Справа № 823/1092/17
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 823/1092/17 Суддя (судді) першої інстанції: В.О. Гаврилюк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши в порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року (місце ухвалення: місто Черкаси, час ухвалення: 09 годин 55 хвилин, дата складання повного тексту: 02 жовтня 2017 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними та скасування наказів від 09.06.2017 р. № 1502 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області» в частині звільнення зі служби в поліції старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області капітана поліції ОСОБА_1 , № 152 о/с «По особовому складу», згідно якого ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України); поновлення на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 10.06.2017 р.; стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 10.06.2017 р. по дату постановлення судового рішення.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано пункт 1 наказу Головного управління Національної поліції України в Черкаській області від 09.06.2017 р. № 1502 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції ГУНП в Черкаській області».

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Національної поліції України в Черкаській області № 152 о/с від 09 червня 2017 року, згідно якого ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України)

Поновлено ОСОБА_1 на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області з 10 червня 2017 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги залишити без задоволення, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовував тим, що під час розгляду справи відповідачем надано копії матеріалів службового розслідування, які містять пояснення т.в.о. начальника Уманського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_4, в яких останній зазначив, що 01.06.2017 року він віддав усний наказ особовому складу Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області про заборону залишати приміщення Уманського РВП та готуватися до наради, яку він мав особисто провести о 18.00 год., проте, позивач, ігноруючи вказівку керівника, самовільно залишив приміщення Уманського РВП, чим грубо порушив службову дисципліну.

Апелянт зазначив, що відповідно до вимог ст. ст. 4-5 Дисциплінарного статуту ОВС начальники в межах наданих їм повноважень можуть видавати накази, які є обов`язковими для виконання. Накази можуть даватись як в усній, так і в письмовій формі.

Апелянт вважав вчинені позивачем проступки несумісними із подальшим проходженням ним служби в поліції.

Також, на думку апелянта, наявність чи відсутність вироку в кримінальному проваджені не впливала на оцінку дисциплінарного проступку, вчинення якого доведене матеріалами службового розслідування.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2017 р. постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 26.09.2017 р. скасовано та прийнято нову постанову про відмову у задоволенні позову.

Постановою Верховного Суду від 14.11.2019 р. касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 21 листопада 2017 року скасовано, адміністративну справу № 823/1092/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, направлено на новий розгляд до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Направляючи справу на новий апеляційний розгляд, суд касаційної інстанції, погодившись із висновком суду апеляційної інстанції в частині можливості накладення дисциплінарного стягнення до ухвалення вироку у кримінальній справі, вказав, що під час нового розгляду суду апеляційної інстанції необхідно дослідити питання поважності причин відсутності позивача на службі 08 червня 2017 року та 09 червня 2017 року, ураховуючи ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02 червня 2017 року в справі № 711/4409/17, якою на капітана поліції ОСОБА_1 покладено ряд обмежувальних обов`язків, однин із яких передбачає утримуватися від спілкування із працівниками Уманського РВП, та ухвалу Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02 червня 2017 року в справі № 711/4408/17, якою позивача відсторонено від посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Уманського районного ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області строком на два місяці. Крім того, суду апеляційної інстанції необхідно дослідити журнал приходу на роботу та залишення робочого місця працівниками Уманського районного відділу поліції УВП ГУНП в Черкаській області станом на 01 червня 2017 року та на підставі чого надати оцінку аргументів позивача про відсутність на робочому місці 01 червня 2017 року свідка ОСОБА_2 .

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов лист відповідача, зареєстрований 09.12.2019 р. 44725, до якого долучено копію журналу розстановки нарядів за 01.06.2017 р. та довідку про отримання ухвали Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02.06.2017 р. у справі № 711/4408/17, якою позивача відсторонено від посади, 15.06.2017 р.

У відповідності до ч. 5 ст. 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 12.12.2019 р. постановлено про перехід до розгляду справи в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України та відмовлено у задоволенні клопотання позивача про виклик свідка з огляду на неявку позивача в судове засідання суду апеляційної інстанції для підтримання заявленого клопотання.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів встановила таке.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач згідно послужного списку № 0044213 проходив службу в органах Національної поліції з 07.11.2015 р. на посаді оперуповноваженого Уманського відділення поліції ГУ НП, а з 09.12.2016 р. - на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції ГУ НП.

