Справа № 420/5652/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5652/18
Головуючий в 1 інстанції: Свида Л. І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Турецької І.О.,

суддів Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

за участі секретаря Скоріної Т. С.

представника апелянта Мунтяна Є. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» до Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (комісія регіонального рівня Головного управління ДФС в Одеській області), Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У жовтні 2018 року ТОВ «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» звернулося до суду першої інстанції з позовними вимогами до Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (комісія регіонального рівня - ГУ ДФС в Одеській області) та до ДФС України наступного змісту.

Так, звертаючись до Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, позивач просив визнати протиправними та скасувати рішення:

- від 05 липня 2018 року №828927/41558040, №828929/41558040, №828660/41558040, №828928/41558040, №828933/41558040 про відмову в реєстрації податкових накладних №№120, 121, 123, 124, 125 від 17 квітня 2018 року;

- від 01 серпня 2018 року №866493/41558040 про відмову в реєстрації податкової накладної та №219 від 26 квітня 2018 року.

Звертаючись до ДФС України, позивач просив зобов`язати зареєструвати податкові накладні №№120, 121, 123, 124, 125 від 17 квітня 2018 року та №219 від 26 квітня 2018 року, днем подання їх 15 травня 2018 року.

В обґрунтування вимог про протиправність рішень Комісії товариство зазначило, що вони не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжують його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

По - перше, на думку позивача, даним органом не було взято до уваги специфіку його діяльності. Так, як відзначає позивач, його діяльність пов`язана з допоміжним обслуговуванням наземного транспорту, а саме організацією поточного та планового (деповського та капітального) ремонту вантажних вагонів. Специфіка даного виду діяльності, як пояснив позивач, полягає в тому, що для її проведення, товариство використовує виробничі потужності ТОВ «Жмеринське підприємство «Експрес» та вагонних депо «Укрзалізниці», закуповує відповідні запасні частини, вузли, деталі вантажних вагонів та використовує відповідні послуги, зокрема транспортні, транспортно-експедиторські.

На підтвердження кожної податкової накладної, як зазначає позивач, ним надавалися копії відповідних договорів, укладених з суб`єктами господарювання щодо поставки йому відповідних матеріалів та устаткування для проведення ремонту вантажних вагонів та копії актів виконаних робіт, видаткових накладних, що підтверджують надання даної послуги.

Позивач звернув увагу суду, що реєстрація аналогічних податкових накладних, що були виписані за тим же договором, з тим же контрагентом, за тими ж первинними документами, фіскальним органом була проведена без заперечень.

До того ж, ТОВ «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» звернув увагу, що контролюючим органом не приймалося рішення про внесення його до переліку ризикових платників податків.

На обґрунтування вимог про обов`язок контролюючого органу зареєструвати спірні податкові накладні, ТОВ «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» зазначило, що мета ефективного захисту юридичної особи, з боку суб`єкта владних повноважень, є одним із пріоритетів адміністративного судочинства, а також усталеної практики Європейського суду з прав людини. До того ж, в обґрунтування даної вимоги були покладені положення п. 20 Порядку ведення єдиного державного реєстру податкових накладних, які дозволяють контролюючому органу проводити реєстрацію податкової накладної за рішенням суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року позов ТОВ «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» задоволено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що з наданих до контролюючого органу для проведення реєстрації податкових накладних первинних документів можливо встановити зміст та обсяг господарських операцій, будь-яких розбіжностей та невідповідностей ці документи не містили.

Суд першої інстанції, при ухвалення рішення, також звернув увагу, що контролюючим органом не зазначені критерії ризиковості платника податків, не надано доказів віднесення його до статусу ризикових, відповідно до Порядку формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків, затвердженого наказом ДФС України №144 від 21 березня 2018 року.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ГУ ДФС в Одеській області просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржником зазначено, що оскаржуваними рішеннями Комісії правомірно відмовлено товариству у реєстрації податкових накладних, адже надані копії документів були недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Так, за твердженням скаржника, платник податків не надав первинні документи, зокрема, щодо постачання/придбання товарів/послу, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, у тому числі рахунка - фактури/інвойси, акти приймання - передачі товарів (робі, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

ТОВ «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» та ДФС України не скористалися правом надання відзиву на апеляційну скаргу.

Представник апелянта в судовому засіданні суду апеляційної інстанції підтримав доводи викладені в апеляції та просив її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явилися, належним чином сповіщені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Фактичні обставини справи.

ТОВ «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» є юридичною особою, основним із видів його діяльності, є інша допоміжна діяльність у сфері транспорту (код КВЕД 52.29) та допоміжне обслуговування наземного транспорту (код КВЕД 52.21).

У межах даної діяльності позивачем надаються послуги з організації поточного та планового (деповського та капітального) ремонту вантажних вагонів на виробничих потужностях ТОВ «Жмеринське підприємство «Експрес» та вагонних депо «Укрзалізниці».

29 вересня 2017 року між ТОВ «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» (Виконавець) та ТОВ «РЕЙЛ ТРАНЗИТ КАРГО УКРАЇНА» (Замовник) укладений договір надання послуг №ЄВС-17-1. За умовами договору Виконавець приймає на себе зобов`язання надавати послуги з організації поточного та планового (деповського та капітального) ремонту вантажних вагонів Замовника, у вагоноремонтних підприємствах «Укрзалізниці», а Замовник зобов`язується прийняти і оплатити послуги (том І, аркуші справи 50-55).

Відповідно до п. 4.1 зазначеного договору Замовник здійснює, на підставі рахунку-фактури Виконавця, передоплату у розмірі 50% від вартості ремонту вагонів. Остаточний розрахунок Замовник здійснює впродовж 30 (тридцяти) банківських днів, після отримання рахунку-фактури, акту виконаних робіт і документів, що підтверджують виконання ремонту (завірених копій повідомлень ф. ВУ-23М, ВУ-36, ВУ-35, дефектних відомостей ВУ-22 і калькуляції), за фактично надані виконавцем послуги.

На виконання вищезазначеного договору позивачем виписаний ТОВ «РЕЙЛ ТРАНЗИТ КАРГО УКРАЇНА» рахунок на оплату №47 від 05 квітня 2018 року (т. І, аркуш справи 110), за яким ТОВ «РЕЙЛ ТРАНЗИТ КАРГО УКРАЇНА» було перераховано на рахунок позивача авансовий платіж в розмірі 2 310 000 грн., у тому числі ПДВ у розмірі 385 000 грн., що підтверджується випискою банка та платіжним дорученням №575 від 17 квітня 2018 року на суму 2 310 000 грн. (т. І, аркуші справи 102, 105-106).

17 квітня 2018 року, ТОВ «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» склало та направило на реєстрацію в ЄРПН податкові накладні №№120, 121, 123, 124, 125 від 17 квітня 2018 року та №219 від 26 квітня 2018 року (Том І, аркуші справи 116-117, 138-139, 160-161, 186-187, 217-218, 239-240).

На електронну адресу підприємства надійшли квитанції про прийняття документу та зупинення реєстрації, де зазначені підстави - п.201.16 ст. 201 Податкового Кодексу України. Вказано, що ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН. Додатково повідомлено: показник «D»=0, «Р»=89998,08 (Том І, аркуш справи 118, 140, 162, 188, 219, 241).

На виконання вимог п. п. 201.16.2 п.201.16 ст. 201 Податкового кодексу України позивачем направлені до ДФС України повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, зокрема:

- договір про надання послуг;

- платіжне доручення;

- виписки по особовому рахунку;

- договір підряду;

- договір про виконання робіт;

- штатний розпис;

- акти наданих послуг;

- акти виконаних робіт, форми ВУ-22, ВУ-36;

- акти приймання-передачі;

- виписки;

- дефектні відомості;

- видаткові накладні.

Окрім того, позивачем надані пояснення щодо господарської операції з ТОВ «РЕЙЛ ТРАНЗИТ КАРГО УКРАЇНА», з яких вбачається, що для надання послуг з організації ремонту вантажних вагонів позивач використовує послуги ТОВ «ЖП «Експрес», вагонних депо «Укрзалізниці», закуповує відповідні запасні частини, вузли, деталі вантажних вагонів та використовує відповідні послуги. Податкові накладні складено по першій події - передплаті. Реальне виконання робіт по ремонту зерновозів підтверджено актами надання послуг з первинними документами від постачальника ТМЦ та послуг.

Рішеннями Комісії за №№ 828927/41558040, 828929/41558040, 828660/41558040, 828928/41558040, 828933/41558040 від 05 липня 2018 року та за №866493/41558040 від 01 серпня 2018 року позивачу відмовлено в реєстрації податкових накладних за №№ 120, 121, 123, 124, 125 від 17 квітня 2018 року та за №219 від 26 квітня 2018 року (Том І, аркуші справи 113-114, 135-136, 157-158, 183-184, 214-215, 236-237).

Підставами для прийняття рішення є відсутність первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги Головного управління ДФС в Одеській області, з огляду на таке.

Відповідно до п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 6, 12, 13, 14, 19, 20, 21 «Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21 лютого 2018 року, податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган, протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно зУКТЗЕД/ послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(їх) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Колегія суддів зазначає, що платником податків надавалися документи та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних, реєстрацію яких було зупинено.

З наданих до суду, та до податкового органу, первинних документів можливо встановити зміст, обсяг та вартість господарських операцій, будь-яких розбіжностей та невідповідностей ці документи не містять, а тому контролюючий орган передчасно дійшов висновку, що наданий платником податку пакет документів є недостатніми для підтвердження реальності господарської операції та реєстрації податкових накладних у відповідному реєстрі.

Наведене свідчить про необґрунтованість доводів скаржника щодо недостатності первинної документації для підтвердження відсутності ознак здійснення ризикових операцій.

Колегія суддів зауважує, що за вищевказаними договорами з ТОВ «РЕЙЛ ТРАНЗИТ КАРГО УКРАЇНА» ТОВ «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» надавав послуги з організації поточного та планового (деповського та капітального) ремонту вантажних вагонів та на підтвердження цього до контролюючого органу направив копії первинних документів щодо придбання матеріалів для постачання послуг, а також первинні документи, що підтверджують їх надання.

Надання контролюючому органу первинних документів, що підтверджують зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), не передбачені при виконанні платником податків вказаного виду послуг.

Водночас, оцінюючи рішення про зупинення реєстрації податкової накладної, як передумову для прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, колегія суддів виходить із наступного.

Загальними вимогами, які висуваються до індивідуального акту, як акту правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Відтак, невиконання контролюючим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Дана правова позиція суду апеляційної інстанції побудована на висновках Верховного Суду, що викладені у постанові від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 з аналогічним спором.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1-1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Отже, ДФС України визначило, що для віднесення особи до переліку ризикових платників Комісією приймається відповідне рішення.

Втім, позивач жодного рішення Комісії про його внесення до переліку ризикових платників не отримував.

Разом з тим, «Критерії ризиковості платників податків» від 21 березня 2018 року №959/99-99-07-18 існують виключно у вигляді листа ДФС України, який не затверджений наказом ДФС України чи Міністерства фінансів України та не зареєстровані в Міністерстві юстиції України.

Державна регуляторна служба у листі від 19 квітня 2018 року №3890/0/20-18 зазначила, що проекти таких документів обов`язково необхідно погоджувати, а листи мають лише інформаційний характер і не встановлюють правових норм. ДФС наголосила на необхідності проведення регуляторних процедур для затвердження таких Критеріїв.

У цьому листі також зазначено, що ДФС листом від 21 березня 2018 року №960/99-99-07-18 затвердило, без дотримання регуляторних процедур, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій та перелік показників, що визначають позитивну податкову історію платника податку відповідно.

Листи міністерств, інших центральних органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, вони лише мають інформаційний характер і не встановлюють правових норм.

Намагання регулювати спірні правовідносини листами суперечить положенням ч. 1 ст. 7 та ч. 1 ст. 23 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади».

Отже, зупинення реєстрації податкових накладних на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а відтак, є неправомірним.

Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладено, у постановах від 02 квітня 2019 року у справі № 822/1878/18, від 21 травня 2019 року у справі № 815/2791/18, від 09 липня 2019 року у справі №140/2093/18 та 30 липня 2019 року у справі №320/6312/18.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції зазначає, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні ст. 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права, відповідно до КАС України і не можуть бути підставою для прийняття рішення суб`єктом владних повноважень.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про те, що контролюючий орган безпідставно прийняв рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, без надання належних доказів віднесення позивача до ризикових, у розумінні «Порядку формування територіальними органами та структурними підрозділами ДФС переліку ризикових платників податків», затвердженого наказом Державної фіскальної служби України №144 від 21 березня 2018 року.

Є також обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що визнання судом протиправними рішень про відмову в реєстрації податкової накладної та відповідно їх скасування, надає суду право зобов`язати ДФС України здійснити реєстрацію спірних податкових накладних в ЄРПН, датою їх прийняття.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені, в апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків суду першої інстанції про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень та про обов`язок вчинити певні дії.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції, ухвалою від 03 вересня 2019 року, було відстрочено, до ухвалення судового рішення, сплату судового збору за подання даної апеляційної скарги, суд, на підставі ст. 133 КАС України, вважає можливим стягнути його з ГУ ДФС в Одеській області у сумі 15 858 грн.

Керуючись статтями 308, 310, 316, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРОВАГОНСЕРВІС» до Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (комісія регіонального рівня Головного управління ДФС в Одеській області), Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (код за ЄДРПОУ 3939864) на користь державного бюджету України (отримувач коштів - ГУК ум. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA6026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106) судовий збір за звернення до суду з апеляційною скаргою в сумі 15 858 (п`ятнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят вісім) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Г. В. Семенюк

суддя О. І. Шляхтицький

Повне судове рішення складено 17.12.2019 року.