Справа № 520/8203/19
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 р.Справа № 520/8203/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 року, (головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., повний текст складено 16.09.2019) року по справі № 520/8203/19

за позовом ОСОБА_1

до Державної фіскальної служби України

про визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної фіскальної служби України реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій 2539/6/99-99-13-03-02-15/ІПК від 04.06.2019 р.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 р. позов залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправомірного висновку. Зазначає про не врахування судом, що позивач як самозайнята особа доходу не отримує, а є застрахованою особою і єдиний внесок за нього регулярно нараховує та сплачує роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає у позивача обов`язок по сплаті єдиного внеску як особою, що має право провадить адвокатську діяльність.

Державна податкова служба України (далі - відповідач) надала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, та клопотання про заміну відповідача.

Відповідно колегією суддів протокольною ухвалою замінено відповідача по справі на його правонаступника - Державну податкову службу України.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що позивач зареєстрований адвокатом, та перебуває на обліку в Київському управлінні Головного управління ДФС у Харківській області як адвокат з 05.05.2009р., що підтверджується рішенням про видачу свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 46 від 02.04.2009р., свідоцтвом про на заняття адвокатською діяльністю № 1713 від 15.01.2009р., довідкою про взяття на облік (а.с. 12, 13 )

Також з 10.11.2016р. позивач працює за основним місцем роботи в Харківському національному технічному університеті сільського господарства ім. П.Василенка на посаді провідного фахівця юридичного відділу та викладачем за сумісництвом.

Протягом 2018 р. університетом нараховано та сплачено єдиний соціальний внесок 22% у сумі 14968,94 грн., що підтверджується довідкою про заробітну плату (а.с. 17).

17.05.2019 р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив, напідставі п.п.14.1.172 п.14.1.172-1 п.14.1 ст.14, ст.52-53 ПК України надати йому індивідуальну податкову консультацію, роз`яснивши: 1. чи має він обов`язок повторно сплачувати єдиний соціальний внесок, як зареєстрована самозайнята особа (адвокат), що немає оподаткованого доходу, враховуючи той факт, що за нього єдиний внесок сплачує роботодавець в сумі не меншою за розмір мінімального страхового внеску; 2. чи є гонорар адвоката , який одночасно є найманим працівником за трудовим договором, доходом не за основним місцем роботи та чи застосовується ч.5 ст.8 Закону України «про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до доходу отриманого не за основним місцем роботи (гонорару) (а.с. 18-21).

04.06.2019 р. ДФС України надана індивідуальна податкова консультація № 2539/6/99-99-13-03-02-15/ІПК, в якій зазначено, що з 01.01.2017 року платник єдиного внеску, визначений п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування» (Закон № 2464), зокрема який проводить незалежну професійну діяльність (адвокатську діяльність та отримують дохід від цієї діяльності) є платником єдиного внесу, та згідно п.2 ч.1 ст.7 Закону № 2464, , у разі якщо такий платник не отримав дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року він зобов`язаний визначити базу нарахування але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Також зазначено, що з 01.01.2017р. Законом № 2464 обов`язок визначення бази нарахування єдиного внеску покладено на платників, вказаних у п. 5 ч.1 ст.4 Закону № 2464,, як тих, що отримують, так і тих, які не отримують дохід від провадження незалежної професійної діяльності. Та з 01.01.2017р. платник єдиного внеску, визначений п.5 ч.1 ст.4 Закону № 2464 перебуваючи на обліку у контролюючому органі, зобов`язаний визначити базу нарахування єдиного внеску та сплатити суму внеску у розмірі не менше мінімального страхового внеску за місяць, незважаючи на наявність трудових відносин з роботодавцем (а.с. 14-16).

Не погоджуючись з податковою консультацією відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що висновки ДФС України щодо обов`язку сплати єдиного соціального внеску за відсутності провадження позивачем адвокатської діяльності є правомірними, а тому індивідуальна податкова консультація відповідає вимогам чинного законодавства.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пп.14.1.172 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податкова консультація - індивідуальна податкова консультація та узагальнююча податкова консультація, що надаються в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з пп.14.1.172-1 п. 14.1 ст. 14 ПК України індивідуальна податкова консультація - роз`яснення контролюючого органу, надане платнику податків щодо практичного використання окремих норм податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган, та зареєстроване в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій;

Відповідно до пп.14.1.226 п.14.1 ст.14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - діяльність, зокрема адвокатів, за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Порядок звернення платників податків за податковими консультаціями, а також розгляду таких звернень контролюючими органами та надання відповідей на них врегульовано ст.ст.52, 53 ПК України.

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску встановлено положеннями Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Відповідно до пп. 2 п. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Перелік платників та особливості сплати єдиного внеску в залежності від категорії унормовано статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Так, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську діяльність, та отримують дохід від цієї діяльності, віднесені п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до платників єдиного внеску.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що необхідними умовами для сплати особою єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є провадження такою особою, зокрема, адвокатської діяльності та отримання доходу від цієї діяльності.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 05.12.2018 р. по справі № 820/1538/17.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що в період з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. ОСОБА_1 не здійснював адвокатської діяльності та не отримував доходу від такої діяльності, що свідчить про відсутність обов`язку сплати єдиного внеску у позивача, як самозайнятої особи в розумінні законодавства про зайнятість населення.

Відсутність у позивача доходу від здійснення адвокатської діяльності за 2018 рік не заперечується відповідачем.

Разом з тим, єдиний внесок за ОСОБА_1 за 2018 р. сплачено роботодавцем останнього - Харківським національним технічним університетом сільського господарства ім. П. Василенка, що підтверджується довідкою (а.с. 17).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що відповідачем надано податкову консультацію, яка суперечить нормам та змісту чинного законодавства, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України правомірність індивідуальної податкової консультації 2539/6/99-99-13-03-02-15/ІПК від 04.06.2019 р. відповідачем суді не доведена, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.

Проте судом першої інстанції вищенаведене враховано не було, що призвело до неправильного вирішення справи по суті.

Відповідно до ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладене, переглянувши рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення з вищенаведених підстав підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд ухвалить нове рішення , він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору за подання позову та апеляційної скарги відповідно до квитанції № 10621 від 16.08.2019 р. на суму 768,40 грн. та квитанції № 5036579 від 23.10.2019 р. на суму 1152,60 грн.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь ОСОБА_1 витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору в сумі 1921,00 грн. (768,40+1152,60) .

Керуючись ст. ст. 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.09.2019 року по справі № 520/8203/19 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання дій незаконними - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати індивідуальну податкову консультацію Державної податкової служби України реєстраційний номер в єдиному реєстрі індивідуальних податкових консультацій 2539/6/99-99-13-03-02-15/ІПК від 04.06.2019 р.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 16.12.2019 року