Справа № 560/2362/19
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2362/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

17 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сушка О.О. Сапальової Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року (рішення прийнято у м. Хмельницькому, дату складання повного тексту рішення та час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Ліквідаційна комісія Управління МВС України в Хмельницькій області про визнання протиправним, скасування висновку та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати висновок про призначення одноразової грошової допомоги від 06.06.2019 про відмову ОСОБА_1 у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 16.07.2018 2 групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850;

- зобов`язати МВС України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, що становить 368200 грн.;

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання МВС України подати у десятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав, що 20.05.2019 на виконання рішення суду від 03.01.2019 в адміністративній справі №560/3823/18 повторно звернувся до голови Ліквідаційної комісії УМВС України у Хмельницькій області з заявою та матеріалами про виплату допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 (далі - Порядок № 850). Ліквідаційна комісія УМВС України у Хмельницькій області направила документи та висновок щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги в сумі 368200 грн до МВС України для затвердження. Проте, департамент фінансово-облікової політики МВС України листом №15/2-2574 від 05.07.2019 надіслав висновок про відмову у призначенні позивачу допомоги, зазначивши, що матеріали ОСОБА_1 не відповідають вимогам пункту 4 Порядку № 850.

3. Позивач вважає, що відмова відповідача у призначенні йому допомоги як інваліду ІІ групи порушує його права та законні інтереси у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з цим позовом.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

4. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30.09.2019 позов задоволено частково.

5. Визнано протиправним та скасовано висновок від 06.06.2019 про відмову у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням 16.07.2018 ІІ групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

6. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв`язку із встановленням 16.07.2018 II групи інвалідності відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850, у розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення другої групи інвалідності, що становить 368200 грн.

7. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНИХ СКАРГ

8. Скаржники вважають оскаржуване рішення незаконним, у зв`язку з чим, просять його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

9. Скаржники зазначили, що після первинного огляду МСЕК пройшло більше двох років, у зв`язку з чим відсутні підстави для виплати одноразової грошової допомоги згідно п. 4 Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 (Порядок №850).

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

10. Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив службу в органах внутрішніх справ та 01.09.2008 звільнений у відставку за п.65 "А".

11. Хмельницькою обласною МСЕК 29.06.2011 встановлено 3 групу інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язаного з проходженням служби в ОВС терміном на 1 рік.

12. При переогляді 01.06.2012 підтверджено 3 групу інвалідності, захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС - довічно та визначено 50% втрати працездатності.

13. Для виплати одноразової грошової допомоги у відповідності до Постанови КМУ від 12.05.2007 №707 «Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або встановлення інвалідності працівника міліції» зібравши необхідні документи, позивач звернувся з відповідною заявою та доданими до неї документами до відділу фінансового забезпечення га бухгалтерського обліку УМВСУ в Хмельницькій області, однак відмовлено у їх прийняті та направлені до МВС України для вирішення питання про виплату допомоги.

14. Позивач 26.06.2008 звернувся зі скаргою до Міністра внутрішніх справ України на неправомірні дії працівників УМВСУ в Хмельницькій області щодо відмови у прийнятті документів на виплату одноразової грошової допомоги у в`язку з встановленням 3 групи інвалідності та відповідного ступеню втрати працездатності та не направлення їх до МВС України. За результатами звернення до МВС України з Управління МВС України в Хмельницькій області 11.07.2012 надійшла відповідь повторно надати необхідні документи для вирішення питання про виплату ОСОБА_1 вказаної одноразової грошової допомоги. Згодом позивач отримав належну одноразову грошову допомогу в сумі 18018 грн, що підтверджується листом МВС України від 13.09.2018 за вих. №15/2- 3391.

15. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я, при переогляді 16.07.2018 Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією встановлено позивачу довічно 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС та визначено 70% ступеню втрати професійної працездатності.

16. ОСОБА_1 10.08.2018 подав відповідний пакет документів із заявою на ім`я голови Ліквідаційної комісії УМВСУ в Хмельницькій області для отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року № 850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції".

