Справа № 140/3028/19
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року ЛуцькСправа № 140/3028/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 07.08.2019 року №795/0-01 про відмову у проведенні перерахунку пенсії та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області призначити пенсію за вислугу років в розмірі 58% грошового забезпечення з 31.07.2019 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 звернувся до відповідача 31.07.2019 року із заявою про перерахунок пенсії у відповідності до розміру, що встановлений ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням №795/0-01 від 07.08.2019 року ГУ ПФУ було відмовлено позивачу у проведенні перерахунку у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Позивач вважає таке рішення відповідача про відмову у проведенні перерахунку пенсії у відповідності до розміру, що встановлено ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з причин того, що позивач звільнений з органів внутрішніх справ України з 20 червня 1997 року у запас за статтею 64Б через хворобу, з вислугою років 21 рік, неправомірним і таким, що підлягає скасуванню, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015 №900-VIII (далі - Закон №900-VIII), який набрав чинності 29.12.2015, були внесені зміни до Закону №2262-ХІІ (у частині шістнадцятій статті 43 після слів «на момент призначення» доповнено словами «або виплати», а слова «призначена пенсія підлягає негайному перерахунку» замінити словами «пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку»; статтю 63 після частини другої доповнити новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських») та Закону №580-VIII (пункт 15 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» доповнено абзацами другим і третім такого змісту: «За колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб. Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України «Про міліцію», зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію»).

Тому, вважає, що відповідно до частин другої, третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ, виникло право на збільшення основного розміру пенсії за вислугу років на 5 процентів з 01.01.2016 року, оскільки позивач був звільнений зі служби саме через хворобу й набув право на перерахунок та виплату пенсії в збільшеному на 5 процентів розмірі (з урахуванням вислуги років - 21р.2м.26д.), а саме в розмірі не 53, а вже 58 процентів відповідних сум грошового забезпечення, що відповідачем до даного часу як за власною ініціативою, так і за заявою позивача добровільно проведено не було.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідач 30.10.2019 року за вх. №18152/19 подав відзив, де просив у задоволенні позову відмовити, оскільки розмір пенсії позивача за 21 календарний рік 2 місяці 26 днів вислуги при звільненні у запас був обчислений відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону №2262-ХІІ (у редакції чинній на час виходу позивача на пенсію) та склав 53% відповідних сум грошового забезпечення (обчислення у процентах: за 20 років вислуги - 50% відповідних сум грошового забезпечення та 3% за 1 рік вислуги понад 20 років).

На час звільнення позивача зі служби, звільнення на підставі п. 65 «б» Положення (у відставку) надавало та надає по даний час всім військовослужбовцям право на розмір за вислугу 20 років - 55% відповідних сум грошового забезпечення. Разом з тим, звільнення на підставі п. 64 «б» Положення (у запас) надавало та надає по даний час всім військовослужбовцям право на розмір за вислугу 20 років - 50% відповідних сум грошового забезпечення.

Станом на час призначення пенсії позивачу (25.06.2003 року) правова норма п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону №2262-ХІІ передбачала: 50% - за вислугу 20 років та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; 55% - за вислугу 20 років звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Щодо посилання позивача на п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII) зазначає, що ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ звільнився 20.06.1997 року, в той час як Закон №580-VIII набрав чинності 07.11.2015 року. З огляду на конституційний принцип незворотності в часі дії закону (ст. 58 Конституції України) ст. 77 Закону №580-VIII про звільнення поліцейських зі служби не може розповсюджуватись на правовідносини минулого часу, а саме на час звільнення позивача зі служби.

Для поліцейських у ст. 13 Закону №2262-ХІІ були внесені доповнення Законом №580-VIII про підставу звільнення поліцейських зі служби на пенсію «через хворобу», яка дає їм право на розмір 55% за 20 років вислуги. Ці доповнення не стосуються колишніх працівників органів внутрішніх справ України, до яких відноситься ОСОБА_1 , так як він не проходив службу у поліції.

Враховуючи вищевикладене, зазначає, що для застосування при розрахунку пенсії розміру 55% за вислугу 20 років позивач повинен бути звільнений «у відставку» за віком або за станом здоровя за п. 65 Положення, в той час як позивача звільнено «у запас» збройних сил за п. 64 «б» Положення (через хворобу), тому ця обставина стала підставою для застосування до позивача при розрахунку пенсії розміру 50% за вислугу 20 років, так як наслідок основний розмір пенсії позивача при звільненні зі служби склав 53% відповідних сум грошового забезпечення.

Таким чином, ГУ ПФУ у Волинській області, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії в розмірі 58% відповідних сум грошового забезпечення діяло виключно в межах повноважень та норм чинного законодавства. З наведених підстав просила у задоволенні позову відмовити повністю.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України, перебуває на обліку у ГУ ПФУ у Волинській області як отримувач пенсії за вислугу років (через хворобу) відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб,. Пенсія позивачу за вислугу років призначена з 01.08.2003 року.