Наказом ГУНП в Черкаській області від 02.06.2017 р. № 1458 «Про призначення та проведення службового розслідування» призначено службове розслідування у зв`язку із реєстрацією в Єдиному реєстрі досудових розслідувань відомостей про скоєння службовими особами Уманського районного відділення поліції ГУНП в Черкаській області кримінального правопорушення.

За результатами службового розслідування складено висновок від 09.06.2017 р.

Вказаним висновком рекомендовано за грубе порушення службової дисципліни і законності, порушення вимог ст. ст.1, 4, 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, вимог Закону України «Про Національну поліцію», Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 р. № 1179, яке виразилось у невиконанні усного наказу начальника щодо заборони виїзду за межі приміщення підрозділу та прогулах з 08.06.2017 р. по 09.06.2017 р. включно, що суттєво підриває імідж та репутацію поліції, тобто вчинення проступків, які не сумісні з перебуванням на службі в поліції, старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції ГУ НП капітана поліції ОСОБА_1 звільнити зі служби в поліції.

На підставі висновку службового розслідування, уповноваженими особами відповідача було оформлено подання про звільнення позивача зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України) Закону України «Про Національну поліцію».

Згідно з наказом ГУНП в Черкаській області від 09.06.2017 р. № 1502 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих поліцейських Уманського районного відділення поліції ГУНП в Черкаській області» за грубе порушення службової дисципліни і законності, порушення вимог ст. ст.1, 4 та 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, вимог Закону України «Про Національну поліцію», Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 р. № 1179, яке виразилось у невиконанні усного наказу начальника щодо заборони виїзду за межі приміщення підрозділу та прогулах з 08.06.2017 р. по 09.06.2017 р. включно, що суттєво підриває імідж та репутацію поліції, тобто вчинення проступків, які не сумісні з перебуванням на службі в поліції, старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції ГУ НП капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Наказом ГУНП в Черкаській області від 09.06.2017 р. № 152о/с старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Уманського районного відділення поліції Уманського відділу поліції ГУ НП капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України) Закону України «Про Національну поліцію».

Підставою для прийняття вказаного наказу слугував наказ ГУНП в Черкаській області від 09.06.2017 р. № 1502.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. № 580-VIII (далі - Закон № 580) Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Національна поліція України діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України ( частина 1 статті 8 Закону № 580).

Частиною 1 статті 64 Закону № 580 передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: «Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки».

Статтею 18 Закону № 580 встановлено основні обов`язки поліцейського. Зокрема, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Згідно ст. 19 Закону № 580 поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Аналогічні норми викладені у пунктах 10, 23 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, яке затверджено постановою Кабінету Міністрів УССР від 29.07.1991 р. № 114.

Сутність службової дисципліни, обов`язки осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ України (далі - особи рядового і начальницького складу) стосовно її дотримання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, порядок і права начальників щодо їх застосування, а також порядок оскарження дисциплінарних стягнень визначає Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України, затверджений Законом України від 22.02.2006 р. № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут, що був чинним на момент виникнення спірних правовідносин).

Статтею 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна - дотримання особами рядового та начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно із статтею 2 Дисциплінарного статуту, дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Відповідно до статті 5 Дисциплінарного статуту за вчинення дисциплінарного проступку особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим статутом.

Види дисциплінарних стягнень за порушення службової дисципліни наведені в статті 12 Дисциплінарного статуту, найсуворішим з яких є звільнення з органів внутрішніх справ, що застосовується як крайній захід дисциплінарного впливу.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на осіб рядового і начальницького складу врегульовано статтею 14 Статуту.

Зокрема, з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону № 580 поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Дослідивши матеріали справи, в тому числі пояснення осіб, відібрані в ході проведення службового розслідування, колегією суддів з урахуванням висновків суду касаційної інстанції у даній справі встановлено наступне.

Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02 червня 2017 року у справі № 711/4408/17 позивача відсторонено від посади старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Уманського районного ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області строком на два місяці.

Також ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02 червня 2017 року у справі № 711/4408/17 на позивача покладено обов`язок утримуватись від спілкування із працівниками Уманського РВП.

