Справа № 480/31/19
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2019-11-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2019 р. Справа № 480/31/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Соп`яненка О.В.,
за участю секретаря судового засідання - Усенко І.М.,
представника позивача Чугаєнко О.М.,
представника відповідача Заславської О.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що наказом командира в/ч НОМЕР_2 від 14.06.2018 № 402 йому оголошено сувору догану та стягнуто на відшкодування заподіяної шкоди 479 407,17 грн. Наказ винесено на підставі акту службового розслідування про нестачу майна служби РАО.
Розслідування проведено за результатами документальної ревізії служби ракетно-артилерійського озброєння військової частини НОМЕР_3 за період з 30.12.2016 по 14.05.2018. ревізією встановлено нестачу монокулярів нічного бачення у кількості 4 шт. та кріплень до них у кількості 6 шт. Відповідно до акту ревізії монокуляри були отримані ОСОБА_1 09.03.2016 з в/ч НОМЕР_4 .В ході ревізії монокуляри не виявлені, також відсутні документи, що підтверджують їх передачу позивачем до служби РАО. За висновком службового розслідування нестача майна стала можливою внаслідок неналежного виконання позивачем вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.
З такими висновками не погоджується. Уклав контракт про проходження служби 02.09.2015. Перебував на посаді заступника командира в/ч НОМЕР_3 з озброєння начальника технічної частини по 30.04.2016.
На початку березня 2016 року підрозділ виконував бойові завдання в районі м. Авдіївка. Позивач за наказом командира частини вибув у відрядження до м. Миколаїв, де у в/ч НОМЕР_5 отримав 6 монокулярів та 6 кріплень до них. Прибувши за місцем розташування частини здав монокуляри т.в.о. начальника служби РАО старшині Дуляницькому, який вніс відомості про них до книги форми 26 та у подальшому здійснював видачу приладів та кріплень у підрозділи.
ОСОБА_1 . Згідно наказу прибув для подальшого проходження служби до в/ч НОМЕР_6 та приступив до виконання обов`язків у смт. Очеретяне 01.05.2016. При звільненні з посади у в/ч НОМЕР_3 здав усе майно, яке було за ним закріплено, та усю документацію. Ніякої нестачі майна виявлено не було.
Під час службового розслідування повідомив ці обставини особі, що проводила розслідування - майору ОСОБА_2 , який перевірив пояснення у бесіді з Дуляницьким, що на той час вже службу у ЗСУ не проходив. Незважаючи на підтвердження пояснень позивача, відповідальність за нестачу монокулярів було покладено саме на нього.
Після ознайомлення з актом розслідування повідомив т.в.о. Командира в/ч НОМЕР_1 про свою незгоду з висновками розслідування. Знову пояснив, що монокуляри були належним чином Дуляницьким. Також повідомив, що один з монокулярів був втрачений в районі вогневої підтримки при обстрілі. Ще три монокуляри були передані до 72 бригади, яка змінювала підрозділ позивача на позиціях у районі м. Авдіївка. Ніякої перевірки цих пояснень проведено не було. Розслідування проведено поверхово, перевірка пояснень позивача щодо відсутності йог вини у нестачі майна не проведена, акт перевірки відомостей про це не містить.
Розслідуванням не виявлено обставин, що відповідно до Положення є підставою для застосування повної матеріальної відповідальності військовослужбовців. Не встановлено вини позивача у заподіянні шкоди. Також не встановлено і підстав для дисциплінарної відповідальності. Вважає, що п. 9 та п. 12 наказу т.в.о. командира в/ч НОМЕР_1 від 14.06.2018 № 402, якими на позивача накладено стягнення у вигляді суворої догани та стягнуто на відшкодування збитків 479407 грн. 17 коп. є протиправними та підлягають скасуванню. Просить визнати їх протиправними та скасувати. Також просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок грошового забезпечення та виплатити стягнуті за наказом № 402 кошти.
Відповідач у письмовому відзиві позов не визнав. Пояснив, що позивача призначено на посаду начальника бронетанкової служби технічної частини пп НОМЕР_6 наказом від 06.03.2016. Приступив до виконання обов`язків з 01.05.2016. При проведенні ревізії у травні-червні 2018 року виявлено нестачу чотирьох монокулярів та шести штук кріплень до них. Отримання монокулярів підтверджується нарядом в/ч НОМЕР_7 від 08.03.2016 та актом технічного стану у якому отримання приладів власним підписом засвідчив позивач. Документів про подальше передачу монокулярів до військової частини та постановку їх на облік у служби РАО у в/ч пп НОМЕР_8 не виявлено. Відповідно до інвентарного опису матеріально відповідальною особою за прилади, нестача яких виявлена, є ОСОБА_1 .
