Справа № 480/2233/19
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: О.О. Осіпова
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 р. Справа № 480/2233/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Бершова Г.Є.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2019, вул. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021, повний текст складено 12.09.19 по справі № 480/2233/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, в якому просив: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 20.12.2018 року № 89 про відмову у призначенні йому пенсії за вислугу років; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з моменту звернення до Головного управління національної поліції в Сумській області з заявою про призначення йому пенсії за вислугу років, а саме з 23.03.2018 року.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням ГУ ПФУ від 20.12.2018 № 89 йому протиправно відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років внаслідок відсутності необхідної для призначення пенсії календарної вислуги 22 роки та 6 місяців і більше, передбаченої п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», для осіб начальницького і рядового складу Національної поліції України, які звільнені у період з 01 жовтня 2015 року до 30 вересня 2016 року, оскільки згідно зі складеним Головним управлінням Національної поліції в Сумській області розрахунком його вислуга років для призначення відповідної пенсії становить 24 роки 00 місяців 15 днів. Крім того, зазначає, що наявність у нього необхідної вислуги років для призначення пенсії відповідно до норм Закону №2262-ХІІ підтверджена рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.06.2018р. у справі №818/1467/18, яке набрало законної сили. Тому вважає, що до вислуги років повинна зараховуватися вислуга і в календарному, і в пільговому обчисленні.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач з 14.08.1996 року до 07.04.2016 року проходив службу в органах внутрішніх справ та Національної поліції України, що підтверджується записами у послужному списку № М-122011 (а.с.15-21).

Наказом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 07.04.2016р. № 74 о/с позивача звільнено зі служби в поліції на підставі п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) (а.с.12).

Згідно з витягом з наказу станом на 07.04.2016р. стаж для виплати відсоткової надбавки за вислугу років у календарному обчисленні, вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні становить 19 років 07 місяців 22 дні, вислуга років у пільговому обчисленні становить 04 роки 04 місяці 23 дні.

23.03.2018 р. позивач звернувся до Головного управління Національної поліції в Сумській області із заявою з метою підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України відповідних документів для призначення йому пенсії за вислугу років.

Листом від 02.04.2018 р. за № 12/г-56 ГУНП в Сумській області повідомило Голубничого О.М. про відмову у задоволенні його вимог.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.06.2018 у справі № 818/1467/18 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено. Визнано бездіяльність Головного управління Національної поліції в Сумській області щодо відмови ОСОБА_1 у задоволенні його заяви стосовно підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення йому пенсії за вислугу років протиправною. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Сумській області підготувати та направити до органів Пенсійного фонду України необхідні документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років.

На виконання вказаного рішення суду ГУНП в Сумській області складено та направлено на адресу відповідача розрахунок вислуги років для призначення пенсії позивачу (а.с.33-34). Згідно з вказаним розрахунком вислуга років для призначення пенсії становить 24 роки 00 місяців 15 днів.

Рішенням ГУ ПФУ від 20.12.2018 № 89 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років внаслідок відсутності необхідної для призначення пенсії календарної вислуги 22 роки та 6 місяців і більше, передбаченої п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», для осіб начальницького і рядового складу Національної поліції України, які звільнені у період з 01 жовтня 2015 року до 30 вересня 2016 року (а.с.38).

Не погодившись з діями відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що у позивача відсутнє право на призначення пенсії за вислугою років, оскільки він не має встановленої пунктом "а" частини першої статті 12 Закону 2262-XII календарної вислуги років, а тому дійшов висновку, що відповідачем правомірно було відмовлено у призначенні позивачеві пенсії за вислугу років.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначені Законом України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII).

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 2262-XII особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Умови призначення пенсії за вислугою років визначені у статті 12 Закону № 2262-ХІІ, згідно з якою пенсія за вислугу років призначається: а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: по 30 вересня 2011 року і на день звільнення мають вислугу 20 років і більше; з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2012 року по 30 вересня 2013 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік і більше; з 1 жовтня 2013 року по 30 вересня 2014 року і на день звільнення мають вислугу 21 календарний рік та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2014 року по 30 вересня 2015 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2016 року по 30 вересня 2017 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше; з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше; з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Статтею 17 Закону № 2262-ХІІ визначено вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначенні пенсії.

Згідно з частиною 2 статті 17 Закону № 2262-ХІІ до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що Законом чітко визначено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності на день звільнення у період з 01 жовтня 2015 року до 30 вересня 2016 року вислуги 22 календарних роки та 6 місяців, та міститься виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років, тобто при призначенні пенсії за вислугу років повинна враховуватися кількість років, які особа фактично відпрацювала на займаній посаді.

Жодна норма Закону не містить в собі приписів щодо призначення пенсії за вислугу років при наявності 22 років 6 місяців вислуги, обчисленої на пільгових умовах.

Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії міститься у постанові Верховного Суду від 27 березня 2018 року у справі №295/6301/17, від 19.09.2018 у справі № 725/1959/17.

Колегією суддів встановлено, що вислуга років позивача на день звільнення (07.04.2016р.) в календарному обчисленні склала 19 років 07 місяців 22 дні та у пільговому обчисленні - 04 роки 04 місяці 23 дні (а.с.12,33-34).

Враховуючи викладене, період служби, зарахований позивачу на пільгових умовах відповідно до положень Порядку № 393, в розумінні частини 2 статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може бути зарахований до календарної вислуги років.

Отже, колегія суддів приходить висновку про відсутність у позивача права на призначення пенсії за вислугою років, оскільки він не має встановленої пунктом "а" частини першої статті 12 Закону № 2262-XII календарної вислуги років, а тому суд вважає, що відповідачем правомірно було відмовлено у призначенні позивачеві пенсії за вислугу років.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.09.2019 по справі № 480/2233/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко