Справа № 160/5463/19
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2019-08-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 серпня 2019 року Справа № 160/5463/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЮхно І. В.
при секретаріГончаровій В.Г.
представника позивача представника відповідача Корнієнка А.Г. Єфіменка О.П.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач не погоджується з оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням в частині, оскільки вважає його такими, що прийняте з порушенням вимог діючого законодавства з наступних підстав:
- спірні податкові накладні були надіслані платником податків до податкового органу 15.01.2019 року, що підтверджується протоколами перевірки податкових накладних програми «М.Е.ДОК»;
- таким чином, позивачем були дотримані граничні строки, визначені п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, квитанції про прийняття або неприйняття спірних податкових накладних протягом операційного дня платникові не надходили.
На думку позивача, оскаржуване податкове повідомлення-рішення в частині є протиправним та підлягає скасуванню, у зв`язку з чим він звернувся до суду з даним позовом та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.06.2019 року вручена представнику відповідача в приміщенні суду 25.06.2019 року, що підтверджується розпискою суду про вручення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 за клопотанням представника позивача - адвоката Корнієнка А.Г. справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 01.08.2019 об 11:20 год. за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
18.07.2019 засобами телекомунікаційного зв`язку на електронну адресу суду та 19.07.2019 засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити у їх задоволенні, а також клопотання про поновлення строку для надання відзиву.
19.07.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву разом з клопотанням про поновлення строку для надання відзиву.
01.08.2019 року від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про поновлення строку для надання відзиву.
01.08.2019 року у судове засідання з`явились представник позивача та відповідача. Представник позивача заперечував щодо клопотання про поновлення строку для надання відзиву.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 року у задоволенні клопотання Головного управління ДФС в Дніпропетровській області про поновлення строку для надання відзиву в адміністративній справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровські енергетичні послуги» до Головного управління ДФС в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині - відмовлено.
01.08.2019 року у судовому засіданні було оголошено перерву для ретельного дослідження доказів до 07.08.2019 року до 15:00.
06.08.2019 року засобами електронного зв`язку до суду надійшло клопотання від представника позивача про розгляд справи його відсутності.
В судове засідання, призначене на 07.08.2019 року, представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
В судовому засіданні 07.08.2019 року представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову, наголошуючи на правомірності прийнятого податкового повідомлення-рішення в частині, що оскаржується позивачем.
Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
На підставі підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, у порядку підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 та статті 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку ТОВ «Дніпровські енергетичні послуги» з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених за грудень 2018 року та січень 2019 року, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних в січні та лютому 2019 року.
За результатами перевірки складено акт від 25.02.2019 року №8547/04-36-53-41/41082379, яким зафіксовано порушення пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме порушення позивачем граничних строків реєстрації по 171 податковій накладній в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених за грудень 2018 року та січень 2019 року на загальну суму податку на додану вартість у розмірі 1166855,20 грн. у строк до 15 календарних днів.
Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його в адміністративному порядку у відповідності до ст. 56 Податкового кодексу України, шляхом направлення скарги до ДФС України.
Рішенням ДФС України від 04.06.2019 року №25706/6/99-99-11-06-01-25 податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скарга позивача без задоволення.

Судом встановлено, що загальна сума штрафної санкції, нарахованої платнику податків згідно з податковим повідомленням-рішенням № від 18.03.2019 року складає 116685,56 грн.

Правомірність нарахування податковим органом штрафної санкції у сумі 94740,08 грн. визнається позивачем, а тому податкове повідомлення-рішення у цій частині позивачем не оскаржується.

Відповідно до наданого позову позивачем заявлено вимогу про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині нарахування суми штрафу в розмірі 21945,48 грн.

Оскаржувана позивачем сума штрафу нарахована за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних №33126 від 31.12.2018 року та №51107 від 31.12.2018 року.

