Справа № 200/11474/19-а
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 р. Справа№200/11474/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Голошивця І.О., при секретарі судового засідання - Шташаліс О.О., розглянув в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання частково протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання частково протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії.

Позов вмотивовано тим, що при призначенні пенсії відповідачем противоправно не було зараховано до стархового та пільгового стажу роботи позивача певні періоди роботи. Позивач вважає, що у відповідача є всі законодавчо визначені підстави для зарахування спірних періодів трудової діяльності, які підтверджуються записами у трудовій книжці та наданими до Пенсійного органу уточнюючими довідками.

Відповідач заперечував проти позовних вимог, надав до суду письмовий відзив на адміністративний позов, у якому зазначив, що Управління завжди користується своїм правом та перевіряє вся довідки, надані особами для призначення пенсії. В даному випадку перевірка довідок, наданих позивачем, неможлива, оскільки підприємство знаходиться на непідконтрольній Українській владі території. Просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30.09.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29.10.2019 справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження та замінено засідання для розгляду справи по суті, призначене підготовче засідання на 26.11.2019.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 10.12.2019.

Сторони по справі до судового засідання не з`явились, про розгляд справи були повідомленні судом належним чином.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи проживає: АДРЕСА_1 .

Відповідач в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

29.03.2019 позивач звернувся до Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про призначення/перерахунок пенсії та надав всі необхідні документи для призначення належної пенсії.

Відповідно до наявного витягу з підсистеми призначення та виплати пенсії відповідача, розпорядженням Покровського об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області, позивачу з 11.02.2019 призначено пенсію довічно.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, при призначенні належної позивачу пенсії, відповідачем не було зараховано до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи: з 03.05.1989 по 25.08.1989 та з 11.01.1990 по 26.04.1990 в ШУ Комсомольське ВО «Жовтеньвугілля»; з 12.07.1990 по 09.11.1996 на шахті «Рассвет» ВО «Шахтарськвугілля»; з 10.11.1990 по 11.11.1992 служба в лавах збройних сил; з 24.12.1992 по 09.02.1994 на шахті «Кіровська» ВО «Жовтеньвугілля»; з 11.02.1994 по 08.08.1994 в ШУ «Комсомольське» ВО «Жовтеньвугілля»; з 09.08.1994 по 19.12.1995 в КП «Шахтар»; з 02.01.1996 по 17.08.1998 на шахті «Комсомолець Донбасу»; з 14.10.1998 по 30.01.1999 в ДВАТ «Шахта ім. 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції» ДПДХК «Жовтеньвугілля»; з 05.02.1999 по 07.06.2000 в ДВАТ «Шахта «Расвєт» ДПХК «Жовтеньвугілля»; з 28.08.2009 по 03.01.2011 та 01.06.2011 по 21.08.2014 в ТОВ «Техресурс».

Не зарахування зазначених періодів роботи позивача, відповідач обґрунтовує тим, що перевірка наданих позивачем уточнюючих довідок, неможлива, оскільки підприємство на якому працював позивач знаходиться на непідконтрольній Українській владі території.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходив з наступного.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1058- ІV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

У відповідності зі статтею 26 Закону № 1058-ІV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з пунктом 2 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці на списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону і в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі - Закон № 1788-XII).

Відповідно до положень п. 16 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-ІV, положення Закону № 1788-XII застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону № 1058-ІV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

На підставі частини 1 статті 44 Закону № 1058-ІV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Закон № 1788-XII відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих.

Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

У відповідності до статті 62 Закону № 1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній норми відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637, визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

До підльгового стажу позивача не було зокрема зараховано періоди роботи з 03.05.1989 по 25.08.1989 та з 11.01.1990 по 26.04.1990 в ШУ Комсомольське ВО «Жовтеньвугілля»; з 12.07.1990 по 09.11.1996 на шахті «Рассвет» ВО «Шахтарськвугілля»; з 24.12.1992 по 09.02.1994 на шахті «Кіровська» ВО «Жовтеньвугілля»; з 11.02.1994 по 08.08.1994 в ШУ «Комсомольське» ВО «Жовтеньвугілля»; з 09.08.1994 по 19.12.1995 в КП «Шахтар»; з 02.01.1996 по 17.08.1998 на шахті «Комсомолець Донбасу»; з 14.10.1998 по 30.01.1999 в ДВАТ «Шахта ім. 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції» ДПДХК «Жовтеньвугілля»; з 05.02.1999 по 07.06.2000 в ДВАТ «Шахта «Расвєт» ДПХК «Жовтеньвугілля»; з 28.08.2009 по 03.01.2011 та 01.06.2011 по 21.08.2014 в ТОВ «Техресурс».

В матеріалах справи наявна копія трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 , в якій за спірні період є записи про роботу позивача на підземних роботах в шахті з повним робочим днем.

Крім того, в зазначеній трудовій книжці позивача наявні записи про проходження останнім військової служби в лавах Радянської армії в період з 10.11.1990 по 11.11.1992.

Згідно статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки Намібії" зазначено, що держави члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але "у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконним і недійсним, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад реєстрації народжень, смертей і шлюбів". Так, у справі "Лоізіду проти Туреччини" (Loizidou v. Turkey 18.12.1986 &да) ЄСПЛ обмежився коротким пунктом посилання на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, то, у справах Кіпр проти Туреччини" (Cyprus v. Nurkey 10.05/2001) та Мозер проти Республіки Молдови та Росії" (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та в подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de fackto та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш смертним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше, означало б зовсім позбавити людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать" (Cyprus v. Turkey 10.05.2001&й ). Спираючись на сформульований у цій справі підхід, ЄСПЛ у справі "Мозер проти Республіка Молдова та Росії" наголосив, що "першочерговим завданням для прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої договірної сторони (тобто є окупованою) (Mozer v . the Republic of Moldova and Russia 23022016 & 142).

