскільки законодавцем чітко передбачений суб`єктний склад та предмет спору у випадках коли можливе таке звільнення від сплати судового збору.

Окрім того, суд зазначає, що ДФС та її територіальні органи (органи доходів і зборів) є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 "Інші поточні платежі", розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття Закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

Згідно з частиною 2 статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

За правилами частини 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 332, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року у справі № 640/719/19 залишити без руху.

Встановити скаржнику строк для усунення вищевказаного недоліку касаційної скарги протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Васильєва