Справа № 607/23468/19
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2019 Справа №607/23468/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Герчаківської О.Я.,

за участі секретаря судового засідання Лобач І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області, інспектора Управління патрульної поліції в Закарпатській області Татинець Василя Валерійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Закарпатській області, інспектора Управління патрульної поліції в Закарпатській області Татинець В.В. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 754432 від 29 вересня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 29 вересня 2019 року близько 10 год. 40 хв., він, керуючи автомобілем Пежо 3008, д.н.з. НОМЕР_1 , проїжджаючи міжнародною трасою, біля населеного пункту Тишів Воловецького району Закарпатської області, рухався в напрямку м. Тернопіль, де був зупинений інспектором УПП в Закарпатській області Татинець В.В. та інспектором УПП в Закарпатській області Дерев`янко О.І. Незрозуміло відрекомендувавшись, інспектор звинуватив позивача у перевищенні швидкісного режиму і показав зафіксоване на приладі Тrucam ТС 000647 та попросив пред`явити документи. Показавши працівникам поліції зі своїх рук документи, інспектор Татинець В.В. склав постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Отже, постановою серії ДПО18 № 754432 від 29 вересня 2019 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, невиконання вимог дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту», чим він порушив п.п. 12.4 ПДР України. У поясненні до протоколу позивач вказав про свою незгоду з обвинуваченням, із швидкістю 79 км/год. він не рухався, спідометр його автомобіля показував швидкість 65 км/год., позивач рухався на допустимій швидкості за великогабаритним транспортним засобом, який перевищував максимально допустиму швидкість та не був зупинений працівниками поліції, а зупинено було його транспортний засіб та пред`явлено претензії, що ним було перевищено допустиму швидкість на 9 пунктів. ОСОБА_1 з цим не погоджується, так як швидкість не перевищував, ПДР не порушував та вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, необґрунтованим. З постановою позивач не погоджується, оскільки працівник поліції, в порушення вимог статті 279 КУпАП, постанову виніс без присутності адвоката позивача, чим позбавив його права на професійну правничу допомогу, передбаченого статтею 59 Конституції України та статтею 268 КУпАП. Поліцейський звинуватив позивача у вчинені правопорушення та ознайомив зі змістом статті 63 Конституції України та статті 268 КУпАП, після чого ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення розгляду справи на інші дату і час, у зв`язку з тим, що йому необхідно реалізувати конституційне право на професійну правничу допомогу. Одночасно позивач повідомив поліцейського і про те, що відмова в задоволенні клопотання про необхідність особи скористатися професійною правничою допомогою є прямим порушенням конституційного права особи, передбаченого статтею 59 Конституції України та прав передбачених статтею 268 КУпАП, однак поліцейський повідомив, що відхиляє дане клопотання. Позивач вважає, що такі дії поліцейського свідчать про його упереджене ставлення до позивача, що призвело до протиправного винесення оскаржуваної постанови.

З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 просить визнати дії інспектора роти №1 батальйону УПП в Закарпатській області Татинець В.В. щодо складання постанови серії ДПО18 № 754432 від 29 вересня 2019 року про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП незаконними; визнати постанову серії ДПО18 № 754432 від 29 вересня 2019 року про адміністративне правопорушення протиправною та скасувати її, а провадження закрити.

Ухвалою судді від 17 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області, інспектора Управління патрульної поліції в Закарпатській області Татинець В.В. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

29 листопада 2019 року судом зареєстровано відзив представника Управління патрульної поліції в Закарпатській області на адміністративний позов, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Додатково зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню, оскільки під час несення служби працівниками управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI20/20 (серійний номер ТС000647) за адресою: Закарпатська область, Воловецький район, с. Тишів, було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій транспортного засобу Пежо 3008 з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 79 км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 29 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Транспортний засіб було зупинено. Інспектор підійшов до водія, яким виявився позивач, належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу зупинки, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 2.4 ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача, після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Всі доводи позивача були взяті до уваги при розгляді справи про адміністративне правопорушення, включно з письмовими поясненнями. Право позивача на захист було детально роз`яснено та доведено до його відома. Інспектор надав можливість позивачу залучити до розгляду справи захисника, протягом розумного строку. Після фактичного розгляду справи, під час письмового оформлення постанови позивач забажав перенести розгляд справи, однак інспектором Татинець В.В., у відповідності до чинного законодавства, позивачу було відмовлено в перенесенні розгляду справи. У позовній заяві позивач стверджує, що він рухався зі швидкістю 65 км/год, у поясненнях, що додані до позовної заяви, він стверджує, що рухався зі швидкістю 70 км/год. однак у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкість не більше 50 км/год.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Закарпатській області та відповідач інспектор Управління патрульної поліції в Закарпатській області Татинець В.В. в судове засідання не з`явилися, однак про день та час судового засідання повідомлялись належним чином, що не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що містяться у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимісерії ДПО18 № 754432 від 29 вересня 2019 року, 29 вересня 2019 року о 10 год. 42 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом PEUGEOT 3008, д.н.з НОМЕР_1 , на А/д Київ - Чоп, М - 06, 711 км, с. Тишів, рухався в населеному пункті зі швидкістю 79 км/год, а саме порушив швидкісний режим на 29 км за наявності знаку 5.45, чим порушив п. 12.4 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В своїх письмових поясненнях від 29 вересня 2019 року позивач підтверджує обставини, викладені в оскаржуваній ним постанові, при цьому зазначає, що керований ним транспортний засіб Пежо 3008 з номерним знаком НОМЕР_1 рухався зі швидкістю 70 км/год., а не 79 км/год, як про це йому вказали працівники поліції.

