Справа № 120/1866/19-а
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/1866/19-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Бошкова Ю.М.

Суддя-доповідач - Франовська К.С.

12 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Совгири Д. І. Кузьменко Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Мурованокуриловецький завод мінеральної води "Регіна" до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В :

В травні 2019 року приватне акціонерне товариство "Мурованокуриловецький завод мінеральної води "Регіна" (далі- ПрАТ "Регіна") звернулось в суд з позовом до Державної служби геології та надр України про скасування наказу № 505 від 30.12.2016 року в частині зупинення дії спеціального дозволу ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» на користування надрами № 1419 від 29.05.1998 р.

В липні 2019 року позивач подав заяву про зміну предмету позову і просив визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України №266 від 02.08.2018 р. в частині п.1 (додаток 1 п.1) про поновлення дії спеціального дозволу ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» на користування надрами № 1419 від 29.05.1998 р. та зобов`язати Державну службу геології та надр України поновити дію спеціального дозволу ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» на користування надрами № 1419 від 29.05.1998 р. з 01.02.2017 року, та стягнути з відповідача судові витрат, понесені у зв`язку із сплатою судового збору.

Одночасно позивач порушив питання про поновлення пропущеного з поважних причин строку для звернення до суду вимогами про визнання протиправним та скасування наказу Державної служби геології та надр України №266 від 02.08.2018 р. в частині п.1 (додаток 1 п.1) про поновлення дії спеціального дозволу ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» на користування надрами № 1419 від 29.05.1998 р.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 року визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» строк звернення до суду з адміністративним позовом до Державної служби геології та надр України про визнання протиправним та скасування наказу №266 від 02.08.2018 року в частині п.1 про поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» №1419 від 29.05.1998 року та зобов`язання Державну службу геології та надр України поновити дію спеціального дозволу ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» №1419 від 29.05.1998 року з 01.02.2017 року.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ №266 від 02.08.2018 року в частині п.1 про поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» №1419 від 29.05.1998 року.

Зобов`язано Державну службу геології та надр України поновити дію спеціального дозволу ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» №1419 від 29.05.1998 року з 01.02.2017 року.

Стягнуто на користь приватного акціонерного товариства «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Державна служба геології та надр України подала апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, а тому просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити у позові.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що проведеною перевіркою було встановлено порушення позивачем законодавства у сфері надрокористування, проте виявлені порушення не усунуто, тому у відповідача були підстави для зупинення дії спеціального дозволу ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» на користування надрами.

Крім того, зазначає Державна служба геології та надр України, судом першої інстанції не взято до уваги, що законодавчого акту, який би встановлював мораторій на проведення перевірок надрокористувачів Державною службою геології та надр України, не прийнято.

Звертає увагу суду на те, що поновлення строку дії спеціального дозволу законодавчо віднесено до виключної компетенції Державної служби геології та надр України, тому така позовна вимога задоволенню не підлягає.

У відзиві ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» заперечує проти доводів апеляційної скарги, вважає їх необґрунтованими та такими, що не відповідають обставинам справи. Просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» зареєстровано як суб`єкт господарської діяльності 23.10.1995 р. Мурованокуриловецькою районною державною адміністрацією.

Основним видом діяльності є виробництво безалкогольних напоїв, виробництво мінеральних вод та інших вод.

29.05.1998 року ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» надано спеціальний дозвіл на користування надрами №1419 з метою видобування мінеральної природної столової води для промислового розливу, родовище «Регіна» (джерело «Регіна», джерело №1, джерело №2).

Як додаток до спеціального дозволу укладено Угоду №1419 від 13.01.2011 року про умови користування надрами з метою видобування мінеральних природних столових вод родовище «Регіна».

27.10.2016 року Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України, проведено планову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна».

За наслідками проведеної планової перевірки складено Акт перевірки № 06-02/26/2016-64/п (223) від 27.10.2016 року, яким встановлено наступні порушення:

п. 1. Не виконуються вимоги п.1 ст.4 угоди про умови користування надрами: розробку проекту видобування корисної копалини на ділянці надр з урахуванням вимог безпеки, природоохоронного законодавства та погодження проекту в установленому порядку (в технологічній схемі) родовища корисних копалин відсутній розділ ОВНС (Оцінка впливу на навколишнє природне середовище).

