Справа № 816/359/16
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2019 року

Київ

справа №816/359/16

адміністративне провадження №К/9901/26698/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Гончарової І.А., Ханової Р.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 5 липня 2016 року (суддя Канигіна Т.С.) та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року (судді: Калиновський В.А. (головуючий), Бенедик А.П., Філатов Ю.М.) у справі № 816/359/16 за позовом Публічного акціонерного товариства «Полтавський автоагрегатний завод» до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про скасування податкового повідомлення-рішення,

УСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

1. Публічне акціонерне товариство «Полтавський автоагрегатний завод» (далі - позивач, ПАТ «ПАЗ») звернулось до суду з позовом до Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області (далі - відповідач, контролюючий орган, ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області) про скасування податкового повідомлення-рішення від 29.09.2015 № .

2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 29.09.2015 № , яким нараховано пеню за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в загальному розмірі 258 514,12 грн, діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки та на підставі якого приймалось вказане рішення, про порушення позивачем положень статей 1 та 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» не відповідають фактичним обставинам.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

3. Постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 5 липня 2016 року, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року, адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області від 29.09.2015 № в частині нарахування грошового зобов`язання в розмірі 161 014,13 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 29.09.2015 № в частині нарахування грошового зобов`язання в розмірі 161 014,13 грн діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства, оскільки судами встановлено, що позивачем не було порушено термінів розрахунків по зовнішньоекономічним контрактам, а, отже, не було порушено вимог Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» (в частині задоволених позовних вимог).

Короткий зміст вимог касаційної скарги

5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області подала касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 5 липня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року в частині задоволених позовних вимог, та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «ПАЗ» у повному обсязі.

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що з 19.08.2015 по 09.09.2015 контролюючим органом була проведена позапланова виїзна документальна перевірка ПАТ «ПАЗ» з питань дотримання вимог валютного законодавства за період з 01.01.2014 по 19.08.2015, за результатами якої складено акт від 16.09.2015 № 1708/16-01-22-03/00232124.

Згідно із висновками вказаного акта від 16.09.2015 під час перевірки встановлено порушення статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» при виконанні експортних контрактів, а саме: від 06.03.2012 № 12/38, укладеного з нерезидентом компанією ВАТ «Мінський тракторний завод» (Республіка Білорусь) стосовно несвоєчасного надходження валютної виручки від нерезидента в сумі: 36480 доларів США /291 584,64 грн по граничному строку 25.12.2013; 36480 доларів США /291 584,64 грн по граничному строку 28.01.2014; 18240 доларів США /209 205,07 грн по граничному строку 06.05.2014; 18240 доларів США /216 726,20 грн по граничному строку 25.06.2014; 18240 доларів США /212 598,00 грн по граничному строку 21.07.2014; 36480 доларів США / 472 509,97 грн по граничному строку 19.08.2014; від 09.12.2013 № ОВК3908Д, укладеного з нерезидентом ВАТ «Бобруйський завод тракторних деталей і агрегатів» (Республіка Білорусь) стосовно несвоєчасного надходження валютної виручки від нерезидента в сумі 9085 доларів США / 191 223,14 грн по граничному строку 31.05.2015.

На підставі вказаного акта перевірки контролюючим органом 29.09.2015 прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу нараховано суму грошового зобов`язання за платежем: пеня за порушення термінів розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності в загальному розмірі 258 514,12 грн. Рішенням Державної фіскальної служби України від 16.02.2016 за № 3284/6/99-99-10-01-04-25 податкове повідомлення-рішення від 29.09.2015 № та рішення за результатами розгляду первинної скарги залишено без змін.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що 06.03.2012 між ПАТ «ПАЗ» та нерезидентом ВАТ «Мінський тракторний завод» (Республіка Білорусь) укладено зовнішньоекономічний експортний контракт № 12/38. На виконання умов вказаного контракту ПАТ «ПАЗ» здійснило експорт запасних частин до пневматичних гальмівних систем на адресу ВАТ «Мінський тракторний завод» згідно з ВМД, зокрема: від 26.09.2013 № 009762 на суму 36480 доларів США / 291584,64 грн; від 30.10.2013 № 011059 на суму 36480 доларів США / 291 584,64 грн; від 05.02.2014 № 001075 на суму 18240 доларів США / 145 792,32 грн; від 27.03.2014 № 003201 на суму 18240 доларів США / 194 659,10 грн; від 22.04.2014 № 004184 на суму 18240 доларів США / 204 787,28 грн; від 21.05.2014 № 005131 на суму 36840 доларів США / 427 405,04 грн.

