Справа № 460/3079/19
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2019 року м. Рівне №460/3079/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербакова В.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправними дії Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо призначення позивачу пенсії по віку призначеної 25.01.2018 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки;

зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію по віку відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки, починаючи з 25.01.2018 року з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позову зазначає, що з 25.01.2008 позивачу була призначена пенсія державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу". На підставі заяви від 25.01.2018 позивачу була призначена пенсія за віком згідно з положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Призначаючи пенсію за віком пенсійна виплата була обчислена з урахуванням середнього показника заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки. Однак, показник середньої заробітної плати за 2016, 2017 роки є значно вищим, а тому застосування вказаного показника при призначенні з 25.01.2018 пенсії, розмір пенсійної виплати був би більшим. Таким чином, внаслідок застосування показника середньої заробітної плати за неналежний період при призначенні пенсії за віком з 25.01.2018 позивачу було зменшено розмір пенсії, а відтак порушено гарантоване право на належний соціальний захист. На підставі викладеного, позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 04.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень вказав, що оскільки позивач реалізувала своє право на призначення пенсії за віком та з 25.01.2018 обрала отримання пенсії за віком згідно із Законом України "Про державну службу" підстави для обчислення з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні за 2016-2017 роки відсутні. Також, відповідач зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом. Таким чином, відповідач стверджує, що в спірних правовідносинах діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, що визначенні чинним законодавством та Конституцією України, у зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

З 25.01.2008 позивачу була призначена пенсія державного службовця відповідно до Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII.

25.01.2018 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення/перерахунок пенсії, за змістом якої просила перевести її на інший вид пенсії, а саме: на пенсію за віком згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV.

За змістом розпорядженням від 30.01.2018 №150798 позивачу призначена пенсія за віком з 25.01.2018. Окрім того, зі змісту розпорядження також слідує, що відповідачем був врахований середній показник заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки в розмірі 3764,40 грн.

01.07.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просила зазначити, який показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії та який відсоток вартості одного року страхового стажу враховувалися при обчисленні розміру її пенсії..

Листом від 30.07.2019 за №Р-811/07.1-59 відповідач повідомив позивачу, що розрахунок його пенсії був здійснений у відповідності до вимог чинного законодавства із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% та показника середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки в розмірі 3764,40 грн.

Позивач, не погоджуючись з такими діями відповідача, звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи вказаний спір по суті та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1058, пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 9 Закону № 1058 передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону № 1058, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Частиною другою статті 40 Закону № 1058 (в редакції, чинній станом на 25.01.2018) встановлено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Згідно з частиною третьою статті 45 Закону № 1058, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі, при переведенні вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Аналіз наведених вище норм права дозволяє дійти висновку, що Законом № 1058 регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058.

Судом встановлено, що 11.10.2017 набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VIII, яким, зокрема, доповнено Розділ XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 пунктом 4-4.

Згідно з абзацом першим пункту 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058, з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %.

З аналізу змісту вказаної норми слідує, що застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 % здійснюється виключно в разі призначення пенсії згідно з Законом № 1058 у період з 01.10.2017 по 31.12.2017.

Матеріалами справи підтверджується, що заява про призначення пенсії за віком згідно з Законом № 1058 була подана позивачем 25.01.2018 та в силу вимог частини третьої статті 45 вказаного Закону така пенсія призначена саме з 25.01.2018, а тому положення абзацу першого пункту 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 в даному випадку не застосовуються до спірних правовідносин.

Натомість, абзацом другим пункту 4-4 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058 передбачено, що у період з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2016 та 2017 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Аналогічні положення також закріпленні в частині другій статті 40 Закону № 1058.

Разом з тим, судом встановлено, що пенсія за віком, тобто на умовах Закону № 1058, була призначена позивачу з 25.01.2018 вперше, тому обчислення її розміру відповідач мав здійснювати із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки.

Разом з тим, наявною в матеріалах справи копією розпорядженням від 30.01.2018 №150798 підтверджується, що при обчисленні розміру пенсійної виплати позивача з 25.01.2018 відповідачем був застосований середній показник заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014, 2015, 2016 роки.

При цьому, суд зауважує, що згідно з даними, розміщеними на офіційному веб-сайті Пенсійного фонду України, показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до Закону № 1058 враховується для обчислення пенсії були наступними: у 2014 році - 3149 гривень 45 копійок; у 2015 році - 3661 гривень 41 копійка; у 2016 році - 4482 гривні 35 копійок; у 2017 році - 6273 гривні 45 копійок (https: //www.pfu.gov.ua/category/poslugi/pensioneram/pokazniki-serednoyi-zarobitnoyi-plat-pensioneram /arhiv-zapitannya-vidpovidi-peremishhenim-pokazniki-serednoyi-zarobitnoyi-plat-pensioneram/).

Тобто, показник середньої заробітної плати за 2016, 2017 роки ((4482,35 грн + 6273,45 грн) / 2 = 5377,90 грн) є значно вищим, ніж показник середньої заробітної плати за 2014, 2015, 2016 роки ((3149,45 грн + 3661,41 грн + 4482,35 грн) / 3 = 3764,40 грн), а тому, відповідно, в разі застосування при призначенні позивачу пенсії за віком з 25.01.2018 показника середньої плати за 2016, 2017 роки розмір пенсійної виплати останнього був би більшим.

Таким чином, внаслідок застосування показника середньої заробітної плати за неналежний період при призначенні позивачу пенсії за віком з 25.01.2018 відповідачем було значно зменшено розмір його пенсії, а відтак порушено гарантоване право останнього на належний соціальний захист.

Щодо тверджень відповідача про порушення позивачем строку звернення до суду з даним адміністративним позовом, то суд вважає його необґрунтованим з огляду на наступне.

В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і дію принцип верховенства права(статті 1, 3 та 8).

Основний Закон також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

При цьому, Основний Закон містить імперативну норму, згідно з якою громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом; не може бути привілеїв чи обмежень, зокрема, за ознаками місця проживання або іншими ознаками (стаття 24).

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач є пенсіонеркою.

Суд зазначає, що адміністративний суд не може застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду у справах з вимогами, пов`язаними з виплатою інших складових доходу та доходу в цілому, до якого належить пенсія.

Із зазначеного вбачається, що у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення застосування до адміністративного позову шестимісячного строку звернення до суду, встановленого частиною другою статті 122 КАС України, має наслідком неможливість реалізувати право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час без обмеження будь-яким строком.

З огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення частини першої статті 122 КАС України в системному зв`язку з положенням частини другої статті 46 Закону №1058 суд дійшов висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.

Таким чином, позивачем не порущено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов необхідно задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України суд присуджує на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40грн., сплачених відповідно до квитанції №2 від 29.10.2019, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Короленка, 7; ) - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Сарненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо призначення ОСОБА_1 з 25.01.2018 пенсії по віку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014-2016 роки.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію по віку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2016 та 2017 роки, починаючи з 25.01.2018 з урахуванням раніше виплачених сум

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривні 40 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 18 грудня 2019 року.

Суддя Щербаков В.В.