17. У вересні 2018 року отримав лист №1038/1 від 17.09.2018 за підписом голови ліквідаційної комісії про те, що матеріали разом із заявою про призначення одноразової грошової допомоги, відповідно до «Порядку та умов призначення одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» направлено для прийняття рішення до МВС України, але на підставі п.4 Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги матеріали повернуто МВС України без права на виплату одноразової грошової допомоги. При цьому додано копію листа МВС України від 13.09.2018 за №15/2-3391 та повідомлено, що оригінали документів позивач зможе отримати в ВФЗБО УМВС в Хмельницькій області.

18. У листі департамент фінансово-облікової політики МВС України вказав, що матеріали з питання призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги повертаються без прийняття рішення з огляду на те, що з дати первинного огляду МСЕК до установлення 2-ї групи інвалідності (16.07.2018) пройшло більше 2-х років, що за умовами п.4 Порядку, не дає права на отримання грошової допомоги в більшому розмірі.

19. Не погоджуючись із такою відмовою Міністерства внутрішніх справ України, позивач в листопаді 2018 року звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Управління МВС України в Хмельницькій області в особі ліквідаційної комісії управління МВС України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

20. Згідно з рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.01.2019 у справі №560/3823/18, яке набрало законної сили 28.03.2019, адміністративний позов задоволено частково. Суд вирішив визнати протиправним та скасувати рішення про відмову Департаменту фінансово - облікової політики МВС України від 13.09.2018 №15/2-3391 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 , одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням 16.07.2018 2 групи інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в ОВС. Зобов`язати Департамент фінансово - облікової політики МВС України повторно розглянути питання щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 відповідно до постанови КМУ від 21.10.2015 №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції" у розмірі 200 - кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності (16.07.2018). В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

21. На виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.01.2019 у справі №560/3823/18 позивач 20.05.2019 повторно звернувся до голови Ліквідаційної комісії УМВС України у Хмельницькій області з заявою та матеріалами про виплату допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850.

22. Голова ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області надіслав подані ОСОБА_1 документи до МВС України для прийняття відповідного рішення.

23. МВС України, на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.01.2019 у справі №560/3823/18, прийняло рішення з питання призначення і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та 06.06.2019 затвердило висновок про відмову в призначенні позивачу одноразової грошової допомоги.

24. Разом з тим, Ліквідаційна комісія Управління МВС України в Хмельницькій області листом від 11.07.2019 №913/121/29/05-2019 повідомила позивачу, що на виконання рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.01.2019 у справі №560/3823/18 матеріали разом із заявою про призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції було направлено для прийняття рішення до МВС України. Вищезазначені матеріали повернуті з відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 № 850 « Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції».

25. З такими діями та рішенням МВС України позивач не погоджується, а тому звернувся до суду з цим позовом.

26. Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

27. Позивач у відзиві на апеляційні скарги вказує, що відповідно до закону України "Про міліцію" від 20.12.1990 №565-ХІІ (далі - Закон №565-ХІІ) має право на отримання одноразової грошової допомоги, як інвалід ІІІ групи, у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

28. Відповідач та третя особа вважають, що позивач не має права на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки з дати первинного огляду та встановлення інвалідності до повторного огляду пройшло більше 2 років, що перевищує передбачений Порядком №850 дворічний термін.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

29. До набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», тобто до 07.11.2015, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України «Про міліцію» та Порядком № 850.

30. Відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності, йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

31. Згідно з пунктом 3 Порядку № 850 грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

32. Днем виникнення права на отримання грошової допомоги є, у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

33. Порядком № 850 визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 Порядку № 850, висновок щодо виплати грошової допомоги. Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 Порядку № 850 документів приймає рішення про призначення або, у випадках передбачених пунктом 14 Порядку № 850, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

34. Відповідно до пункту 4 Порядку № 850 якщо протягом двох років працівникові міліції після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності під час повторного огляду буде встановлено згідно з рішенням медико-соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

35. Пунктом 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" Закон України "Про міліцію" визнано таким, що втратив чинність.

36. За змістом пункту 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

37. Законом №565-ХІІ не встановлено обмежень щодо виплати одноразової грошової допомоги, які передбачені пунктом 4 Порядку №850. Вказана норма Порядку №850 не позбавляє позивача права на отримання одноразової грошової допомоги, а лише встановлює обмеження у розмірі проведення виплати нарахованої суми грошової допомоги в залежності від часу повторного встановлення інвалідності із втратою працездатності після первинного встановлення втрати працездатності. Так само цей пункт Порядку не містить жодних застережень щодо неможливості проведення виплати грошової допомоги у разі встановлення особі після спливу дворічного терміну іншої групи інвалідності чи більшого відсотку втрати працездатності.