Вважаючи неправомірними такі дії працівників поліції, ОСОБА_1 оскаржив їх в судовому порядку.

На підставі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Інформаційно-вказівний знак 5.45 «Початок населеного пункту» застосовується для позначення початку населеного пункту, в якому діють вимоги ПДР, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знак установлюється на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

Відповідно до пункту 12.4. ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

В свою чергу, диспозиція ч. 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення водіями перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

В силу ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення викладені у постанові серії ДПО18 № 754432 від 29 вересня 2019 року, яка містить посилання на те, що швидкість руху автомобіля під керуванням ОСОБА_1 вимірювалась за допомогою вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 № TС000647.

Доказуючи правомірність винесеної постанови, представник відповідача надав суду роздруковану фотокартку лазерного вимірювача швидкості TruCAM Сер. № ТС000647 із зображенням автомобіля Пежо 3008, д.н.з. НОМЕР_1 , та зазначенням швидкості 79 км/год.

Таким чином, оскаржувана постанова відповідає усім вимогам норм чинного законодавства, відповідачем при винесенні постанови про адміністративне правопорушення дотримано положення ст. 280 КУпАП, достеменно встановлено вину позивача у вчиненому правопорушенні, враховуючи, що крім постанови, в якості доказу вини ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення надано матеріали фотофіксації, які вказують на подію адміністративного правопорушення.

З приводу доводів позивача щодо неправомірності розгляду справи на місці зупинки транспортного засобу, його наполягань перенести такий розгляд, суд зазначає наступне.

У Рішенні Конституційним судом України (далі - КСУ) від 26 травня 2015 року по справі №5-рп/2015 (п. 2.3) зазначено, що у частинах першій, другій статті 258 Кодексу (у редакції Закону №767-VII від 23 лютого 2014 року) визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності

Таким чином, КСУ зазначив, що перелік адміністративних правопорушень, які підлягають розгляду у скороченому провадженні (тобто фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення) є вичерпним і може бути змінений лише законом, зокрема, такий перелік порушень передбачений ч. 1 та ч. 2 ст. 258 Кодексу (у редакції Законами № 767-VII від 23 лютого 2014 року).

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП (в редакції Закону від 14 липня 2015 року № 596-VIII), протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

При цьому, відповідно до ч. 5 ст. 258 КУпАП, навіть якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа не складає протокол про адміністративне правопорушення про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, згідно з положеннями ч.ч. 2, 3, 4, 5 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення, в тому числі по справах за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішення КСУ від 26 травня 2015 року по справі №5-рп/2015 приймалось до внесення змін до ч. 2 ст. 258 КУпАП в редакції Закону від 14 липня 2015 року № 596-VIII, а тому на ці випадки не поширюються.

У зв`язку з цим, відповідач мав право розглянути справу у скороченому провадженні та на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення, тому ці обставини не є підставами для скасування постанови.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 15 березня 2018 року по справі №554/5558/16-а, від 12 березня 2018 року по справі №751/6165/17.

Крім того, щодо посилання позивача на порушення, на переконання позивача, процесуального порядку винесення постанови, в тому числі права на правову допомогу і захист, в результаті чого (та як наслідок) постанова інспектора поліції, яка фактично винесена з порушенням адміністративного законодавства не може бути визнана законною, варто зазначити, що судом було досліджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та не встановлено порушення порядку винесення оскаржуваної постанови.

За приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справі і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачено.

Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має змогу спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.

Відтак посилання позивача щодо недоведеності його вини у вчиненому адміністративному правопорушенні спростовуються вищевказаними доказами, а обраний ним спосіб захисту - звернення до суду з адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане не із захистом його порушених прав у сфері публічно-правових відносини, а є наміром на уникнення адміністративної відповідальності. Самі лише заперечення не мають юридичної сили, оскільки свою позицію та невинуватість позивач мав би довести шляхом надання доказів на спростування обставин викладених у оскаржуваній постанові, адже відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом; ч. 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтями 268, 269, 286 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено особливості розгляду окремих категорій адміністративних справ.

Так, статтею 286 КАС України, встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладені приписи процесуального законодавства, висновки, яких суд дійшов за результатами розгляду справи, в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області, інспектора Управління патрульної поліції в Закарпатській області Татинець В.В. про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення слід відмовити, у зв`язку з тим, що працівником поліції розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснено відповідно до приписів чинного законодавства на підставі відповідних доказів про які зазначено в постанові. Доказів, які б спростовували надані відповідачем докази в обґрунтування наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення, а так само доказів на підтвердження порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення в частині недотримання прав ОСОБА_1 , суду не надано та в судовому засіданні таких не здобуто.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст. 9, ст. 122, п. 1 ст. 247, ст.ст. 251, 258, 289, ч. 1 ст. 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області, інспектора Управління патрульної поліції в Закарпатській області Татинець Василя Валерійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Закарпатській області, місцезнаходження: вул. Олега Кошового, 2, м. Ужгород.

Відповідач: Татинець Василь Валерійович , місце роботи: вул. Олега Кошового, 2, м. Ужгород .

Головуючий суддяО. Я. Герчаківська