п. 2. Проект розробки (технологічна схема) родовища корисних копалин не затверджена та не погоджена в установленому порядку, а саме відсутнє погодження з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр.

п. 3. Геологічне (гідрогеологічне) обслуговування не проводиться (відсутній в штаті гідрогеолог, або договір з відповідною організацією на гідрогеологічне обслуговування).

п. 4. Не виконується пункт 3 особливих умов спеціального дозволу на користування надрами № 1419 від 29.05.1998 року, в частині виконання рекомендацій ДКЗ України, щодо здійснення моніторингу водовідбору і якості мінеральних столових вод та екологічні моніторингові спостереження на родовищі.

п. 5. Відсутні паспорти водозабірних споруд (артезіанська свердловина, колодязь, джерело тощо).

п. 6. Відсутні санітарні паспорти.

п. 7. Відсутні паспорти радіаційної якості води.

п. 8. Межі зон санітарної охорони не погоджені з державними органами санітарно-епідеміологічного нагляду, земельних ресурсів, охорони навколишнього природного середовища та геології.

п. 9. Не проводиться Авторський нагляд за реалізацією проекту розробки (технологічної схеми) родовища.

У зв`язку з виявленими порушеннями, Центральним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України 27.10.2016 року складено Припис № 1334-14/06, в якому вказано про необхідність у строк до 28.11.2016 року усунути зазначені порушення вимог законодавства у сфері надрокористування та подати в письмовій формі до Відділу матеріали, які підтверджують факт усунення порушень.

13.12.2016 року Центральним міжрегіональним відділом ДДГК Держгеонадр України направлено на адресу Держгеонадр України Подання № 1582-14/06 на зупинення дії спеціального дозволу на користування надрами № 1419 від 29.05.1998 року та додатково зазначено, що станом на 13.12.2016 року відповідачем не надано матеріалів, які підтверджують факт усунення порушень вимог законодавства у сфері надрокористування.

Наказом Держгеонадр України № 505 від 30.12.2016 року позивачу зупинено дію дозволу та надано 30 календарних днів для усунення виявлених порушень, про що повідомлено листом від 26.01.2017 року №1676/13/14-17. Вказаний лист отримано представником позивача 07.02.2017 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

07.03.2017 року від начальника Центрального міжрегіонального відділу ДДГК Держгеонадр України надійшов лист від 01.03.2017 року№185-14/06, у якому зазначено, що станом на 01.03.2017 року ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» не надано матеріалів, які підтверджують факт усунення порушень.

Позивачу направлено лист ДСГН від 13.05.2017 року № 10678/13/14-17, з проханням надати до Держгеонадр України у 15-денний строк, з моменту отримання листа, власну позицію (згоду/не згоду) на припинення права користування надрами, згідно спеціального дозволу № 1419 від 29.05.1998 року. Вказаний лист отримано представником позивача 23.05.2017 року.

Вважаючи такі дії ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» протиправними, Державна служба геології та надр України звернулась із позовом до суду про анулювання спеціального дозволу на користування надрами №1419 від 29.05.1998 року, згідно положень статті 26 Кодексу України про надра.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 24.01.2018 року, залишеним без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного від 10.04.2018 року, у задоволенні позову відмовлено.

ДСГН України, не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою.

Постановою Верховного Суду від 10.07.2018 року у справі № 802/2320/17-а касаційну скаргу Державної служби геології та надр України залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 24 січня 2018 року та постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10 квітня 2018 року залишено без змін.

21.08.2018 року на адресу ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» надійшов лист, яким повідомлено, що наказом Державної служби геології та надр України №266 від 02.08.2018 року поновлено дію спеціального дозволу на користування надрами № 1419 від 29.05.1998 року без повідомлення дати поновлення спецдозволу.

04.04.2019 року Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області на підставі направлення № 189 від 01.04.2019 року проведено плановий захід державного нагляду (контролю) щодо додержання ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, про що складений акт перевірки № 176/ВН від 04.04.2019 року. За висновками, викладеними в розділі VI акту, Державною екологічною інспекцією у Вінницькій області виявлено ряд порушень, в тому числі і те, що в порушення вимог ч.1 ст.19 КУпН ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» в період з 28.02.2017 року по 13.08.2018 року здійснювало користування надрами для видобування мінеральних природних столових вод ділянки родовища «Регіна» без спеціального дозволу на користування надрами (у період припинення його дії).