Отже, оскільки право позивача, як право на пенсію, ґрунтується на положеннях Закону України "Про пенсійне забезпечення", Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

ЄСПЛ неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України", п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України", п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Таким чином, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

У відповідності до частини 2 статті 3 Конституції України, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно із статтею 21 Конституції України, усі люди є вільними у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Виходячи із зазначеного принципу та гарантування Конституцією судового захисту конституційних прав і свобод, судова діяльність має бути спрямована на захист цих прав і свобод від будь-яких посягань шляхом забезпечення своєчасного та якісного розгляду конкретних справ.

Суд зазначає, що наведені відомості у трудовій книжці про роботу позивача за вказані період та інші надані до суду докази у їх сукупності свідчать про зайнятість останнього на відповідних посадах. Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають, а відтак факт роботи позивача у спірний період підтверджується відповідними записами, які були внесені відповідно до діючого законодавства.

Крім того, доказів, які б спростовували факт роботи позивача повний робочий день у шкідливих умовах праці та інших доказів, які підтверджували б не виконання позивачем роботи у спірні періоди до суду не надано.

Суд звертає увагу, що у трудовій книжці позивача чітко зазначено, що він у спірні періоди працював на посадах, що підтверджують пільговий стаж роботи на підземних ротах.

Щодо періоду проходження позивачем строкової служби в армії, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Тобто враховуючи, що позивач на момент призову на військову службу працював за професією з пільговим характером роботи з повним робочим днем під землею та був звільнений саме з підстави призову на військову службу, період його служби в армії також повинен бути зарахований до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Крім того суд зазначає, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 вказаної Постанови).

Пунктом 17 Постанови № 637 передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.

Згідно з частиною 3 статті 44 Закону № 1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що відповідач призначаючи позивачу пенсію діяв не підставі Конституції та законодавства України.

Проте щодо позовних вимог про скасування розпорядження про призначення пенсії суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Аналізуючи зазначене, з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, приймаючи до уваги протиправність дій відповідача щодо відмови у зарахуванні спірних періодів роботи позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо не зарахування спірних періодів роботи та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 29.03.2019 з зарахуванням визначених періодів роботи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 8 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією № 22685854 від 13.09.2019, позивач за подання адміністративного позову сплатив 768,40 грн. судового збору.

Отже, суд вважає за можливе повернути позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецькій області у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області (85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, 13, ) про визнання частково протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним дії Покровського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Донецької області () щодо не зарахування до пільгового (страхового) стажу періодів роботи ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 03.05.1989 по 25.08.1989 та з 11.01.1990 по 26.04.1990 в ШУ Комсомольське ВО «Жовтеньвугілля»; з 12.07.1990 по 09.11.1996 на шахті «Рассвет» ВО «Шахтарськвугілля»; з 24.12.1992 по 09.02.1994 на шахті «Кіровська» ВО «Жовтеньвугілля»; з 11.02.1994 по 08.08.1994 в ШУ «Комсомольське» ВО «Жовтеньвугілля»; з 09.08.1994 по 19.12.1995 в КП «Шахтар»; з 02.01.1996 по 17.08.1998 на шахті «Комсомолець Донбасу»; з 14.10.1998 по 30.01.1999 в ДВАТ «Шахта ім. 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції» ДПДХК «Жовтеньвугілля»; з 05.02.1999 по 07.06.2000 в ДВАТ «Шахта «Расвєт» ДПХК «Жовтеньвугілля»; з 28.08.2009 по 03.01.2011 та 01.06.2011 по 21.08.2014 в ТОВ «Техресурс»; з 10.11.1990 по 11.11.1992 період проходження військової служби.

Зобов`язати Покровське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 29.03.2019 про призначення пенсії із зарахуванням до пільгового (страхового) стажу періодів роботи з 03.05.1989 по 25.08.1989 та з 11.01.1990 по 26.04.1990 в ШУ Комсомольське ВО «Жовтеньвугілля»; з 12.07.1990 по 09.11.1996 на шахті «Рассвет» ВО «Шахтарськвугілля»; з 24.12.1992 по 09.02.1994 на шахті «Кіровська» ВО «Жовтеньвугілля»; з 11.02.1994 по 08.08.1994 в ШУ «Комсомольське» ВО «Жовтеньвугілля»; з 09.08.1994 по 19.12.1995 в КП «Шахтар»; з 02.01.1996 по 17.08.1998 на шахті «Комсомолець Донбасу»; з 14.10.1998 по 30.01.1999 в ДВАТ «Шахта ім. 60-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції» ДПДХК «Жовтеньвугілля»; з 05.02.1999 по 07.06.2000 в ДВАТ «Шахта «Расвєт» ДПХК «Жовтеньвугілля»; з 28.08.2009 по 03.01.2011 та 01.06.2011 по 21.08.2014 в ТОВ «Техресурс»; з 10.11.1990 по 11.11.1992 період проходження військової служби.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Покровського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (; 85323, Донецька область, м. Мирноград, вул. Центральна, буд. 13) судові витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ).

Вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 10 грудня 2019 року.

Повний текст рішення складено відповідно до ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець