Справа № 1.380.2019.006261
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.006261
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Коморного О.І. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Львівська митниця ДФС.

Обставини справи.

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з вимогами:

- визнати протиправними дії Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо прийняття до примусового виконання постанови Львівської митниці ДФС України від 27.11.2018 № 6831/20900/18; щодо прийняття постанови про стягнення виконавчого збору; щодо прийняття постанови про арешт майна боржника та арешту майна боржника;

- визнати протиправними та скасувати постанови Кінах Л.Б. - державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів головного територіального управління юстиції у Львівській області: від 13.09.2019 про відкриття виконавчого провадження №59323948 про примусове виконання постанови Львівської митниці ДФС України від 27.11.2018 № 6831/20900/18; від 08.10.2019 у виконавчому провадженні №59323948 про стягнення виконавчого збору; від 08.10.2019 у виконавчому провадженні №59323948 про арешт майна боржника;

- зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Львів головного територіального управління юстиції у Львівській області зняти арешт з майна боржника, накладений постановою державного виконавця від 08.10.2019 у виконавчому провадженні №59323948 про арешт майна боржника.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 27.11.2018 Львівською митницею Державної фіскальної служби України винесено постанову про порушення позивачем митних правил за ст.470 Митного кодексу України та 08.12.2018 постанова Львівської митниці Державної фіскальної служби України набрала законної сили. Вказана постанова скерована ДФС до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області лише 05.04.2019, що підтверджується супровідним листом Львівської митниці ДФС України до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів головного територіального управління юстиції у Львівській області. Зазначає, що державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного управління юстиції у Львівській області Кінах Л.Б. 13.09.2019 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №59323948 про примусове виконання постанови Львівської митниці ДФС України від 27.11.2018року № 6831/20900/18, а саме стягнення штрафу в сумі 8500 грн. Також вказує, що державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного управління юстиції у Львівській області Кінах Л.Б. 08.10.2019 у виконавчому провадженні №59323948 прийнято постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 850 грн та 08.10.2019 у виконавчому провадженні №59323948 прийнято постанову про арешт майна боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/ основної винагороди державного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, - 9750 грн. Вважає, що дії та рішення державного виконавця є неправомірними, оскільки виконавчий документ, а саме постанова про порушення митних правил від 27.11.2018 № 6831/20900/18 підлягала поверненню стягувачу, оскільки строк звернення її до виконання завершився 27.02.2019. Таким чином вважає, що отримавши постанову Львівської митниці ДФС України від 27.11.2018 № 6831/20900/18, орган державної виконавчої служби, протягом трьох робочих днів з дня її пред`явлення, зобов`язаний був повернути її стягувану без прийняття до виконання. Відтак, оскільки виконавчий документ підлягав поверненню стягувану без виконання, то постанова від 13.09.2019 про відкриття виконавчого провадження №59323948 про примусове виконання постанови Львівської митниці ДФС України від 27.11.2018 № 6831/20900/18, постанова від 08.10.2019 у виконавчому провадженні №59323948 про стягнення виконавчого збору в сумі 850 грн, постанова від 08.10.2019 у виконавчому провадженні №59323948 про арешт майна боржника, - підлягають скасуванню в судовому порядку.

Ухвалою від 28.11.2019 відкрито провадження у справі.

Відповідачем 06.12.2019 направлено до суду відзив у якому відповідач проти позовних вимог заперечує повністю. Зазначає, що раніше на виконанні у відділі вже перебувала вищевказана постанова, яка була повернута стягувану на підставі п.2 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Вищезазначена постанова Львівської митниці ДФС пред`явлена до виконання повторно, про що свідчить відмітка на виконавчому документі. Відповідно до ч.1 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Вказує, що відповідно до п.5 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі повернення виконавчого документа стягувану у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інший виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони. Зазначає, що 10.06.2019 у Шевченківський відділ державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області надійшла заява стягувана про повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання. Вищевказаний виконавчий документ відповідно до ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» відповідає всім вимогам, відповідно до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущено, отже жодних підстав для повернення виконавчого документа без виконання немає. Враховуючи наведене просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представники сторін в судове засідання не прибули, хоча були повідомлені належним чином. На підставі ч. 9 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України справа розглядається в письмовому провадженні.

Суд всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті та

встановив:

27.11.2018 Львівською митницею Державної фіскальної служби України винесено постанову про порушення ОСОБА_1 митних правил за ст.470 Митного кодексу України (08.12.2018 постанова набрала законної сили) (а.с.35-38).