Виходячи з висновків судів у справі №802/2320/17-а про те, що ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» доведено що висновки Державної служби геології та надр України про наявність порушень, зафіксованих у акті перевірки № 06-02/26/2016-64/п від 27 жовтня 2016 року, складеного за наслідками проведеної планової перевірки, на усунення яких видано припис № 1334-14/06 від 27 жовтня 2016 року, спростовані належними, достатніми та допустимими доказами, позивач вважає незаконним поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами з невідомої дати відповідно до наказу №266, а відтак, звернувся до суду з цим позовом і просив скасувати цей наказ та зобов`язати відповідача поновити дію спецдозволу з дати виконання припису, а саме, з 01.02.2017 року.

Вирішуючи спір та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що:

1. ПрАТ Мурованокуриловецький завод мінеральної води Регіна спростував належними, достатніми та допустимими доказами в суді висновки ДСГН України про наявність порушень, зафіксованих у акті перевірки № 06-02/26/2016-64/п від 27 жовтня 2016 року, складеного за наслідками проведеної планової перевірки ПАТ МКЗ Регіна, на усунення яких видано припис № 1334-14/06 від 27 жовтня 2016 року.

2. Обставини, які слугували підставами для винесення наказу Державної служби геології та надр України № 505 від 30.12.2016 року, яким зупинено в частині дію спеціального дозволу ПрАТ Мурованокуриловецький завод мінеральної води Регіна на користування надрами №1419 від 29.05.1998 року відпали 01.02.2017 року, тобто з моменту виконання вимог припису, тому наказ Державної служби геології та надр України №266 від 02.08.2018 року в частині п.1 про поновлення дії спеціального дозволу на користування надрами ПрАТ Мурованокуриловецький завод мінеральної води Регіна №1419 від 29.05.1998 року підлягає скасуванню.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Норми матеріального права, в цій справі, суд застосовує в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини першої статті 13 Кодексу України про надра користувачами надр можуть бути підприємства, установи, організації, громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Згідно зі статтею 15 Кодексу України про надра надаються у постійне або тимчасове користування.

Постійним визнається користування надрами без заздалегідь встановленого строку.

Тимчасове користування надрами може бути короткостроковим (до 5 років) і довгостроковим (до 50 років). У разі необхідності строки тимчасового користування надрами може бути продовжено.

Перебіг строку користування надрами починається з дня одержання спеціального дозволу (ліцензії) на користування надрами, якщо в ньому не передбачено інше, а в разі укладення угоди про розподіл продукції - з дня, зазначеного в такій угоді.

Згідно з частиною другою статті 16 Кодексу України про надра спеціальні дозволи на користування надрами надаються переможцям аукціонів, крім випадків, визначених Кабінетом Міністрів України, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення та раціонального використання надр, або Радою міністрів Автономної Республіки Крим щодо розробки родовищ корисних копалин місцевого значення на території Автономної Республіки Крим. Порядок проведення аукціонів з продажу спеціальних дозволів на користування надрами та порядок їх надання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 19 Кодексу України про надра, надра надаються у користування підприємствам, установам, організаціям і громадянам лише за наявності у них спеціального дозволу на користування ділянкою надр.

Відповідно до статті 24 Кодексу України про надра, користувачі надр зобов`язані використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано; забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр; забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища; приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві; виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції тощо.

Згідно до Положення про Державну службу геології та надр України, затверджену Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2015р. №1174 (надалі - Положення N91174) Державна служба геології та надр України (Держгеонадра) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра екології та природних ресурсів і який реалізує державну політику у сфері геологічного вивчення ті раціонального використання надр.

Відповідно до пп.9 п.4 Положення №1174, Держгеонадра України відповідно до покладених на неї завдань видає в установленому порядку спеціальні дозволи на користування надрами зупиняє та анулює в установленому порядку дію спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), поновлює їх дію у разі зупинення; здійснює переоформлення спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами), внесення до них змін та видачу дублікатів, продовжує строк дії спеціальних дозволів на користування надрами (у тому числі на користування нафтогазоносними надрами).