Таким чином, судом у цьому рішенні досліджуються лише строки реєстрації податкових накладних №33126 від 31.12.2018 року та №51107 від 31.12.2018 року та повторно надісланих на реєстрацію на суму податку, на яку в ЄРПН вже зареєстровані ПН: №1501//1231 від 31.01.2019 року, №1565//1231 від 31.01.2019 року, №1559//1231 від 31.01.2019 року, №1554//1231 від 31.01.2019 року, №1553//1231 від 31.01.2019 року, №1514//1231 від 31.01.2019 року, №1512//1231 від 31.01.2019 року, №1529//1231 від 31.01.2019 року, №1562//1231 від 31.01.2019 року, №1563//1231 від 31.01.2019 року, №1560//1231 від 31.01.2019 року та питання правомірності нарахування штрафної санкції за несвоєчасну реєстрацію вказаних податкових накладних у розмірі 21945,48 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Відповідно до п. 200.1 ст. 200 ПК України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Згідно з п. 201.10 ст. 201 ПК України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України, порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних згідно з пунктом 201.16 статті 201 цього Кодексу штрафні санкції, передбачені цим пунктом, не застосовуються на період зупинення такої реєстрації до прийняття рішення щодо відновлення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування згідно з підпунктом 201.16.4 пункту 201.16 статті 201 цього Кодексу.

У разі реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної до початку проведення перевірки, предметом якої є дотримання вимог цього Кодексу щодо своєчасності реєстрації таких документів в Єдиному реєстрі податкових накладних, штрафні санкції, передбачені пунктом 120-1.2 цієї статті, не застосовують.

Відповідно до п. 1 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010, цей Порядок визначає механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр).

Згідно з пунктом 2 Порядку №1246 операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

На підставі пункту 3 Порядку №1246 операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Відповідно до пункт 13 Порядку №1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Згідно з пунктом 14 Порядку №1246 квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Як встановлено судом з матеріалів справи, згідно з розрахунком штрафу, що додається до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, податковим органом, крім іншого, було нараховано штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних №33126 від 31.12.2018 року та №51107 від 31.12.2018 року.

Граничним строком реєстрації податкових накладних визначено 15.01.2019 року.

Представником позивача до матеріалів позовної заяви додано протоколи перевірки податкових накладних програми «М ОСОБА_1 Е.ДОК», відповідно до яких судом встановлено, що спірні податкові накладні були надіслані платником податків до податкового органу 15.01.2019 року.

Позивачем зазначено, що протягом 15.01.2019 року квитанції про прийняття або неприйняття податкових накладних на адресу позивача не надходило.

Вказане пояснюється тим, що згідно з інформаційного повідомлення на офіційному веб-порталі Державної фіскальної служби, 15.01.2019 року у зв`язку з перенавантаженням серверу ДФС документи приймались та оброблялись із затримкою у часі.

Лише 16.01.2019 року позивачеві надійшли квитанції №1 про неприйняття спірних податкових накладних. Несвоєчасне надсилання податковим органом квитанції №1 про неприйняття податкових накладних позбавило платника податків можливості повторно направити належним чином оформлені податкові накладні до податкового органу.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Системний аналіз наведених правових норм дозволяє дійти висновку, що у будь-якому випадку податковий орган зобов`язаний надіслати платнику податку одну з квитанцій: або про прийняття податкової накладної, або про її неприйняття із зазначенням відповідних причин.

Відповідач не надав доказів надіслання позивачу квитанції про прийняття або неприйняття податкових накладних №33126 від 31.12.2018 року та №51107 від 31.12.2018 року протягом операційного дня (з 00-00 годин до 23-00 годин), в якому подавались податкові накладні 15.01.2019 року. Квитанцію про неприйняття даних податкових накладних надіслано лише 16.01.2019 року, тобто наступного операційного дня за днем їх подання.

Суд зауважує, що відповідно до пункту 109.1 статті 109 Податкового кодексу України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Оскільки судом встановлено, що позивач не допустив протиправних дій у даному випадку, тому навіть за умови відсутності у відповідача відомостей про дату виконання позивачем встановленого законом обов`язку з реєстрації податкової накладної, останній не підлягає притягненню до відповідальності.

Відповідна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 14.02.2019 року у справі №809/1040/17.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд вважає, що позивачем вчасно у встановлені пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України строки здійснені визначені цією статтею та Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних дії з реєстрації податкових накладних №33126 від 31.12.2018 року та №51107 від 31.12.2018 року, однак невчасне повідомлення про неможливість їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних сталось не з вини позивача, а відтак не може бути підставою для притягнення його до відповідальності за порушення строку реєстрації податкових накладних у вигляді штрафу, передбаченого у статті 120-1 Податкового кодексу України.

