Справа № 200/10799/19-а
Суддя: Кравченко Т.О.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

12 грудня 2019 р. Справа №200/10799/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Кравченко Т.О.,

за участю

секретаря судового засідання Реви О.Ю.

представника позивача Лисова В.Л.

представника відповідача Мащенко Д.О.

розглянув за правилами загального позовного провадження в підготовчому засіданні, яке проводиться в режимі відеоконференції, адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

04 вересня 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1 ) до Маріупольської міської ради (далі відповідач, Міськрада), в якому позивач просила:

- визнати протиправними дії Маріупольського міського голови Бойченка Вадима Сергійовича при підписані тексту рішення Міськради від 29 травня 2019 року № 7/42-4034 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 130-ї АДРЕСА_2 б в Лівобережному районі міста фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 » в редакції, яка передбачає відмову у поновленні строку оренди;

- визнати протиправним та нечинним текст рішення Міськради від 29 травня 2019 року № 7/42-4034 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по АДРЕСА_3 б в Лівобережному АДРЕСА_4 міста фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 » в редакції, яка передбачає відмову у поновленні строку оренди;

- зобов`язати Маріупольського міського голову підписати текст рішення Міськради від 29 травня 2019 року № 7/42-4034 «Про поновлення строк оренди земельної ділянки по АДРЕСА_3 б в Лівобережному АДРЕСА_4 міста фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 » у відповідності до голосування депутатів Міськради в редакції, яка передбачає поновлення на 5 років строку оренди.

За результатами автоматизованого розподілу, який відбувся 04 вересня 2019 року, справа № 200/10799/19-а передана на розгляд судді Донецького окружного адміністративного суду Хохленкова О.В.

05 вересня 2019 року суддею Донецького окружного адміністративного суду Хохленковим О.В. постановлена ухвала про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі № 200/10799/19-а.

04 листопада 2019 року Донецьким окружним адміністративним судом постановлена ухвала, якою визнана обґрунтованою та задоволена заява головуючого у справі судді про самовідвід.

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Донецького окружного адміністративного суду, який відбувся 04 листопада 2019 року, справа передана на розгляд судді Кравченко Т.О.

12 листопада 2019 року суддею Донецького окружного адміністративного суду Кравченко Т.О. постановлена ухвала про прийняття до провадження адміністративної справи № 200/10799/19-а; вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 12 грудня 2019 року.

20 і 29 листопада 2019 року суд постановив ухвали про участь учасника справи у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні іншого суду, якими задовольнив клопотання представників сторін про участь у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 173 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) одним із завдань підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин.

П. 2 ч. 2 ст. 183 КАС України передбачає можливість постановлення ухвали про закриття провадження у справі за результатами підготовчого засідання.

Однією з підстав для закриття провадження у справі є те, що справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Подані сторонами заяви по суті справи та наявні у справі письмові докази свідчать про наступне.

На підставі рішення Міськради від 28 березня 2014 року № 6/38-4314 і договору оренди земельної ділянки від 24 квітня 2014 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 квітня 2014 року за № 5528020, в користуванні ФОП ОСОБА_1 на умовах оренди до 28 березня 2019 року перебувала земельна ділянка площею 0,0018 га по АДРЕСА_3 .

25 лютого 2019 року ФОП ОСОБА_1 подала до Центру надання адміністративних послуг Міськради заяву та документи, необхідні для отримання адміністративної послуги рішення Міськради про продовження терміну оренди земельної ділянки за наявності діючого договору оренди земельної ділянки, зареєстрованого у встановленого законом порядку.

На підставі поданих позивачем документів управління земельних відносин департаменту по роботі з активами Міськради підгодовувало проект рішення «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по АДРЕСА_3 б в Лівобережному АДРЕСА_4 міста фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 », який передбачав поновлення на 5 років строку оренди земельної ділянки (землі житлової та громадської забудови) (кадастровий номер :01:012:0079) площею 0,0018 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (функціонування торгового павільйону) по АДРЕСА_3 міста ФОП ОСОБА_1

28 лютого 2019 року цей проект був оприлюднений на офіційному веб-сайті Міськради.

