Справа № 308/13347/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/11380/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Бруновська Н.В.,

суддя Запотічний І.І.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 вересня 2019 року (головуючий суддя Іванов А.П., м.Ужгород) у справі № 308/13347/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці ДФС України про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, -

В С Т А Н О В И В:

21.08.2018 року позивач звернувся в суд першої інстанції із адміністративним позовом до Закарпатської митниці ДФС України в якому просив скасувати постанову у справі про порушення митних правил від 19.07.2019, постановленої Закарпатською митницею Державної Фіскальної служби України за №1574/30500/17, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500 грн.

Позов обґрунтовує тим, що викладені у постанові висновки не відповідають фактичним обставинам справи, тому що у автомобілі марки «FORD», моделі «MONDEO», номер кузова НОМЕР_1 , державний реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2 позивач слідувала у якості пасажира, жодного іншого відношення до вказаного автомобіля не має, посвідчення водія у неї відсутнє. З огляду на вказане вважає, що постанова №1574/30500/17 від 19.07.2019 підлягає скасуванню.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 вересня 2019 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позов повністю.

Особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились. Водночас, відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 Кодексу адміністративного судочинства України, не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності відповідно до норми ст.313 цього Кодексу. Згідно ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Згідно з протоколом ПМП № №1574/30500/17 від 15.06.2016 вбачається, що 15.06.2017 о 16 год. 32 хв. в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» (ЗМК -

пасажирська) митного посту «Тиса» Закарпатської митниці ДФС заїхав легковий автомобіль марки «FORD», моделі «TRANSIT», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_3 , де в якості пасажира слідувала громадянка України ОСОБА_1 , що поверталась з Угорщини, де перебувала у приватних справах, в Україну. Формою проходження митного контролю ОСОБА_1 обрала порядок проходження митного контролю по каналу «зелений коридор». До митного контролю ОСОБА_1 було подано закордонний паспорт номер НОМЕР_4 . В ході проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО ««Інспектор» та ЄАІС ДФС України, було встановлено, що 18.05.2016 через митний пост «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС ОСОБА_1 було ввезено легковий автомобіль марки «FORD», моделі «MONDEO», номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак Польщі. Відповідно до інформації в базі даних АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДФС України, даний транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України, відповідно до ч.1 ст.381 Закону України від 13.03.2012 №4495-VI.

В поясненнях доданих до протоколу ОСОБА_1 зазначила, що підсіла пасажиром до незнайомого чоловіка при в`їзді в Україну. Свої документи надавала тільки під час проходження паспортного контролю. Під час митного контролю не заповнювала ніяких документів. Як так сталося, що автомобіль оформлено на її ім`я, пояснити не може.

Відповідно до постанови ДФС у справі про ПМП №1574/30500/17 від 19.07.2017 громадянку України ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на суму 8500 грн. Як вбачається з постанови, згідно з інформації інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають кордон «Аркан» 18.05.2016 ОСОБА_1 слідувала на митну територію України через митний пост «Ужгород» у транспортному засобі марки «FORD», моделі «MONDEO», номер

НОМЕР_1 , державний реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2 .

Згідно з протоколу опитування в справі про ПМП №1574/30500/17 від 15.07.2017 посадова особа митного посту «Ужгород» Закарпатської митниці ДФС

підтвердила факт здійснення 18.05.2016 митного оформлення транспортного засобу

«Ford» моделі «MONDEO», державний реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_2 в

митному режимі «транзит» на ОСОБА_1 на підставі поданих до митного контролю

документів.

Приймаючи оскаржене судове рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що у даному випадку відсутні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Колегія суддів апеляційного адміністративного суду погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з приписами ч.2ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Ст.95 МК України встановлено строк транзитних перевезень для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Особливості тимчасового ввезення громадянами транспортних засобів особистого користування з метою транзиту через митну територію України передбачено ст.381 МК України.

Ст.470 МК України встановлена відповідальність за порушення строків доставки товарів, транспортних засобів, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів.

Ч.3 ст.470 МК України передбачає, що перевищення встановленого ст.95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.491 МК України однією з підстав для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.

Ч.1 ст.494 МК України передбачає, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до ст.95, 192 МК України до строку перебування транзитних товарів на митній території України не включається час дії аварії чи обставин непереборної дії.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.192 МК України якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Ч.1 ст.460 МК України передбачає, що вчинення порушень митних правил, передбачених ст.470 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Згідно з роз`ясненнями Міністерства юстиції України від 01.12.2003 №22-34-1465, від 17.07.2007 № 22-14-493, триваючими визнаються правопорушення, які розпочавшись з будь-якої протиправної дії чи бездіяльності, здійснюються потім безперервно шляхом невиконання обов`язків. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія чи бездіяльність, коли винна особа або не виконує конкретний покладений на неї обов`язок, або виконує його неповністю або неналежним чином.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи вимоги чинного законодавства, порушення митних правил, передбачене ч. 3 ст. 470 МК України починається з моменту закінчення визначеного строку для вивезення автомобіля, ввезеного в режимі «транзит» і триває упродовж всього часу невиконання вимоги.

Судом встановлено, що доказів вивезення транспортного засобу за межі митної території України, чи неможливості його доставки до митного органу позивач не надала, як і не надала жодних доказів про повідомлення митного органу про неможливість вивезення транспортного засобу за межі митної території України, і судом таких не здобуто. Крім того, позивач до митного органу із повідомленням щодо факту аварії або дії обставин непереборної сили до завершення строку тимчасового ввезення не зверталася, а також під час розгляду справи про порушення митних правил відповідних документів, що підтверджують факт аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, не надала.

Колегія суддів звертає увагу на той факт, що відповідно до інформації, яка міститься в єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) ДФС України вищевказаний транспортний засіб ввезла на митну територію України саме ОСОБА_1 .

Так, згідно п. 7 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» затверджених Наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2005 року №1118, власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Також не передбачено законодавством те, що митні органи перевіряють посвідчення водія, тому покликання апелянта на те, що у неї немає водійських прав, як на підтвердження того факту, що вона не ввозила транспортного засобу, як наслідок, неправомірне складення на неї постанови, є безпідставними.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану постанову слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06 вересня 2019 року у справі № 308/13347/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді Н. В. Бруновська
І. І. Запотічний