Справа № 808/878/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 808/878/18

головуючий суддя І інстанції - Батрак І.В.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М. ,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року в адміністративній справі №808/878/18 за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 до Приазовського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, Приморського районного сектору Управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області, Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 звернулись до суду з адміністративним позовом до Приазовського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, Приморського районного сектору Управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області, Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, в якому просили:

- визнати протиправними дії УДМС в особі територіального підрозділу -Приазовського РС щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у вигляді книжечки (на паперових носіях) зразка 1994 року;

- зобов`язати УДМС в особі територіального підрозділу - Приазовського РС оформити та видати паспорт громадянина України у вигляді книжечки (на паперових носіях) зразка 1994 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з проставленою відміткою місця проживання без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру (надалі - ЄДДР), а саме: без формування (присвоєння) унікального номеру запису в ЄДДР (УН3Р) та будь якого іншого цифрового ідентифікатора, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук та автоматизованої обробки персональних даних;

- визнати протиправними дії УДМС в особі територіального підрозділу -Приморського РС щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у вигляді книжечки (на паперових носіях) зразка 1994 року;

- зобов`язати УДМС в особі територіального підрозділу - Приморського РС оформити та видати паспорт громадянина України у вигляді книжечки (на паперових носіях) зразка 1994 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з прославленою відміткою місця проживання без застосування засобів ЄДДР, а саме: без формування (присвоєння) унікального номеру запису в ЄДДР (УНЗР) та будь якого іншою цифрового ідентифікатора, без відцифрованого образу обличчя особи, без відцифрованих відбитків пальців рук та автоматизованої обробки персональних даних;

- зобов`язати УДМС в особі територіальних підрозділів - Приазовського РС і Приморського РС вести паспортний облік щодо неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання будь-якого цифровою ідентифікатора особи (у т. ч. за серією та номером паспорту), без внесення інформації про них до ЄДДР чи будь-яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та передачі персональних даних.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 було задоволено частково.

Визнано протиправними дії Приазовського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорта громадянина України у вигляді книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Зобов`язано Приазовський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області оформити та видати паспорт громадянина України у вигляді книжечки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Визнано протиправними дії Приморського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорта громадянина України у вигляді книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Зобов`язано Приморський районний сектор Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області оформити та видати паспорт громадянина України у вигляді книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову відмовити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що звернення позивачів до Приазовського РС УДМС в Запорізькій області, Приморського РС УДМС в Запорізькій області та Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області із письмовими заявами про видачу паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки, здійснено не в установленому порядку. Зауважено, що заяви позивачів були розглянуті відповідно до Закону України «Про звернення громадян».

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 26.02.2019 року апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області було задоволено частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 808/878/18 було скасовано в частині задоволених позовних вимог.

Прийнято нове рішення в цій частині.

Визнано протиправними дії Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області в особі територіального підрозділу - Приазовського районного сектору щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорта громадянина України у вигляді книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Визнано протиправними дії Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області в особі територіального підрозділу - Приморського районного сектору щодо відмови в оформленні та видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорта громадянина України у вигляді книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області повторно розглянути заяви ОСОБА_4 від 26.12.2017 та ОСОБА_2 від 04.12.2017 про оформлення та видачу паспорта громадянина України у вигляді книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року у справі № 808/878/18 було залишено без змін.

Вказана постанова була оскаржена позивачами в касаційному порядку.

Постановою Верховного Суду від 11.09.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_3 , що діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 було задоволено частково.

Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 26 лютого 2019 року у справі № 808/878/18 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Також, суд касаційної інстанції зазначив, що апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції й ухвалюючи у справі нове судове рішення, не дослідив належним чином, чи можливо вважати подані позивачами заяви (звернення) підставою для оформлення та видачі паспорта громадянина України, не дослідив питання щодо відповідності заяви формі та інших документів установленій чинним на той час законодавством, не з`ясував, з яких правових підстав подавались відповідні заяви, і належним чином не вмотивував, яким чином повторний їх розгляд відповідачами вирішить питання щодо відновлення порушених прав позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду.