Наказом УМВС України у Волинській області від 20.06.1997 року №58 о/с майор міліції Ольшевський ОСОБА_2 . Ф. заступник начальника відділу тилового забезпечення училища професійної підготовки працівників міліції УМВС звільнений з 20.06.1997 року зі служби в запас збройних сил за п. 64 б (через хворобу) постанови Кабінету Міністрів УРСР Про затвердження положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ від 29.07.1991 №114.

Наказ УМВС України у Волинській області від 20.06.1997 року №58 о/с був винесений на підставі свідоцтва про хворобу №499 від 20.05.1997 року, виданого військово-лікарською комісією УМВС України у Волинській області, у якому зазначено, що ОСОБА_1 непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

31.07.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку розміру пенсії з 25.06.2003 року у розмірі 53% відповідних сум грошового забезпечення.

Листом від 07.08.2019 року №795/0-01 відповідач відмовив позивачу у проведенні такого перерахунку та повідомив, що відповідно до ст. 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та які мають вислугу 20 років і більше: за вислугу 20 років пенсія призначається у розмірі 50%, а звільненим у відставку за віком чи за станом здоров`я та особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» 55% відповідних сум грошового забезпечення. За кожен рік вислуги понад 20 років 3% відповідних сум грошового забезпечення. Згідно документів пенсійної справи позивач звільнений з органів внутрішніх справ України «у запас» за п. 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. Вислуга становить 21 рік. Відтак, правових підстав для проведення перерахунку пенсії зі збільшенням її основного розміру на 5% немає.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсійне забезпечення працівників міліції після звільнення їх зі служби в органах внутрішніх справ здійснюється в порядку та на умовах, встановлених Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Закон України №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на службі в органах внутрішніх справ.

Зазначеним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Досліджуючи доводи позивача про протиправність дій відповідача за наслідками проведення перерахунку пенсії, суд виходить із таких нормативно-правових норм.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, яка набирала чинності з дня її опублікування та застосовується з дня набрання чинності Законом України Про Національну поліцію, встановлено грошове забезпечення поліцейських.

Постановою Кабінету Міністрів від 18.11.2015 року №947, чинною станом на 01.01.2016 року, внесено зміни до Постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268 Про упорядкування структури та умов оплати праці працівників апарату органів виконавчої влади, органів прокуратури, судів та інших органів та затверджено нові схеми посадових окладів керівних працівників та спеціалістів міжрегіонального та регіональних територіальних органів МВС та керівних працівників та спеціалістів міжрегіональних територіальних органів Національної поліції.

Відповідно до абзацу другого пункту 15 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про Національну поліцію від 02.07.2015 року №580-VIII за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Порядку), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 встановлено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затверджений Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року №3-1 (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до пункту 23 Порядку №3-1 перерахунок раніше призначених пенсій проводиться органами, що призначають пенсії, в порядку, установленому статтею 63 Закону. Пенсіонери подають органам, що призначають пенсії, додаткові документи, які дають право на підвищення пенсії.

Згідно з пункту 24 Порядку №3-1 про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії. Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії (додаток 5). Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Водночас, абзацом 1 пункту 4 Порядку №3-1 встановлено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком проведення перерахунку, повідомляють орган ПФУ.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним судом України у постанові від 22.04.2014 року (справа 21-484а13) та від 13.07.2016 року (справа 638/2700/14-а), та враховується при вирішенні цієї справи в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України, згідно якої при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.

Відповідно до пункту а статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 13): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

З наведених норми матеріального права, вбачається, що при перерахунку пенсії особам, які проходили службу в органах внутрішніх справ має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 , позивачу з серпня 2003 року було призначено пенсію за вислугу років, основний розмір якої становить 53% грошового забезпечення (вислуга років 22).

При цьому, безпідставним є посилання позивача на те, що з моменту призначення та на даний час пенсія йому повинна бути призначена (перерахована) у розмірі 58 % від суми грошового забезпечення з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 26 Закону України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 року №2232-XII в редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, було визначено, що звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Згідно із пунктом 62 постанови Кабінету Міністрів УРСР Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ від 29.07.1991 №114 (далі Положення №114) звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби провадиться:

а) у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік), якщо звільнені особи не досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають військові звання і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо звільнені особи досягли граничного віку, встановленого Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» для перебування в запасі осіб, які мають відповідні військові звання або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби (із зняттям з військового обліку).

Проаналізувавши зміст наведених вище норм законодавства в їх сукупності і системному зв`язку, суд вважає, що для визначення відсотку грошового забезпечення, з якого проводиться обчислення розміру пенсії - 50 чи 55, визначальне значення мала форма звільнення зі служби, а саме у відставку чи у запас.

Відповідно до вимог Положення №114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу на підставі п. 64 «б». В той час як, особи рядового і начальницького складу звільняються зі служби у відставку (із зняттям з військового обліку) через хворобу на підставі п. 65 «б» вказаного Положення.

