Справа № 415/9742/19
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 415/9742/19
Провадження № 2-а/415/411/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

за участю позивача - ОСОБА_3 ,

за участю представника позивача - Петрощук К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Гончарова Дмитра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

22.11.2019 року до Лисичанського міського суду Луганської області надійшли матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_3 до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Гончарова Дмитра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 09 листопада 2019 року, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI PADJERO з державним номерним знаком НОМЕР_1 по вулиці Єгорова, 1, приблизно о 16 годині 16 хвилин дня, був зупинений на вимогу патрульного. На його запитання про підстави зупинки, патрульний не зміг чітко пояснити, що саме він порушив та де саме він порушив правила ввімкнення світлових пристроїв - фари ближнього (дальнього) світла у темну пору доби.

В подальшому отримав постанову про накладання адміністративного стягнення в сумі 425 гривень та 850 гривень відповідно.

Оскільки, працівником поліції було винесено постанову про нібито вчинення ним правопорушення без існування будь-яких доказів, свідків та вчинення ним самого правопорушення, він вважає, що винесення постанови лише на підставі надуманих власних переконань працівником поліції є незаконним та суперечить діючому законодавству України, а тому порушує його права. Оскільки працівник поліції вчинив відносно нього незаконні дії щодо винесення незаконної, необґрунтованої постанови без надання будь-яких доказів того, що ним були порушені п.п. 2.1а, 2.3б, 2.1ґ, 2.4а, 19.1а, Правил дорожнього руху України, а саме: що нібито він при керуванні транспортним засобом порушив правила ввімкнення світлових пристроїв - фари ближнього (дальнього) світла у темну пору доби, вважає, що постанова серії ДП18 № 670246, про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, винесена з порушенням його прав та чинного законодавства України, а як з цього слідує є необґрунтованою та незаконною і підлягає скасуванню з наступних обставин.

Справа була розглянута на місці зупинки транспортного засобу, а не за місцем знаходження органу, який уповноважив розглядати такі справи.

Крім того, відповідач навіть не перевірив, викладену позивачем інформацію, не опитав його ані письмово ані усно та відразу однобічно розглянув справу про адміністративне правопорушення та явно помилково прийшов до такого висновку.

Також не складався і протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог п. 5 інструкції «З оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах національної поліції», затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 року та зареєстрованої в Мінюсті України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941.

А такі хибні міркування відповідача ведуть до того, що взагалі органами поліції не складаються протоколи про адміністративні правопорушення, що не відповідає дійсності. Так, згідно з Інструкцією «З оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах національної поліції», затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 року та зареєстрованої в Мінюсті України 01 грудня 2015 року за № 1496/27941, а саме: п. 2- протоколи складають посадові особи органів національної поліції Відповідно до абз. 2 п. 3 вказаної інструкції, якщо під час винесення постанови про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення що на неї накладається, уповноважена особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Тобто, посилання відповідача на те, що органи національної поліції не складають протоколи в справах про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесений до їх компетенції, явно не відповідають дійсності.

На підставі викладеного, просив суд визнати дії інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Гончарова Д.В. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП України (на підставі постанови про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі серії ДП18 № 670246 від 09.11.2019 року протиправними та визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ДП18 № 670246 від 09.11.2019 року складену у відношенні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а провадження по справі закрити.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_3 вважає постанову серії ДП18 № 670246 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.11.2019 протиправною, у зв`язку з чим просить її скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення ОСОБА_3 від 09.11.2019.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

26.11.2019 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/9742/19 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

06.12.2019 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_3 від 09.11.2019.

В судовому позивач ОСОБА_3 підтвердив факти, викладені в адміністративному позові, підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити його позов у повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача Петрощук К.В. підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач інспектор Гончаров Д.В. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмове клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності.

Вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 670246 від 09.11.2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом MITSUBISHI PADJERO з державним номерним знаком НОМЕР_1 09.11.2019 року о 16 годині 16 хвилин у місті Сєвєродонецьку по вулиці Єгорова, б.1, порушив п.п. 2.1а, 2.3б, 2.1ґ, 2.4а, 19.1а Правил дорожнього руху України, а саме: керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса(договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») та порушення правил ввімкнення світлових пристроїв - фари ближнього (дальнього) світла у темну пору доби (а.с.9).

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 670246 від 09.11.2019 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ДП18 № 670246 від 09.11.2019 року, посилаючись на непорушення ним правил дорожнього руху та відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем на доказ правомірності свого рішення, а саме: прийняття оскаржуваної постанови серії ДП18 № 670246 від 09.11.2019 року, був наданий суду відеозапис на DVD-R диску з нагрудної камери інспектора УПП від 09.11.2019, на який є посилання у п. 7 Постанови серії ДП18 № 670246 від 09.11.2019 року (а.с.9).

З постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до неї надано відео з нагрудної камери вв000112 та вв00007 (а.с.9).

Втім, судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п.п. 2.1а, 2.3б, 2.1ґ, 2.4а, 19.1а Правил дорожнього руху України, відповідачем надано відеозапис №вв0112 та №вв0007, тоді як в оскарженій постанові про адміністративне правопорушення вказано інший номер - №вв000112 та №вв00007. Отже, номер пристрою згідно з постановою не співпадає з номером пристрою згідно з відеозаписом.

Окрім того, з відеоматеріала не можливо встановити факт скоєння правопорушення позивачем.

Отже, судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п.п. 2.1а, 2.3б, 2.1ґ, 2.4а, 19.1а Правил дорожнього руху України, відповідачем не надано суду належних, допустимих та достатніх доказів.

Водночас, аналізуючи вищенаведене, суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

В контексті наведеного слід зазначити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 670246 від 09.11.2019 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного суд доходить висновку, що відсутні докази того, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР.

Аналогічні висновки стосовно правових наслідків відсутності у постанові про накладення адміністративного стягнення посилання на пристрій, на який зроблений відеозапис, як на суттєве порушення при накладенні адміністративного стягнення викладені у постанові ВС від 30 травня 2018 р. в адміністративному провадженні №К/9901/29775/18 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/74407705).

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд вбачає, що відповідачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме: вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_3 до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Гончарова Дмитра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області рядового поліції Гончарова Дмитра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 670246 від 09.11.2019 року, винесену інспектором взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області рядовим поліції Гончаровим Дмитром Володимировичем, про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладення адміністративних стягнень у виді штрафу у сумі 425 гривень 00 копійок та 850 гривень, скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Представник позивача: Петрощук Катерина Володимирівна, місце знаходження: АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю № 4659 від 29.11.2013.

Відповідач: інспектор патрульної поліції взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції у Луганській області рядовий поліції Гончаров Дмитро Володимирович, місце роботи: 93100, Луганська область, вулиця Штейгерська, м. Лисичанськ, буд. 8.

Повний текст судового рішення складено 17.12.2019.

Суддя Ю. О. Калмикова