Без належного дослідження вказаних обставин у комплексі з іншими обставинами справи ухвалення рішення по суті заявлених у цій справі позовних вимог, як і обрання способу захисту порушених прав позивачів, є передчасним.

Частиною 5 ст. 353 КАС України визначено, що висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу у справі № 808/878/18 визначено склад колегії суддів Третього апеляційного адміністративного суду: головуючий - суддя Іванов С.М., судді: Панченко О.М. , Чередниченко В.Є.

Також, позивачами було подано клопотання про розгляд справи за участю сторін.

Розглянувши дане клопотання, колегія суддів зазначає, що згідно з пунктом 2 частини 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Згідно з ч. 2 ст. 12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріорітетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до п. 10 ч. 6 ст. 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

При цьому, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах у контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не в кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Аксен проти Німеччини», заява № 8273/78; рішення від 25 квітня 2002 року у справі «Варела Ассаліно проти Португалії», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Колегія суддів апеляційного суду створила учасника справи належні умови для ознайомлення з рухом справи № 808/878/18, шляхом надсилання копій процесуальних документів. Крім того, учасники справи могли користуватися своїми процесуальними правами та обов`язками, визначеними ст. 44 КАС України.

Бажання сторін у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, висловлені ними в письмових поясненнях та клопотаннях, не зумовлюють необхідності призначення справи до розгляду з викликом її учасників.

З огляду на те, що обставини, які наряду з іншими обставинами підлягають дослідженню при перегляді рішення суду першої інстанції, визначені постановою Верховного Суду від 11.09.2019 року і містяться в матеріалах справи та враховуючи, що дана справа має незначну складність, не відноситься до справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження, обґрунтованим є розгляд справи в спрощеному провадженні без виклику сторін (в порядку письмового провадження), а тому в задоволенні заявленого клопотання позивачів щодо розгляду справи за їх участю, слід відмовити.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, відповідно до ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як було встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_4 через законних представників по досягненню 16-річного віку, не маючи намір оформлювати паспорт у формі пластикової картки типу ID-1, що містить безконтактний електронний носій, звернулась із заявою від 14 листопада 2017 року до Приазовського РС про оформлення та видачу паспорту громадянина України у формі книжечки (зразка 1994 року). Посилаючись на Закон України «Про звернення громадян», заявники просили надати відповідь на вказану заяву і одночасно зазначили, що копію свідоцтва про народження і дві фотокартки для оформлення паспорта буде надано у разі позитивної відповіді на заяву.

22 листопада 2017 року Приазовський РС надав відповідь № 2336/1802 законним представникам, зокрема, ОСОБА_3 , про те, що при отриманні паспорта громадянина України у зв`язку із оформленням паспорта вперше після досягнення 14-річного віку його оформлення здійснюється виключно із застосуванням засобів ЄДДР, тобто громадянин може отримати тільки біометричний документ.

Також заявникам надано роз`яснення про те, що Законом № 5492-VI закріплено право громадянина на відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук до безконтактного електронного носія, що містяться у паспорті громадянина України. Таке право реалізується шляхом подання заяви відповідному уповноваженому суб`єкту про внесення або відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук особи до безконтактного електронного носія. Відмова від біометричного паспорта громадянина України для осіб, які документуються вперше, чинним законодавством не передбачена.

У грудні 2017 року ОСОБА_4 та її законні представники звернулись із заявою до УДМС про оформлення бланку паспорта громадянина України без застосування ЄДДР та видачі виключно у вигляді паспортної книжки, у довільній формі.

У відповіді від 26 грудня 2017 року № 2301/01-М-305 УДМС з приводу надання роз`яснення щодо введення в обіг документів із безконтактним електронним носієм, а також можливості оформлення паспортних документів без застосування засобів ЄДДР повідомило про порядок оформлення паспорта громадянина України, згідно чинного законодавства, а саме: виключно із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру, тобто у зв`язку з оформленням паспорта вперше після досягнення 14-річного віку громадянин може отримати тільки біометричний паспортний документ. Відмова від біометричного паспорта громадянина України для осіб, які документуються паспортом вперше, чинним законодавством не передбачена, які видача паспортів старого зразка. При отриманні першого паспорта, при необхідності обміну паспорта або відновлення замість втраченого чи викраденого паспорт громадянина України оформлюється виключно засобами ЄДДР.