Статут внутрішньої служби Збройних Сил України вимагає від військовослужбовця берегти державне майно. Облік майна проводиться у порядку, встановленому "Інструкцією з обліку майна у Збройних Силах України", затвердженого Наказом МО України від 17.08.2017 № 440. Приймання майна оформлюється нарядом, який складається у чотирьох примірниках. Військове майно прийняте військовою частиною оприбутковується на підставі накладних, актів приймання-передачі. На складі прийняте майно у день прийняття записується в облікових регістрах.
Відповідно до Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців вони несуть повну матеріальну відповідальність у випадку нестачі, а також знищення чи псування майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети. Розмір шкоди у зв`язку з нестачею приладів визначено у відповідності до п. 16 Положення. Вважає вимоги необґрунтованими, просить у задоволенні позову відмовити.
У судовому засіданні позивач, представник позивача та представник відповідача вимоги та заперечення підтримали із зазначених підстав.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить службу у Збройних Силах України на посаді начальника бронетанкової служби в/ч НОМЕР_1 , має військове звання майор. У період з 29.08.2014 по 30.04.2016 обіймав посаду заступника командира військової частини НОМЕР_3 з озброєння начальника технічної частини. Документальною ревізією служби ракетно-артилерійського озброєння в/ч НОМЕР_3 за період з 30.12.2016 по 14.05.2018, що проведена у червні 2018 року, виявлено, серед іншого, нестачу чотирьох одиниць монокулярів нічного бачення AN PVS-14 та кріплення до них у кількості шести одиниць (т. 1, а.с. 40-46).
За результатами проведеного службового розслідування відповідач дійшов висновку про порушення позивачем вимог пп. 5 ст. 11, п.п. 8 ст. 75 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (т. 1, а.с. 12-27). Наказом командира в/ч НОМЕР_1 № 402 від 14.06.2018 позивачу оголошено сувору догану та стягнуто 479 407,17 грн. на відшкодування заподіяної нестачею майна шкоди ( т. 1, а.с. 52-65).
Стаття 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України взагалі не містить підпунктів, як на те вказує відповідач. Відповідач у наказі цитує абзац 6 ст. 11 відповідно до вимог якого військовослужбовець зобов`язаний знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно. Стаття 75 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України також не містить підпунктів, а відповідачем у наказі процитовано абзац дев`ятий відповідно до вимог якого заступник командира бригади (полку, окремого батальйону) з озброєння (інженерно-авіаційної служби) - начальник технічної частини зобов`язаний перевіряти не менше ніж двічі на рік наявність і технічний стан озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів на складах і в підрозділах, при цьому проводити номерну перевірку стрілецької зброї поточного забезпечення; організовувати щорічне проведення інвентаризації всього озброєння, техніки і майна у службах, результати перевірок та інвентаризації відображати в актах і наказах по бригаді (полку, окремому батальйону).
Наведені норми містять перелік загальних обов`язків військовослужбовця та особи, що виконує обов`язки за посадою заступник командира бригади (полку, окремого батальйону) з озброєння (інженерно-авіаційної служби) - начальник технічної частини. Як зазначено у акті службового розслідування самим відповідачем, монокуляри та кріплення до них були отримані позивачем у в/ч НОМЕР_9 09.03.2016. На посаді позивач перебував до по 30.04.2016. Відповідачем ні у акт службового розслідування, ні у наказі, який оскаржується не зазначено у чому саме полягає невиконання позивачем наведених вимог Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та чи є втрата приладів наслідком такого порушення.
Порядок притягнення військовослужбовців до матеріальної відповідальності на момент видання наказу, що оскаржується, було врегульовано Положенням про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, затвердженого постановою Верховної Ради України від 23.06.1995 №243/95-вр (далі Положення).
Відповідно до п.1 Положення ним визначаються підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами.
Відповідно до п. 2 Положення, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати.