27 травня 2019 року координаційна рада розглянула питання про поновлення строку оренди земельної ділянки по АДРЕСА_3 б в АДРЕСА_5 міста ФОП ОСОБА_1 та рекомендувала відмовити і внести на розгляд Міськради.

Проект рішення Міськради «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по АДРЕСА_6 3б в Лівобережному районі міста фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 » включений до порядку денного ХLІІ сесії Міськради VІІ скликання під № 70.

Це питання Міськрада розглянула на своєму пленарному засіданні 29 травня 2019 року і прийняла рішення № 7/42-4043 «Про поновлення строку оренди земельної ділянки по АДРЕСА_3 б в Лівобережному АДРЕСА_4 міста фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 ».

Позивач доводить, що 29 травня 2019 року Міськрада прийняла рішення № 7/42-4034 в редакції, яка передбачає поновлення ФОП ОСОБА_1 строку оренди земельної ділянки, однак, незважаючи на це, міський голова підписав текст цього рішення в редакції, що передбачає відмову ФОП ОСОБА_1 у поновленні строку оренди земельної ділянки.

Такі дії міського голови позивач вважає протиправними.

Позивач також вважає, що текст рішення Міськради від 29 травня 2019 року № 7/42-4034 в редакції, яка передбачає відмову ФОП ОСОБА_1 у поновленні строку оренди земельної ділянки, є протиправним і має бути визнаний нечинним; а порушені права позивача мають бути поновлені шляхом покладання на міського голову обов`язку підписати текст рішення Міськради у відповідності до результатів голосування депутатів у редакції, яка передбачає поновлення строку оренди земельної ділянки.

Зважаючи на характер спірних правовідносин, у підготовчому засіданні суд на обговорення поставив питання про належність спору, за вирішенням якого звернулася позивач, до юрисдикції адміністративних судів.

Представник позивача пояснив, що підтримує заявлені вимоги в обсягах первісно визначених предмета і підстав позову.

Зазначив, що позивач звернулася до суду з метою захисту свого права на поновлення строку оренди земельної ділянки, вважає, що справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Представник позивача наголошує на тому, що 29 травня 2019 року Міськрада прийняла рішення № 7/42-4034, сутність якого полягала у позитивному для позивача вирішенні питання поновлення строку оренди земельної ділянки, разом з цим міський голова протиправно підписав текст рішення в редакції, яка не відповідає волевиявленню депутатів Міськради.

Вважає, що оскаржити дії міського голови в порядку господарського судочинства неможливо, а тому справу належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Представник відповідача повідомила, що заперечує проти позовних вимог, вважає спір таким, що не підлягає розгляду адміністративним судом, оскільки він виник із земельних правовідносин.

Вирішуючи питання юрисдикційності спору, за вирішенням якого ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду, суд виходить з такого.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність («Сокуренко і Стригун проти України», № 29458/04 та № 29465/04, § 24, рішення від 20 липня 2006 року).

Ч. 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

В свою чергу, в розумінні п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

При цьому, вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Суд зазначає, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Одним із принципів земельного законодавства є забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, що передбачено п. «б» ч. 1 ст. 5 Земельного кодексу України.

П. «а» ч. 1 ст. 12 Земельного кодексу України (далі ЗК України) установлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.

За ч. 1 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Це положення узгоджується з вимогами ч. 2 ст. 16 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» (далі Закон № 161), згідно з якими укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування орендодавця, прийнятого в порядку, передбаченому ЗК України, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 33 Закону № 161 по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення в поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Наведене зумовлює висновок, що з моменту укладення між землекористувачем та органом місцевого самоврядування договору оренди землі припиняються адміністративні відносини між цими суб`єктами, та в подальшому виникають договірні відносини, які характеризуються рівністю їх учасників та свободою договору. Такі ознаки не притаманні адміністративним правовідносинам, натомість притаманні цивільним правовідносинам, які з урахуванням суб`єктного складу можуть бути предметом судового розгляду у відповідному суді загальної юрисдикції або господарському суді.