Також 26 грудня 2017 року ОСОБА_4 та її законні представники подали заяву до УДМС про оформлення бланку паспорта громадянина України без застосування ЄДДР та видачу ОСОБА_4 виключно у вигляді паспортної книжки, у довільній формі. До заяви додано дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 для оформлення бланку паспорту, копію свідоцтва про народження.

ОСОБА_2 через законних представників по досягненню 16-річного віку, не маючи намір оформлювати паспорт у формі пластикової картки типу ID-1, що містить безконтактний електронний носій, звернувся із заявою від 14 листопада 2017 року до Приморського РС про оформлення та видачу паспорту громадянина України у формі книжечки (зразка 1994 року). Посилаючись на Закон України «Про звернення громадян», заявники просили надати відповідь на вказану заяву і одночасно зазначили, що копію свідоцтва про народження і дві фотокартки для оформлення паспорта буде надано у разі позитивної відповіді на заяву.

16 грудня 2017 року Приморський РС надав відповідь № 2337/4998, згідно з якою Приморський РС не має технічної можливості оформити паспорт громадянина України відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ. Повідомлено також, що передбачалось оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки, до завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення паспорта громадянина України у формі ID-картки. Оскільки Приморський РС забезпечений в повному обсязі матеріально-технічними ресурсами для оформлення паспорта громадянина України у формі ID-картки засобами ЄДДР, а з 1 березня 2017 року припинено оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки. Всі залишки отриманої бланкової продукції паспортів громадянина України у формі книжечки використані та не видаються з 1 березня 2017 року.

26 грудня 2017 року ОСОБА_2 та його законні представники повторно звернулись із заявою до Приморського РС про оформлення бланку паспорта громадянина України без застосування ЄДДР, та видачі виключно у вигляді паспортної книжки, форма якої не заборонена діючим законодавством України, однак листом від 17 січня 2018 року № 2337/170 заявникам повідомлено про відсутність технічної можливості видачі паспорту у вигляді книжечки.

У грудні 2017 року ОСОБА_2 та його законні представники звертались до УДМС із заявою про оформлення бланку паспорта громадянина України без застосування ЄДДР та видачі виключно у вигляді паспортної книжки, у довільній формі.

У відповіді від 26 грудня 2017 року № 2301/01-О-306 УДМС зазначив, що частиною четвертою статті 14 Закону 5492-VI закріплено право громадянина на відмову від внесення відцифрованих відбитків пальців рук до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті громадянина України. Відмова від біометричного паспорта громадянина України для осіб, які документуються паспортом вперше, чинним законодавством не передбачена, які видача паспортів старого зразка. При отриманні першого паспорта, при необхідності обміну паспорта або відновлення замість втраченого чи викраденого паспорт громадянина України оформлюється виключно засобами Єдиного державного демографічного реєстру.

Не погодившись з обґрунтованістю вказаних доводів відповідачів, позивачі звернулись до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, заявлені позивачами вимоги грунтуються на законі та підлягають частковому задоволенню.

Колегія суддів апеляційного суд не погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Єдиний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" (далі - Закон № 5492-VI) суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону № 5492-VI Єдиний державний демографічний реєстр (Реєстр) - це електронна інформаційно-телекомунікаційна система, призначена для зберігання, захисту, обробки, використання і поширення визначеної цим Законом інформації про особу та про документи, що оформлюються із застосуванням засобів Реєстру, із забезпеченням дотримання гарантованих Конституцією України свободи пересування і вільного вибору місця проживання, заборони втручання в особисте та сімейне життя, інших прав і свобод людини та громадянина.

Згідно ч. 1 ст. 13 Закону № 5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: 1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: а) паспорт громадянина України (…).

Приписами частин 1-5 Закону № 5492-VI встановлено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Згідно ч. 1 ст. 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України, посвідчення особи моряка, посвідчення члена екіпажу, посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, проїзний документ біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, проїзний документ особи, якій надано додатковий захист, картка мігранта містять безконтактний електронний носій.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6, 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII (далі - Положення № 2503-XII) бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Паспортна книжечка являє собою зшиту в накидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис «Україна», нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис «Паспорт». На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис «Паспорт громадянина України». На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних у паспорт, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення.

Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Між тим, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. N 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, що додається (далі - Постанова № 302).

Відповідно до п. 2-3 Постанови № 302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

з 01 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року

№ 2503-XII;

з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

До завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою, паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки; прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01 листопада 2016 року припиняється.

Згідно п. 131 Постанови № 302, до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вноситься така інформація: (…) біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи.

Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразку містить відцифровані персональні данні особи.

Колегія суддів апеляційного суду зауважує, що відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про захист персональних даних» (надалі - Закон № 2297-VI) мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

Персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (стаття 2 Закону № 2297-VI).

Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (частини п`ята, шоста статті 6 указаного Закону).

Таким чином, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.

Так, законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює неякість закону та порушення конституційних прав такої особи.

Позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді ID-картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

Отже, за наведеного правового регулювання та висновків суду, відмова у видачі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 паспорту громадянина України зразка 1994 року, відповідно до наведених відповідачами аргументів є протиправною.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.09.2018 року по справі № 806/3265/17, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України та є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, відповідно до приписів ч. 5 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Між тим, відповідно до частин першої, восьмої статті 16 Закону № 5492-VI подання документів для оформлення і отримання документів, що посвідчують особу та встановлюють громадянство України, здійснюється:

1) громадянами України, які досягли шістнадцятирічного віку, - на підставі їхньої особистої заяви;

2) громадянами України, які не досягли шістнадцятирічного віку, - на підставі заяви батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників, а якщо батьки не перебувають у шлюбі - за заявою того з батьків, з яким проживає особа, або інших представників.

Відповідно до частини сьомої статті 16 указаного Закону уповноважений суб`єкт має право відмовити заявникові у видачі документа у разі, якщо:

1) за видачею документа звернувся заявник, який не досяг шістнадцятирічного віку, або представник особи, який не має документально підтверджених повноважень на отримання документа;

2) заявник вже отримав документ такого типу, який є дійсним на день звернення (крім випадків, зазначених у частині сьомій цієї статті);

3) заявник не надав усіх документів та інформації, необхідних для оформлення і видачі документа;

4) дані, отримані з бази даних розпорядника Реєстру, не підтверджують інформацію, надану заявником.

У рішенні про відмову у видачі документа, яке доводиться до відома заявника у порядку і строки, встановлені законодавством, мають зазначатися підстави відмови. Особа має право звернутися до уповноваженого суб`єкта з повторною заявою у разі зміни або усунення обставин, через які їй було відмовлено у видачі документа.

Рішення про відмову у видачі документа може бути оскаржено особою в адміністративному порядку або до суду.

Згідно з п.п. 2, 3 Положення № 2503-XII паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

Бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 13 Положення № 2503-XII для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35х45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Згідно з пунктом 1.3 Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 13.04.2012 року № 320 (далі - Порядок № 320), що діяв на час виникнення спірних правовідносин, для оформлення паспорта особа подає:

заяву про видачу паспорта (додаток 1) (далі - заява);

свідоцтво про народження;

дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см (фотокартки, що подаються для оформлення паспорта, мають бути виконані з одного негатива, із зображенням обличчя виключно анфас, без головного убору, виготовленими на тонкому білому або кольоровому фотопапері без кутика; для громадян, які постійно носять окуляри, обов`язкове фотографування в окулярах);

платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або копію документа про звільнення від сплати державного мита;

довідку про реєстрацію особи громадянином України або свідоцтво про належність до громадянства України, а в необхідних випадках - інші документи, визначені статтею 5 Закону України «Про громадянство України» (за необхідності);

паспорт громадянина України для виїзду за кордон - для громадян України, які постійно проживали за кордоном, після повернення їх на проживання в Україну;

посвідчення про взяття на облік бездомних осіб, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що право особи на отримання паспорта у формі зразка 1994 року обумовлюється дотриманням останньою процедури подання до уповноваженого органу встановленого приписами чинного законодавства переліку документів та даних про особу за встановленою формою.

