Справа № 520/10426/19
Суддя: Панов М.М.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 р. № 520/10426/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панова М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Харківської області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 12.08.2019 №1250675/ про відмову у реєстрації податкової накладної №9 від 19.06.2019 фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ; зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №10 від 19.06.2019, складену фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , за датою подання до реєстру.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуване рішення та дії відповідачів є протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Ухвалою суду від 25.10.2019 відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та вручена відповідачу, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Відповідачу своїм правом на подачу відзиву не скористались. Відповідно документи у встановлені строки до суду не надходили.

Відповідно ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 18.06.2019 між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та Об`єднанням підприємств Електротехнічною Корпорацією «Елкор» був укладений Заявка-договір па перевезення вантажу №18061 (далі - Договір), за умовами якого позивач зобов`язався перевезти з м. Зміїв Харківської області у м. Нетешин Хмельницької області щити електричні, а замовник - перерахувати на розрахунковий рахунок позивача грошові кошти у розмірі 26442,00 грн. у тому числі ПДВ. Сторони виконали умови укладеного договору у повному обсязі.

Відповідно до вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, позивач склав податкову накладну №10 від 19.06.2019 та направив її для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За результатами обробки зазначеної податкової накладної в Автоматизованій системі «Єдине вікно подання електронних документів» Державної фіскальної служби України була сформована квитанція про реєстрацію податкової накладної від 12.07.2019, в СРПН зареєстрованої за номером №, в якій зазначено: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 19.06.2019 №10 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 52.29 перевищує величину залишку обсягу придбання такого то вару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій». ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.»

У відповідь на зазначену квитанцію, позивачем було направлено ГУ ДФС у Харківській області повідомлення про надання пояснення та копій документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

У додатку до зазначеного повідомлення позивач подав копії документів про підтвердження реальності здійснення операцій за податковою накладною, реєстрація якої зупинена відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, а саме: договори, акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), товарно-транспортну накладну, рахунок на оплату тощо.

Однак, рішенням комісії ГУ ДФС у Харківській області від 12.08.2019 №1250675/ у реєстрації податкової накладної №10 від 19.06.2019 було відмовлено.

Підставою відмови було попадання платником податку копій документів: розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.10 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та падати покупцю за його вимогою.

У разі якщо реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена в порядку, визначеному в пункті 201.16 цієї статті, реєстрація таких податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється з урахуванням особливостей, визначених у підпункті 201.16.4 пункту 201.16 цієї статті.

Як передбачено пунктом 201.16 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та па підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних визначено Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117.

Зі змісту пунктів 19, 20, 23 цього Порядку випливає, що прийняття рішень про зупинення реєстрації податкових накладних належить до компетенції комісій регіонального рівня (у цьому випадку - комісії Головного управління ДФС у Харківській області).

Згідно з пунктом 3 зазначеного Порядку податкові накладні/розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених у разі зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику), що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до передбачених цим Порядком ознак.

Відповідно до пункту 5 Порядку податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Отже, реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій.

Станом на дату складання податкової накладної, а саме 19.06.2019, відповідні критерії визначалися листом ДФС від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18.

Як передбачено підпунктом 1.6 пункту 1 зазначеного листа, комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме: платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим); дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації; платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ); платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років; платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України; платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України; наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Так, наведений перелік критеріїв ризиковості платника податків є вичерпним.

Окрім того, пункт 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, встановлює чіткий перелік відомостей, які мають бути зазначені у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, а саме: 1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критсрій(ї) ризиковості здійснення операцій, па підставі якого(нх) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Наведений пункт, окрім встановлення відповідної форми та змісту квитанції як документу, також закріплює обов`язок контролюючого органу при зупиненні реєстрації податкової накладної повідомити платнику податків встановлений нормативно-правовими актами об`єм інформації щодо підстав, причин такої дії та шляхів їх усунення. Комісія Головного управління ДФС у Харківській області мала повідомити позивача про визначені конкретні критерії ризиковості, що стали підставою для такого зупинення, із розрахованим показником за кожним з цих критеріїв. А також, виходячи з повідомлених контролюючим органом критеріїв ризиковості та їх розрахунків, квитанція повинна містити пропозицію надання визначеного вичерпного переліку документів, які будуть необхідними і достатніми для здійснення реєстрації саме цієї податкової накладної за виявлених обставин.

З цього обов`язку також випливає право платника податків на отримання з квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної повної інформації щодо підстав та причин такого зупинення та переліку конкретних документів, необхідних для усунення виявлених недоліків.

У квитанції про реєстрацію податкової накладної від 12.07.2019 №, отриманій позивачем, щодо інформації про зупинення реєстрації зазначено: «ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 „Критеріїв ризиковості платника податку"».

Однак контролюючий орган не зазначив, який саме критерій ризиковості із переліку встановлених пп. 1.6. п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку» став підставою вимагати подання додаткових документів для реєстрації податкової накладної, не повідомив розрахований показник за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Натомість контролюючий орган лише запропонував надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію та/або таблицю даних платника податків, без уточнення їх переліку.

Як свідчить усталена практика Верховного Суду, загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії як акта правозастосування є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання па підпункт 1.6 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного абзацу - підстави акта індивідуальної дії, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахупків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, і не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Така правова позиція викладена, зокрема, у постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі №826/10649/17, від 14.05.2019 у справі №1940/1306/18, від 21.05.2019 у справі №0940/1240/18, від 09.07.2019 у справі №140/2093/18, від 18.07.2019 у справі №1740/2004/18.

Відповідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, з вищенаведеного можна зробити висновок, що комісія ГУ ДФС у Харківській області безпідставно зупинила реєстрацію податкової накладної, оскільки контролюючий орган не вказав ані конкретного критерію (відповідного абзацу підпункту 1.6 пункту першого) оцінки ступеня ризику, ані конкретного переліку документів, які має надати позивач для усунення причин зупинення реєстрації податкової накладної.

Зупинення реєстрації податкової накладної є передумовою для прийняття рішення про відмову у здійсненні такої реєстрації.

У рішенні комісії ГУ ДФС України у Харківській області від 12.08.2019 №1250675/, яким було відмовлено у реєстрації податкової накладної №10 від 19.06.2019, як підставу відмови у такій реєстрації зазначено: «Ненадання платником податку копій документів: розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків».

Однак позивач, окрім письмових пояснень, надав контролюючому органу пакет необхідних документів на підтвердження реальності здійснення господарської операції, а саме: копію Заявки-договору на перевезення вантажу №18061 від 18.06.2019; копію товарно-транспортної накладної №38 від 18.06.2019; копію акта прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №2224 від 19.06.2019; копію рахунку-фактури №2221 від 19.06.2019; пояснення Позивача.

Отже, вказівка в оскаржуваному рішенні комісії ГУ ДФС у Харківській області на те, що позивач не надав копій документів є безпідставною, позаяк податковий орган не витребував конкретний перелік документів при надісланні повідомлення про надання пояснень щодо податкової накладної, реєстрацію якої зупинено.

З огляду на наявність та своєчасне подання передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентом, суд зазначає, що контролюючий орган не мав жодних правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної.

Щодо вимоги про зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкову накладну №10 від 19.06.2019, складену фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , за датою подання до реєстру, суд зазначає наступне.

Пунктом 28 Порядку №117, серед іншого, визначено, що податкова накладна-розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день, зокрема, набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

При цьому, згідно з пунктами 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної, реєстрацію якої попередньо було зупинено, є повноваженням Державної фіскальної служби України.

Як вбачається з матеріалів справи, надані позивачем документи підтверджують здійснення господарських операцій за податковою накладною. Документи складені з дотриманням вимог чинного законодавства і є достатніми для реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Харківської області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 12.08.2019 №1250675/ про відмову у реєстрації податкової накладної №9 від 19.06.2019 фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 .

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №10 від 19.06.2019, складену фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , за датою подання до реєстру.

Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області ().

Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачену суму судового збору в розмірі 960 (дев`ятсот шістдесят) грн. 50 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України ().

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М.Панов