Як встановлено судом ОСОБА_1 перебував на посаді заступника начальника відділу тилового забезпечення училища професійної підготовки працівників міліції УМВС та наказом УМВС України у Волинській області від 20.06.1997 року №58 о/с звільнений з 20.06.1997 року зі служби в запас збройних сил за п. 64 б (через хворобу) Положення №114.

Згідно із пунктом 64 б Положення №114 (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що позивача звільнено з органів МВС України у запас через хворобу (п. 64 «б» Положення №114), а не «у відставку через хворобу» (п. 65 «б» Положення №114).

Із змісту пункту а статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) вбачається, що пенсія за вислугу років в розмірі 55 % відповідних сум грошового забезпечення призначається лише особам, звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, а всім іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, в тому числі звільненим у запас (на підставі п. 64 Положення) - у розмірі 50 %.

Станом на час призначення пенсії позивачу правова норма п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону №2262-ХІІ передбачала: 50% - за вислугу 20 років та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення; 55% - за вислугу 20 років звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я та за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Оскільки, як зазначено вище, позивача звільнено з військової служби у запас, а не у відставку, тому підстав для перерахунку його пенсії з розрахунку 58% (55% + 3%) грошового забезпечення, немає, а відповідачем, при призначенні пенсії ОСОБА_1 (за вислугу років - 21 рік), було правомірно визначено основний розмір пенсії 53 % відповідних сум грошового забезпечення.

Щодо посилання позивача на протиправність рішення відповідача (у формі листа) про відмову в перерахунку пенсії, призначеної у 2003 році із застосуванням при цьому норми про звільнення зі служби поліцейського через хворобу (п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII) суд зазначає наступне.

07.11.2015 року набрав чинності Закон України Про Національну поліцію від 02.07.2015 №580-VIII, крім окремих положень, визначених у пункті 1 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення цього Закону (далі Закон №580-VIII).

Згідно з абзацом другим пункту 15 Розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №580-VIII за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

З дати набрання чинності Законом №580-VIII, п. «а» ч. 1 ст. 13 Закон №2262-ХІІ було доповнено переліком осіб, яким при призначенні пенсії за вислугу років, за 20 років вислуги застосовується розмір пенсії 55 %.

Так, відповідно до п. «а» ч. 1 ст. 13 Закону №2262-ХІІ (з 07.11.2015) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», звільненим зі служби у Службі судової охорони за віком чи через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до пунктів 2, 3частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:

2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції;

3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції.

Таким чином, до звільнених у відставку за віком або у відставку за станом здоров`я, яким пенсії за вислугу років призначаються за вислугу 20 років - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення, додалися особи, звільнені зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Разом з тим, судом встановлено, що ОСОБА_1 з міліції звільнився 20.06.1997 року, в той час як Закон №580-VIII набрав чинності 07.11.2015 року. Для поліцейських у ст. 13 Закону №2262-ХІІ були внесені доповнення Законом №580-VIII про підставу звільнення поліцейських зі служби на пенсію «через хворобу», яка дає їм право на розмір 55% за 20 років вислуги. Ці доповнення не стосуються колишніх працівників органів внутрішніх справ України, до яких відноситься ОСОБА_1 , так як він не проходив службу у поліції.

Таким чином, доводи позивача про те, що з моменту набуття чинності Законом № 580-VIII у нього виникло право на перерахунок пенсії у розмірі 55% за вислугу 20 років, суд вважає безпідставними, оскільки Закон № 580-VIII набув чинності з 07.11.2015 року, тобто після звільнення позивача зі служби, не має зворотної дії в часі і ним, чи іншими законами не передбачено зміни формулювання підстав звільнення зі служби співробітників міліції, які були звільнені до набрання чинності цим законом і відповідного перерахунку пенсії.

З огляду на конституційний принцип незворотності в часі дії закону стаття 77 Закону №580-VIII про звільнення поліцейських зі служби не може розповсюджуватись на правовідносини минулого часу, а саме на час звільнення позивача зі служби, оскільки, відповідно до приписів частини першої статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Житомирського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2018 року у справі №566/846/17, Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 року у справі №803/912/18 та від 26.03.2019 року у справі №140/2327/18.

Таким чином, оскільки позивача звільнено зі служби не у відставку, а у запас у зв`язку з хворобою, то відповідно до наведених норм та встановлених обставин справи ОСОБА_1 правомірно призначено пенсію у розмірі 53 % грошового забезпечення, а тому немає підстав проведення перерахунку та виплати пенсії позивача у розмірі 58 % відповідних сум грошового забезпечення.

Відтак, з вищевказаних підстав у задоволенні позову слід відмовити.

Серед критеріїв оцінювання судом рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, є принцип законності, що закріплений у ч.2 ст.19 Конституції України, відповідно до якого органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом не підтвердилися обставини щодо порушення відповідачем прав, свобод та інтересів позивача, а позивачем не надано суду належних доказів на підтвердження позовних вимог.

Таким чином, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 242, 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статями 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич