Справа № 420/7549/19
Суддя: Левчук О. А.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7549/19
УХВАЛА

16 грудня 2019 року м.Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Левчук О.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Державного реєстратора Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява Державного реєстратора Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Бардакова Євгена Віталійовича про забезпечення позову до подання позовної заяви, шляхом зупинення дії наказу Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 20.11.2019 року за № 523/03/09 «Про часткове задоволення скарги ПП «Агро Олімп 2006» від 16.09.2019 з доповненнями від 27.09.2019, від 10.10.209 та від 04.11.2019» до набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

При цьому, в обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову позивач вказує, що з офіційного сайту Головного територіального управління юстиції в Одеській області він дізнався про наявність наказу Головного територіального управління юстиції в Одеській області «Про часткове задоволення скарги ПП «Агро Олімп 2006» від 16.09.2019 з доповненнями до скарги від 27.09.2019, від 10.10.2019 та від 04.11.2019» від 20.11.2019 року за № 523/03-09, а також висновку Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 20.11.2019 року. Наказом Головного територіального управління юстиції в Одеській області скаргу підприємства «Агро Олімп 2006» від 16.09.2019 з доповненнями до скарги від 27.09.2019, від 10.10.2019 та від 04.11.2019 на дії державних реєстраторів задоволено частково на підставі пункту 2 частини шостої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом прийняття рішення про визнання дій державних реєстраторів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , вчинених під час відміни реєстраційний дій в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, такими, що суперечать частині першій статті 26 Закону; тимчасове блокування доступу державним реєстраторам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Державного реєстру прав терміном на 15 календарних днів з 26.11.2019 по 10.12.2019; відмову у проведенні скасування реєстраційних дій, вчинених державними реєстраторами щодо відміни реєстраційних дій в Державному реєстрі прав. Проаналізувавши зміст документів в юридичній площині та з урахуванням сталої багатоманітної судової практики розгляду аналогічних за змістом судових прав, заявник вважає, що висновок Комісії від 20.11.2019 року та наказ від 20.11.2019 за № 523/03-09 є такими, що прийняті з грубим порушенням вимог діючого законодавства України, зокрема, не на підставі та не у спосіб, що визначені законодавством України; не пропорційно, а саме з недотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав свобод та інтересів особи і цілям, на досягнення яких спрямований оскаржуваний наказ; без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення; з недотриманням принципу юридичної (правової) визначеності. Очевидність наявності ознак протиправності оскаржуваного наказу знаходить свій прояв у тому, що розгляд скарги по суті відбувся без інформування позивача про час та місце розгляду скарги у передбачений діючим законодавством спосіб, а також без спрямування відповідної скарги з додатками на адресу позивача; наказ є невмотивованим, що є порушенням п. 12 Порядку № 1128, в наказі не надано мотивів та нормативних обґрунтувань застосування санкції як тимчасове блокування доступу до Державного реєстру прав терміном на 15 календарних днів, а також не встановлено, що саме з приписів ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» було порушено, що свідчить про його невмотивованість, необґрунтованість та непропорційність; наказ прийнято з порушенням процедури реєстрації та розгляду скарги. При цьому, наказом від 20.11.2019 за № 523/03-09 порушено право державного реєстратора Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району ОСОБА_1 на працю та отримання належної заробітної плати. Крім того, негативні наслідки у випадку незабезпечення позову настануть для третіх осіб-заявників, так як позивач позбавлений можливості вчиняти реєстраційні дії та завершити вже вчинені реєстраційні дії. За таких підстав, заявник вважає, що зупинення дії оскаржуваного наказу та поновлення доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до набрання законної сили рішення по справі є співмірним та адекватним заходом забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

На підставі ч. 1 ст. 154 КАС України заяву позивача про забезпечення позову розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

При розгляді та вирішенні заяви про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду.

В обґрунтування необхідності вжиття заходів забезпечення позову заявник вказує на те, що висновок Комісії від 20.11.2019 року та наказ від 20.11.2019 за № 523/03-09 є такими, що прийняті з грубим порушенням вимог діючого законодавства України.

Разом з тим, протиправність висновку Комісії від 20.11.2019 року та наказу від 20.11.2019 за № 523/03-09 та наявність чи відсутність наведених заявником порушень, які на його думку були допущені при розгляді скарги ПП «Агро Олімп 2006» від 16.09.2019 з доповненнями до скарги від 27.09.2019, від 10.10.2019 та від 04.11.2019, підлягають доведенню в подальшому в ході розгляду судом позовних вимог, у разі подання заявником позову до суду.

При цьому, зі змісту заяви про забезпечення позову та доданої до неї копії наказу від 20.11.2019 за № 523/03-09 вбачається, що станом на дату звернення заявника, ОСОБА_1 , до суду сплинув строк, на який наказом № 523/03-09 було заблоковано доступ заявника до Державного реєстру прав.

Таким чином, задоволення заяви про забезпечення позову з підстав на які посилається заявник, у даному випадку буде вирішенням судом позовних вимог по суті.

Відповідно до ст.37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного державного реєстратора.

Таким чином, доводи заявника щодо того, що негативні наслідки у випадку незабезпечення позову настануть для третіх осіб-заявників, так як він позбавлений можливості вчиняти реєстраційні дії та завершити вже вчинені реєстраційні дії, є необґрунтованими, оскільки порядок забезпечення дотримання прав та інтересів осіб, які подали відповідні заяви до суб`єкта реєстрації, передбачено чинним законодавством України й покладено такий обов`язок на Міністерство юстиції, а не на державного реєстратора, доступ якого до Державного реєстру тимчасово зупинено.

Також, суд не приймає до уваги посилання заявника на те, що він позбавлений права на працю та отримання належної заробітної плати, оскільки перебування у трудових правовідносинах державних реєстраторів, їх зміну чи припинення чинне законодавство не пов`язує із прийняттям Міністерством юстиції України рішень, зокрема, щодо тимчасового блокування доступу до державних реєстрів, а спірним наказом від 20.11.2019 за № 523/03-09 не вирішувались питання трудових відносин заявника.

За таких підстав, задоволення заяви про забезпечення позову буде виходом за межі підстав для забезпечення позову, які передбачені ст. 150 КАС України.

Вказана позиція відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним в постановах від 18.10.2018 року у справі № 808/2432/18, від 15.08.2019 року у справі № 840/3275/18 та від 01.10.2019 року у справі 420/912/19, від 21.11.2019 року у справі № 420/1065/19.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 5, 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

За таких підстав, оцінюючи обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням обставин, зазначених позивачем в заяві про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявність зв`язку між конкретними заходами до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності труднощів виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов до висновку, що задоволення заяви про забезпечення адміністративного позову у даному випадку буде вирішенням судом позовних вимог по суті та виходом за межі підстав для забезпечення позову, які передбачені статтею 150 КАС України. Таким чином, суд дійшов до висновку, що заява Державного реєстратора Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району Бардакова Євгена Віталійовича про забезпечення позову до подання позовної заяви є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 150-154, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви Державного реєстратора Молодіжненської сільської ради Овідіопольського району ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви від 12.12.2019 року (вхід. № 47279/19) у повному обсязі.

Ухвалу може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням особливостей, встановлених п. 15.5 Розділу VII Перехідних Положень КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 256 КАС України.

Суддя О.А. Левчук