Як свідчать матеріали справи, в період часу з 08.06.2017 р. по 09.06.2017 р. включно позивач був відсутній на службі.

За результатами службового розслідування було встановлено, що така відсутність мала місце без поважних причин.

Натомість, в матеріалах справи наявні копії ухвал Придніпровського районного суду міста Черкаси від 02 червня 2017 року, якими позивача було відсторонено від посади та покладено обов`язок утримуватись від спілкування із співробітниками, що спростовує доводи відповідача та висновки службового розслідування в цій частині.

При цьому, факт обізнаності відповідача про вказані обставини з 15.06.2017 р. жодним чином не впливає на обґрунтованість причин відсутності позивача на робочому місці 8 та 9 червня.

Відтак доводи апеляційної скарги про грубе порушення позивачем Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, вимог Закону України «Про Національну поліцію», Правил етичної поведінки поліцейських з підстав відсутності два дні на робочому місці спростовуються матеріалами справи.

Також з висновку службового розслідування вбачається, що усним наказом т.в.о. начальника Уманського ВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_4, особовому складу Уманського РВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області заборонено залишати приміщення Уманського РВП та наказано готуватися до наради, яку він мав особисто провести о 18.00 год., проте, позивач, ігноруючи вказівку керівника, самовільно залишив приміщення Уманського РВП, чим грубо порушив службову дисципліну.

З даного приводу колегія суддів зазначає, що у відповідності до ч. 3 ст. 91 Закону № 580 для поліцейських установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, а для курсантів (слухачів) вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які готують поліцейських, - шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем.

Згідно внутрішнього розпорядку для поліцейських, державних службовців, робітників та службовців апарату ГУ НП в Черкаській області, затвердженого наказом ГУНП від 12.08.2016 р. № 1395, робочими днями визначено: понеділок, вівторок, середу, четвер, п`ятницю, вихідними днями: суботу та неділю.

Натомість, як свідчать матеріали справи, та не заперечується позивачем, останній 01.06.2017 р. (четвер) об 15 годині 15 хвилин покинув робоче місце. Факт затримання позивача мав місце близько 17:00 того ж дня.

Відтак у спірний період часу мало місце очевидне порушення внутрішнього розпорядку позивачем.

Колегія суддів зауважує, що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Позивач повинен був вжити заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції, одночасно уникаючи вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби.

Натомість, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до безпосереднього керівника з відповідним рапортом про необхідність покинути робоче місце з причин, не пов`язаних із несенням служби.

Крім того, як вбачається із спецповідомлення начальника Головного управління Національної поліції в Черкаській області, при затриманні встановлено, що позивач перебував на службі у цивільному одязі без табельної вогнепальної зброї та спецзасобів.

Вказане, на думку суду апеляційної інстанції, є достатнім для висновку про правомірність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до ч. 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту при визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо.

В частині обрання виду дисциплінарного стягнення, колегія суддів зауважує, що керівник, уповноважений на прийняття відповідних рішень, наділений правом за внутрішнім переконанням встановлювати рівень тяжкості проступку.

В свою чергу, колегія суддів вважає, що обставини, за яких було допущено проступок, можуть свідчити про грубе порушення позивачем службової дисципліни, з огляду на що не вбачає у оскаржуваних рішеннях ознак непропорційності виду стягнення ступеню тяжкості проступку.

Щодо доводів відповідача про підтвердження отримання позивачем усного наказу капітана поліції ОСОБА_4 самим ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , колегією суддів з копії журналу розстановки нарядів за 01.06.2017 р. вбачається, що останній 01.06.2017 р. з 08 год. 00 хв. заступив на добове чергування.

Відтак на виконання вказівки Верховного Суду у цій справі колегією суддів встановлено, що доводи позивача про відсутність вказаної особи на робочому місці 01.06.2017 р. спростовуються матеріалами справи.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги частково спростовують позицію суду першої інстанції та приймаються колегією суддів в цій частині в якості обґрунтованих.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення не у повній відповідності до норм матеріального та процесуального права, а тому наявні підстави для його часткового скасування.

Відповідно до ст. 139 КАС України питання про розподіл судових витрат вирішенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 139, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.

Постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року в частині задоволення позовних вимог скасувати.

В цій частині ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

В іншій частині постанову Черкаського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2017 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 12.12.2019 р.)