У той же час, відповідно до вимог вказаного законодавства, до повноважень Держгеонадр України віднесено здійснення регулятивної та контролюючих функцій.

При цьому питання надання спеціальних дозволів на користування надрами (далі - дозволи) у межах території України, її континентального шельфу та виключної (морської) економічної зони, а також визначання процедури продовження строку дії, переоформлення, видачі дубліката, зупинення дії чи анулювання дозволу та внесення до нього змін регулюються Порядком надання спеціальних дозволів на користування надрами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 р. N 615 (в редакції чинній на час видачі дозволу) (далі - Порядок 615), дія якого поширюється на всі види користування надрами.

Відповідно до підпунктів 1, 4 пункту 22 Порядку дія дозволу може бути зупинена органом з питань надання дозволу безпосередньо або за поданням центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сфері здійснення державного гірничого нагляду, епідеміологічного нагляду (спостереження), державного нагляду (контролю) за додержанням вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, органів місцевого самоврядування, органів ДФС у разі: порушення надрокористувачем умов користування надрами, передбачених дозволом або угодою про умови користування ділянкою надр; невиконання в установлений строк приписів уповноважених органів щодо усунення порушень законодавства у сфері надрокористування або охорони навколишнього природного середовища.

Дія дозволу поновлюється органом з питань надання дозволу після усунення надрокористувачем причин, що призвели до зупинення його дії.

Як зазначалось, наказом № 505 від 30.12.2016 року ДСГН України зупинено дію спеціального дозволу на користування надрами № 1419 від 29.05.1998 р. наданого ПрАТ «Мурованокуриловецький завод мінеральної води «Регіна» , та надано 30 календарних днів для усунення виявлених перевіркою порушень, що зафіксовані в акті перевірки № 06-02/26/2016-64/п від 27 жовтня 2016 року.

У справі №802/2320/17-а суди встановили, що ПрАТ Мурованокуриловецький завод мінеральної води Регіна спростував належними, достатніми та допустимими доказами перед судом висновки ДСГН України про наявність порушень, зафіксованих у акті перевірки № 06-02/26/2016-64/п від 27 жовтня 2016 року, складеного за наслідками проведеної планової перевірки ПАТ МКЗ Регіна, на усунення яких видано припис № 1334-14/06 від 27 жовтня 2016 року.

Крім того, ПрАТ Мурованокуриловецький завод мінеральної води Регіна двічі надсилались до ДСГН України відповіді про виконані роботи по усуненню недоліків, зазначених у приписі, про що свідчать копії квитанцій поштових відправлень. При цьому, ПрАТ Мурованокуриловецький завод мінеральної води "Регіна" було надано відповіді по кожному пункту порушень, встановлених у акті перевірки № 06-02/26/2016-64/п (223) від 27 жовтня 2016 року. Вказане підтверджується копіями рекомендованих повідомлень з відмітками про вручення Державній службі геології та надр України: 10 листопада 2016 року, 10 січня 2017 року.

За приписами ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

Відтак, обставини, які слугували підставами для винесення наказу Державної служби геології та надр України № 505 від 30.12.2016 року, яким зупинено в частині дію спеціального дозволу ПрАТ Мурованокуриловецький завод мінеральної води Регіна на користування надрами №1419 від 29.05.1998 року відпали 01.02.2017 року, тобто з моменту виконання вимог припису.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, щодо наявності правових підстав для задоволення позову.

Апеляційна скарга не містить належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведений висновок суду. У ній також не зазначено інших міркувань, які б не були предметом перевірки апеляційного суду та щодо яких не наведено мотивів відхилення такого аргументу.

Розглядаючи цю справу в апеляційному порядку суд також враховує, що згідно з приписами ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та апеляційної скарги.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси. Згідно з пунктом 71 вказаного рішення державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Крім того, в рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі «Hasan and Chaush v. Bulgaria» № 30985/96).

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Державної служби геології та надр України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 грудня 2019 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Совгира Д. І. Кузьменко Л.В.