Як було зазначено вище, на підставі рішення Міськради від 28 березня 2014 року № 6/38-4314 і договору оренди земельної ділянки від 24 квітня 2014 року, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 26 квітня 2014 року за № 5528020, в користуванні ФОП ОСОБА_1 на умовах оренди перебувала земельна ділянка по АДРЕСА_3 .

Маючи намір продовжити строк оренди цієї ділянки, позивач звернулася до Міськради з відповідною заявою.

За заявою ФОП ОСОБА_1 виконавчі органи Міськради підготували проект рішення, який передбачав поновлення строку оренди земельної ділянки.

Разом з цим, в процесі погодження проекту рішення виникли зауваження, що з рештою призвело до відмови ФОП ОСОБА_1 у поновленні строку оренди земельної ділянки та до виникнення спірних правовідносин.

Таким чином, незважаючи на обраний позивачем спосіб захисту, по суті предметом спору є право орендаря на поновлення строку договору оренди, а предметом судового розгляду спір між сторонами у договірних відносинах.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) Завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Ч. 2 ст. 4 ГПК України передбачає, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;

ФОП ОСОБА_1 звернулася до адміністративного суду з позовом, направленим на поновлення порушеного, на її думку, права користування земельною ділянкою (права на поновлення договору оренди), яке з огляду на суб`єктний склад сторін у справі підлягає захисту в порядку господарського судочинства.

З приводу доводів представника позивача стосовно того, що господарське судочинство не передбачає такого способу захисту як оскарження дій міського голови суд зазначає наступне.

Обраний позивачем спосіб захисту її права користування земельною ділянкою (права на поновлення договору оренди), а саме визнання протиправними дій міського голови та зобов`язання його вчинити певні дії, визнання протиправним і нечинним тексту рішення Міськради, не змінюють приватноправової сутності відносин, що склалися між позивачем та Міськрадою і не додають цьому спору ознак публічно-правового.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства;

Згідно з ч. 2 ст. 238 КАС України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Ч. 1 ст. 239 КАС України передбачено, якщо провадження у справі закривається з підстави, встановленої п. 1 ч. 1 ст. 238 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.

З огляду на викладене, провадження в адміністративній справі № 200/10799/19-а належить закрити, одночасно роз`яснивши позивачу, що розгляд таких справ (йдеться про спори, пов`язані з поновленням договору оренди земельної ділянки або продовженням строку оренди земельної ділянки) з урахуванням суб`єктного складу (позивач має статус фізичної особи-підприємця) належить до юрисдикції господарських судів.

Таке застосування норм процесуального права відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду, висловленим у постановах від 04 квітня 2018 року у справі № 539/1957/16-а (провадження № 11-210апп18), від 21 листопада 2018 року у справі № 429/12773/12 (2а/429/317/12) (провадження № 11-1005апп18), від 03 квітня 2019 року у справі № 727/1002/17 (провадження № 11-1492апп18), від 10 квітня 2019 року у справі № 727/3377/15-а (провадження № 11-1516апп18).

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону № 3674 у випадках, установлених п. 1 ч. 1 цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених ч. 1 цієї статті, повністю.

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 як особа, яка сплатила судовий збір за подання цієї позовної заяви у розмірі 1 921,00 грн, має право звернутися до суду з клопотанням про його повернення.

Керуючись ст. ст. 173, 179, 180, 181, п. 2 ч.2 ст. 183, п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 238, ст. 239, ст. ст. 241, 243, 250, 256, 293, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

1. Провадження в адміністративній справі № 200/10799/19-а за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії закрити.

2. Роз`яснити позивачеві, що розгляд таких справ віднесено до юрисдикції господарського суду.

3. Роз`яснити позивачеві право на звернення до суду з клопотанням про повернення судового збору, сплаченого за подання позовної заяви до Донецького окружного адміністративного суду, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір».

4. Повний текст ухвали складений 16 грудня 2019 року.

5. Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

6. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Суддя Т.О. Кравченко