Як свідчать встановлені обставини справи, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та їх законні представники звертались до Приазовського районного сектору Управління державної міграційної служби України в Запорізькій області, Приморського районного сектору Управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області та УДМС в Запорізькій області з заявами про оформлення та видачу паспорту громадянина України у формі книжечки.

Відповідно до заяви ОСОБА_4 та її законних представників від 14.11.2017 року, яка подавалась до Приазовського районного сектору Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області, остання була оформлена в довільній формі та подавалась на підставі Закону України «Про звернення громадян». У вказаній заяві було зазначено, що копію свідоцтва про народження і дві фотокартки для оформлення паспорта буде подано у разі позитивної відповіді на заяву (т. 1 а.с. 19-20).

Зі змісту заяви ОСОБА_4 та її законних представників від 26.12.2017 року, яка була подана до УДМС в Запорізькій області вбачається, що остання була оформлена в довільній формі та до неї було долучено дві фотокартки розміром 3.5*4.5 см. для оформлення бланку паспорта та копію свідоцтва про народження, однак в останній були відсутні обов`язкові дані про особу, зокрема, про місце народження дитини, стать та сімейний стан ( т. 1, а.с. 22-23).

Зі змісту заяв ОСОБА_2 та його законних представників від 14.11.2019 року та від 26.12.2017 року, які подавались до Приморського районного сектору Управління Державної Міграційної служби України в Запорізькій області та УДМС в Запорізькій області, вбачається, що останні були складені в довільній формі та подавалась на підставі приписів Закону України «Про звернення громадян». У вказаних заявах було зазначено, що копію свідоцтва про народження і дві фотокартки для оформлення паспорта буде подано у разі позитивної відповіді на заяву, останні не містять даних про особу, зокрема, про місце народження дитини, стать та сімейний стан (т. 1 а.с.27-29, 37-39).

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що реалізація волевиявлення особи на отримання паспорта, незалежно від його форми, здійснювалась і здійснюється шляхом подання заяви-анкети, яка за змістом і формою має відповідати встановленому зразку, до компетентного органу разом із об`єктивно необхідними для цього даними про особу і документами, зокрема, для паспорта зразка 1994 року - двома фотокартками і свідоцтвом про народження. Подання заяви в порядку Закону України «Про звернення громадян» не є підставою для оформлення паспорту зразка 1994 року.

Вказані правові висновки також відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постановах від 29.11.2019 року по справі № 260/1414/18 та від 19.07.2019 року по справі № 2340/2976/18, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Таким чином, беручи до уваги, що заяви позивачів про отримання паспорту зразка 1994 року подавались не у встановленій законом формі, в порядку звернення громадян та не містили усіх даних про особу та документів необхідних для реалізації відповідного права і, на що не звернув увагу суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку щодо відсутності правових підстав, в межах спірних правовідносин, для задоволення позовних вимог.

При цьому, заяви позивачів про видачу паспортів від 03.04.2019 року, від 05.04.2019 року, від 29.05.2019 року та від 01.06.2019 року, що були додані до клопотання від 26.11.2019 року та направлені на адресу суду апеляційної інстанції, до уваги останнім не беруться, а відповідно їм не надається правова оцінка, з урахуванням їх перебування поза межами спірного періоду правовідносин, що виникли між сторонами. Натомість, відмови за вказаними заявами можуть бути лише самостійним предметом судового оскарження.

Відтак, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 317 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 24.10.2018 року в адміністративній справі № 808/878/18 -скасувати та прийняти нову постанову.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої дитини ОСОБА_4 - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко