Справа № 420/2293/19
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 грудня 2019 року

Київ

справа №420/2293/19

адміністративне провадження №К/9901/34293/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Єресько Л.О., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу Кілійської районної державної адміністрації на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2019 року у справі №420/2293/19 за позовом ОСОБА_1 до Кілійської районної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним ненадання Кілійською районною державною адміністрацією копій договорів оренди, укладених у період з 1 червня 2018 року по 1 вересня 2018 року з додатками та зобов`язати відповідача надати позивачу копії зазначених документів; з метою здійснення судового контролю за виконанням рішення суду зобов`язати Кілійську районну державну адміністрацію протягом місяця з моменту набрання рішенням суду законної сили подати Одеському окружному адміністративному суду звіт про виконання судового рішення у цій справі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року, залишеним без постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2019 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправним ненадання Кілійською районною державною адміністрацією копії договорів оренди, укладених Кілійською районною державною адміністрацією у період з 1 червня 2018 року по 1 вересня 2018 року з додатками. Зобов`язано відповідача надати позивачу копії усіх договорів оренди укладених Кілійською районною державною адміністрацією з 1 червня 2018 року по 1 вересня 2018 рік з додатками. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій представник відповідача подав касаційну скаргу у якій, з посиланням на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до положень пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства передбачено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

На підставі аналізу доводів касаційної скарги та доданих до неї матеріалів, суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 30 вересня 2016 року №1402-VIII гарантовано право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Однак пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачає, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень та матеріалів касаційної скарги, спірні правовідносини виникли щодо відмови у наданні запитуваної у розпорядника публічної інформації.

Одеським окружним адміністративним судом зазначений спір визначено як незначної складності і справу розглянуто за правилами строщеного позовного провадження.

Отже, зміст вказаних норм та проведений аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у розглядуваному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Кілійської районної державної адміністрації на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 6 листопада 2019 року у справі №420/2293/19.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

..........................

...........................

...........................

М.В. Білак

Л.О. Єресько

О.В. Калашнікова

Судді Верховного Суду