38. Отже, суд першої інстанції правильно встановив, що вичерпний перелік випадків, за яких особі може бути відмовлено у призначенні грошової допомоги, визначено у пункті 14 Порядку №850, і підстави, з якої виходив скаржник, вказана норма не містить.

39. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, в постановах від 13 лютого 2018 року у справі № 808/1866/16, від 18 жовтня 2018 року у справі №369/13187/17, від 28 березня 2019 року у справі №296/10138/16-а.

40. Як встановлено судом, Хмельницькою обласною МСЕК 29.06.2011 позивачу встановлено 3 групу інвалідності внаслідок захворювання, що пов`язаного з проходженням служби в ОВС терміном на 1 рік.

41. При переогляді 01.06.2012 підтверджено 3 групу інвалідності, захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС - довічно та визначено 50% втрати працездатності.

42. При переогляді 16.07.2018 Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією встановлено позивачу довічно 2 групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС та визначено 70% ступеню втрати професійної працездатності.

43. Повторно відмовляючи у призначенні одноразової грошової допомоги відповідач вказує на ту обставину, що позивачу вперше встановлено 3 групу інвалідності у 2011 році, тоді як 2 групу інвалідності встановлено у 2018 році, що значно перевищує дворічний термін.

44. Колегія суддів зауважує, що відповідач, приймаючи рішення про відмову, не звертає увагу на ту обставину, що позивачу 29.06.2011 довідкою МСЕК за результатами саме первинного огляду встановлено третю групу інвалідності.

45. З огляду на наведене, відповідач, відмовляючи позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги, діяв всупереч нормам чинного законодавства, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

46. Таким чином, така підстава для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги, як сплив дворічного строку між первинним та повторним медичним обстеженням є незаконною.

47. Колегія суддів не вбачає підстав вважати, що судом першої інстанції відбулось втручання у дискреційні повноваження МВС України щодо прийняття рішень пов`язаних із виплатою одноразової грошової допомоги.

48. Так За змістом Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року на 316-й нараді під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

49. Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

50. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

51. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

52. Така позиція суду повністю узгоджується із позицією Верховного суду України, викладеною в постанові Пленуму №13 від 24.10.2008, згідно з якою, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень та з позицією Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, і суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

53. Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

54. Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

55. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

56. У рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

57. Суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні Олссон проти Швеції від 24.03.1988, згідно якої запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правої культури державних службовців. Обсяг цих повноважень суб`єкта владних повноважень повинен мати чіткі межі застосування, рішення органу має бути визнано протиправним, у разі, коли істотність порушення процедури потягнуло його неправильність, а за наявністю правової можливості (якщо йдеться про прийняття органом одного з двох рішень надати чи ні певну можливість здійснювати певні дії) суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень ( у тому числі колегіальний орган) прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

58. Таким чином, надаючи правову оцінку належності обраного заявником способу захисту, слід зважати й на його ефективність з точки зору і статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому, зобов`язання судом суб`єкта владних повноважень прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.

59. Оскільки, рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 03.01.2019 у справі №560/3823/18 визнано необґрунтованими посилання МВС України на пункт 4 Порядку №850, в якості підстави для відмови у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги, однак МВС України, не зважаючи на вказане судове рішення, повторно відмовило у виплаті позивачу одноразової грошової допомоги з посиланням на пункт 4 Порядку №850, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що належним способом порушеного права позивача є зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу.

60. При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що зобов`язання судом вчинити скаржника дії, які з урахуванням встановлених судом обставин, скаржник був зобов`язаний вчинити згідно вимог Закону, жодним чином не свідчить про втручання суду у дискрецію апелянта.

61. Доводи апеляційних скарг являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана правильно, а відтак у задоволенні апеляційних скарг слід відмовити.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНИХ СКАРГ.

62. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

63. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

64. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

65. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

66. Переглянувши судове рішення в межах апеляційних скарг, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційні скарги відповідача та третьої особи слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Міністерства внутрішніх справ України, Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 грудня 2019 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сушко О.О. Сапальова Т.В.