Щодо протиправності нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних від 31.01.2019 року, то суд зазначає, що згідно розрахунку штрафу, що додається до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, податковим органом було нараховано штрафні санкції у розмірі 4100,79 грн. за несвоєчасну реєстрацію 11 податкових накладних від 31.01.2019 року на загальну суму ПДВ 41007,84 грн.

В даному випадку платником податків не було допущено порушень законодавства.

Реєстрація податкових накладних на суму ПДВ 41007,84 грн. здійснена позивачем своєчасно, що підтверджується витягом з програми «М.Е.ДОК».

Разом з тим, внаслідок технічного збою програмного забезпечення податкові накладні на суму податку 41007,84 грн. 15.02.2019 року були направлені позивачем до податкового органу повторно і фактично зареєстровані 18.02.2019 року.

Своєчасно зареєстровані податкові накладні: №998//1231 від 31.01.2019 року, №1356//1231 від 31.01.2019 року, №1299//1231 від 31.01.2019 року, №1268//1231 від 31.01.2019 року, №1265//1231 від 31.01.2019 року, №1063//1231 від 31.01.2019 року, №1059//1231 від 31.01.2019 року, №1122//1231 від 31.01.2019 року, №1322/1231 від 31.01.2019 року, №1344//1231 від 31.01.2019 року, №1303//1231 від 31.01.2019 року.

Податкові накладні, повторно надіслані на реєстрацію на суму податку, на яку в ЄРПН вже зареєстровані ПН: №1501//1231 від 31.01.2019 року, №1565//1231 від 31.01.2019 року, №1559//1231 від 31.01.2019 року, №1554//1231 від 31.01.2019 року, №1553//1231 від 31.01.2019 року, №1514//1231 від 31.01.2019 року, №1512//1231 від 31.01.2019 року, №1529//1231 від 31.01.2019 року, №1562//1231 від 31.01.2019 року, №1563//1231 від 31.01.2019 року, №1560//1231 від 31.01.2019 року.

В подальшому, 18.02.2019 року позивач, виявивши факт повторної реєстрації податкових накладних за одним і тим самим податковим зобов`язанням, склав та направив на реєстрацію розрахунки коригування з метою анулювання реєстрації податкових накладних за податковими зобов`язаннями, яких фактично не виникало: від 18.02.2019 року №1//1231, №2//1231, №3//1231, №4//1231, №5//1231, №6//1231, №7//1231, №8//1231, №9//1231, №10//1231, №11//1231.

Відповідно до п.192.1 ст. 192 Податкового кодексу України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

В даному випадку, суд погоджується з твердженням представника позивача, що мала місце лише фактична помилка, яка виплавлена позивачем шляхом складення відповідних розрахунків коригування сум ПДВ на підставі п. 192.1 ст. 192 Податкового кодексу України.

З огляду на вищевикладене та приписи ч.2 ст.2 КАС України, суд вважає, що відповідач, приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення в частині нарахування штрафної санкції у розмірі 21945,48 грн., не діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першої та четвертої статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають задоволенню, а податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 18.03.2019 року в частині визначення податкових зобов`язань на суму 21945,48 грн. є таким, що прийняте за відсутності правових підстав для його прийняття, а тому підлягають скасуванню судом.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1921,00 грн., що документально підтверджується платіжним дорученням № 12 від 12.06.2019 року.

Отже, оскільки позовну заяву задоволено, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1921,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровські енергетичні послуги» (місцезнаходження: 49074, м. Дніпро, просп. Слобожанський, буд.127Б; ) до Головного управління ДФС в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд.17-а; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 18.03.2019 року № в частині визначення податкових зобов`язань на суму 21945,48 грн..

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС в Дніпропетровській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровські енергетичні послуги» судові витрати у загальному розмірі 1921,00 грн. (одні тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня нуль копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Повний текст рішення згідно з вимогами частини 3 статті 243 КАС України складений 12 серпня 2019 року.

Суддя І.В. Юхно