Відповідно до п. 3 Положення військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність за наявності; заподіяння прямої дійсної шкоди; протиправної їх поведінки; причинного зв`язку між протиправною поведінкою і настанням шкоди; вини у заподіянні шкоди. Протиправною визнається така поведінка (дія чи бездіяльність) військовослужбовця або призваного на збори військовозобов`язаного, коли він не виконує (недбало виконує) свої службові обов`язки. Військовослужбовець визнається винним у заподіяній шкоді, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно чи з необережності. Відповідно до п. 4 Положення відшкодування шкоди військовослужбовцями провадиться незалежно від притягнення їх до дисциплінарної чи кримінальної відповідальності за дію (бездіяльність), якою державі було заподіяно шкоду.
Відповідно до п.13 Положення військовослужбовці несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини державі, у разі: а) умисного знищення, пошкодження, псування, розкрадання, незаконного витрачання військового майна або вчинення інших умисних протиправних дій; б) приписки у нарядах та інших документах фактично невиконаних робіт, перекручування звітних даних і обману держави в інших формах; в) заподіяння шкоди особою, яка перебувала у нетверезому стані; г) дій (бездіяльності), що мають ознаки злочину; ґ) недостачі, а також знищення або псування військового майна, переданого їм під звіт для зберігання, перевезення, використання чи для іншої мети.
Наведений у цьому пункті перелік є вичерпним і розширенню не підлягає. В наказі, що оскаржується, відповідачем не зазначено яку саме з наведених обставин ним було встановлено. Не зазначено і чому саме відповідач дійшов висновку про те, що нестача приладів є наслідком винних дій чи бездіяльності позивача.
Крім того, з наданих копій вбачається, що період за який проводилась ревізія не охоплював час перебування ОСОБА_1 на посаді заступника командира військової частини НОМЕР_3 з озброєння начальника технічної частини. Допитаний у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3 пояснив, що у березні 2016 року тимчасово виконував обов`язки начальника служби РАО. ОСОБА_1 прибув з відрядження та привіз монокуляри нічного бачення та кріплення до них. Відомості про отримане майно свідком були відображені у відповідному журналі. У подальшому вони видавались до підрозділів за розпорядженнями командування. Звільнився зі служби і тому не може повідомити у якому стані та де зберігаються документи обліку. За твердженням позивача, що не були спростовані ніякими доказами, ним повідомлялось про такі обставини особі, яка проводила службове розслідування. Також ці обставини були підтверджені самим ОСОБА_3 у розмові з цією особою. Будь-які докази проведення перевірки таких повідомлень відповідачем не надано.
Також самим відповідачем в ході службового розслідування встановлено та відображено у акті, що позивач звільнився з посади у 30.04.2016 та переведений для подальшого проходження служби на іншу посаду. В акті службового розслідування відсутні відомості про встановлення будь-якої нестачі майна чи документів при передачі позивачем посади. Крім того, з акту службового розслідування вбачається, що у січні 2018 року проведена інвентаризація матеріальних засобів служби РАО в/ч НОМЕР_3 . При цьому нестача монокулярів та кріплень не виявлена, нестача у бухгалтерському обліку не відображалась.
За таких обставин, суд вважає, що відповідачем не доведено факту втрати монокулярів та кріплень до них, заподіяння у зв`язку з цим збитків, внаслідок невиконання (неналежного виконання) посадових обов`язків ОСОБА_1 , не доведено і наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної та матеріальної відповідальності.
На підставі викладеного, суд вважає необхідним визнати протиправними та скасувати п.9 наказу від 14.06.2018 №402 , яким на позивача накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани; п.12, яким за шкоду, заподіяну державі стягнуто з ОСОБА_1 479 407 грн. 17 коп. Враховуючи, що за зазначеним наказом проводились утримання з позивача, суд вважає необхідним зобов`язати відповідача провести перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 та виплатити кошти, стягнуті з нього на виконання п.12 наказу від 14.06.2018 №402.
На підставі ст. 139 КАС України стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 704,80 грн., сплачений при зверненні до суду.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати пункт 9 наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 від 14.06.2018 №402 «Про результати службового розслідування», яким накладено на начальника бронетанкової служби військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.
Визнати протиправним та скасувати пункт 12 наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 від 14.06.2018 №402 «Про результати службового розслідування» яким за шкоду, заподіяну державі стягнуто з майора ОСОБА_1 479 407 грн. 17 коп.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 та виплатити кошти, стягнуті з ОСОБА_1 на виконання пункту 12 наказу тимчасово виконуючого обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 від 14.06.2018 №402.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 грн., сплачений при зверненні до суду.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення виготовлено 25.11.2019.

Суддя О.В. Соп`яненко