13.09.2019 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного управління юстиції у Львівській області Кінах Л.Б. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №59323948 про примусове виконання постанови Львівської митниці ДФС України від 27.11.2018 № 6831/20900/18, а саме стягнення штрафу в сумі 8500 грн (а.с.13).

08.10.2019 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного управління юстиції у Львівській області Кінах Л.Б. у виконавчому провадженні №59323948 прийнято постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 850 грн (а.с.14).

08.10.2019 державним виконавцем Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного управління юстиції у Львівській області Кінах Л.Б. у виконавчому провадженні №59323948 прийнято постанову про арешт майна боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди державного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, - 9750 грн (а.с.15).

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до п.4 ч.3 ст. 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини третьої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі- Закон № 1404-VIII) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження згідно ст. 2 Закону України Про виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Примусовому виконанню відповідно до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів:1) виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;1-1) судові накази; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; 3) виконавчих написів нотаріусів; 4) посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; 7) рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; 8) рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; 9) рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом № 1404-VIII (п.1 ч.2 ст.18 вказаного Закону № 1404-VIII).

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України Про виконавче провадження, виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону № 1404-VIII, рішення, що підлягають примусовому виконанню є зокрема постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 37 Закону № 1404-VIII, виконавчий документ повертається стягувачу, якщо:1) стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа; 2) у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними; 3) стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення; 4) стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документа; 5) у результаті вжитих виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з`ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку з втратою годувальника, про відібрання дитини, а також виконавчі документи, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані без участі боржника); 6) у боржника відсутнє визначене виконавчим документом майно, яке він за виконавчим документом повинен передати стягувачу в натурі; 7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, у зв`язку із втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи транспортні засоби боржника, розшук яких здійснювався поліцією, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку; 8) відстрочка виконання рішення, надана судом, яким постановлено рішення, не закінчилася; 9) законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення; 10) відсутня його згода на заміщення приватного виконавця у випадках, передбачених Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів"; 11) запроваджено тимчасову адміністрацію банку-боржника, крім рішень немайнового характеру.

Судом з матеріалів справи встановлено, що вперше виконавчий документ на виконання скеровувався 04.01.2019р. (а.с.42), однак постановою державного виконавця від 28.03.2019 ВП №58431945 повернуто виконавчий документ постанову №6831/20900/18 виданого ДФС України 27.11.2018 на підставі п. 2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.40)

Частиною 4, 5 статті 37 Закону № 1404-VIII передбачено, що про повернення стягувачу виконавчого документа та авансового внеску виконавець виносить постанову. Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до частини 1 ст. 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 5 ст 12 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Судом встановлено, що Львівська митниця ДФС повторно звернулася із заявою № 5664/10/13-70-20/29 від 05.04.2019 до Головного територіального управління юстиції у Львівській області для стягнення у примусовому порядку штрафу з ОСОБА_1 відповідно до постанови №6831/20900/18 від 27.11.2018 (а.с39).

Також встановлено судом, що Головним територіальним управлінням юстиції у Львівській області листом від 15.04.2019 С-591 направлено для виконання за належністю постанову №6831/20900/18 від 27.11.2018 та надійшов 10.06.2019 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області (а.с.33).

Відповідно до п.1 ч. 1 статті 26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Суд встановив, що 24.06.2019 державним виконавцем прийнято постанову ВП №59323948 про відкриття виконавчого провадження (а.с.32).

Проте, 21.08.2019 заступником начальника Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області прийнято постанову про скасування процесуального документу (постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.06.2019 ВП№59323948) у зв`язку з невірно вказаною сумою стягнення виконавчого збору.

Відтак виконавчий документ пред`явлений Львівською митницею ДФС, постанова №6831/20900/18 від 27.11.2018, перебував на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби м. Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області та на підставі такого 13.09.2019 відповідачем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №59323948, 08.10.2019 постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 850 грн, 08.10.2019 постанову про арешт майна боржника в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/ основної винагороди державного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів, - 9750 грн.

Таким чином суд дійшов висновку, що вищевказаний виконавчий документ відповідно до ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» відповідає всім вимогам, відповідно до ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого документа до виконання не пропущено, строк переривався з підстав визначений законом, а отже жодних підстав для його повернення без виконання у відповідача не було.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно ст. 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Аналізуючи зібрані та дослідженні в ході судового розгляду справи докази, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови винесені правомірно та з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження», а тому у задоволенні позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-248, 256, 287, 294, 295 КАС України, суд,

у х в а л и в :

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування постанов Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Львів Головного територіального управління юстиції у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача Львівська митниця ДФС відмовити повністю.

2. Судові витрати відшкодуванню не підлягають

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 287 КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 16.12.2019.

Суддя Коморний О.І.