З урахуванням вимог чинного законодавства виручка резидента ПАТ «ПАЗ» в іноземній валюті підлягала зарахуванню на його рахунок не пізніше 90 календарних днів з дати виписки вивізної вантажної митної декларації, а саме: ВМД від 26.09.2013 № 009762 на суму 36480 доларів США / 291 584,64 грн по граничному строку 25.12.2013; ВМД від 30.10.2013 № 011059 на суму 36480 доларів США / 291 584,64 грн по граничному строку 28.01.2014; ВМД від 05.02.2014 № 001075 на суму 18240 доларів США / 145 792,32 грн по граничному строку 06.05.2014; ВМД від 27.03.2014 № 003201 на суму 18240 доларів США / 194 659,10 грн по граничному строку 25.06.2014; ВМД від 22.04.2014 № 004184 на суму 18240 доларів США / 204 787,28 грн по граничному строку 21.07.2014; ВМД від 21.05.2014 № 005131 на суму 36840 доларів США / 427 405,04 грн по граничному строку 19.08.2014.

Однак, згідно платіжних доручень від 12.03.2014 № 27685599 (по ВМД від 26.09.2013 № 009762), від 18.04.2014 № 1 (ВМД від 30.10.2013 № 011059), від 10.10.2014 № 104885796 (ВМД від 05.02.2014 № 001075, ВМД від 27.03.2014 № 003201), від 24.10.2014 № 110167729 (ВМД від 22.04.2014 № 004184), від 18.11.2014 № 119416032 (ВМД від 21.05.2014 № 005131) розрахунки здійснювались із порушенням законодавчо встановленого строку 90 днів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що у зв`язку із порушенням ВАТ «Мінський тракторний завод» строків оплати вартості окремих партій товарів ПАТ «ПАЗ» зверталось до Економічного суду міста Мінська із позовами до про стягнення заборгованості. Контролюючим органом за результатами попередніх перевірок позивача вже було нараховано пеню за період від дня закінчення 90-денного строку на повернення валютної виручки до дня винесення судом ухвал про прийняття позовів до провадження у зазначених вище справах. Вказана пеня сплачена позивачем у повному обсязі, про що також зазначено в акті перевірки від 16.09.2015 № 1708/16-01-22-03/00232124.

Ухвалою Економічного суду міста Мінська від 28.03.2014 у справі № 60-25/2014 припинено провадження у справі у зв`язку із затвердженням мирової угоди між ПАТ «ПАЗ» та ВАТ «Мінський тракторний завод» внаслідок відмови позивача від стягнення боргу після його добровільної сплати відповідачем (за постачання товару по ВМД від 26.09.2013 № 009762 на суму 36480 доларів США). Ухвалою Економічного суду міста Мінська від 28.04.2014 у справі № 96-25/2014 припинено провадження у справі у зв`язку із затвердженням мирової угоди між ПАТ «ПАЗ» та ВАТ «Мінський тракторний завод» внаслідок відмови позивача від стягнення боргу після його добровільної сплати відповідачем (за постачання товару по ВМД від 30.10.2013 № 011059 на суму 36480 доларів США). Ухвалою Економічного суду міста Мінська від 21.10.2014 у справі № 244-25/2014 припинено провадження у справі у зв`язку із затвердженням мирової угоди між ПАТ «ПАЗ» та ВАТ «Мінський тракторний завод» внаслідок відмови позивача від стягнення боргу після його добровільної сплати відповідачем (за постачання товару по ВМД від 05.02.2014 № 001075 на суму 18240 доларів США). Ухвалою Економічного суду міста Мінська від 21.10.2014 у справі № 259-25/2014 припинено провадження у справі у зв`язку із затвердженням мирової угоди між ПАТ «ПАЗ» та ВАТ «Мінський тракторний завод» внаслідок відмови позивача від стягнення боргу після його добровільної сплати відповідачем (за постачання товару по ВМД від 27.03.2014 № 003201 на суму 18240 доларів США).

Вказані рішення Економічного суду міста Мінська надавались позивачем інспекторам під час перевірки. Відповідач, посилаючись на частину третю статті 4 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» здійснив нарахування ПАТ «ПАЗ» пені за період з дня винесення Економічним судом міста Мінська ухвал про прийняття позовів до провадження по дату погашення заборгованості нерезидентом.

Крім того, судами попередніх інстанцій встановлено, що згідно з додатком № 1 до акта перевірки від 16.09.2015 № 1708/16-01-22-03/00232124 «Розрахунок пені ПАТ «Полтавський автоагрегатний завод», за порушення строків розрахунків при виконанні умов зовнішньоекономічних контрактів» за зовнішньоекономічним експортним контрактом № 12/38 від 06.03.2012, укладеного із нерезидентом ВАТ «Мінський тракторний завод» (Республіка Білорусь), позивачу нараховано пеню в такому розмірі: 14 007,42 грн по ВМД від 26.09.2013 № 009762; 27 992,13 грн по ВМД від 30.10.2013 № 011059; 66 943,98 грн по ВМД від 05.02.2014 № 001075; 52 070,60 грн по ВМД від 27.03.2014 № 003201; 15 964,60 грн по ВМД від 22.04.2014 № 004184; 72 356,68 грн по ВМД від 21.05.2014 № 005131.

Суди першої та апеляційної інстанції зазначили, що контролюючим органом було неправомірно нараховано позивачу пеню за порушення строків розрахунків при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту № 12/38 від 06.03.2012, укладеного із нерезидентом ВАТ «Мінський тракторний завод», у загальному розмірі 161 014,13 грн (в тому числі: в сумі 14 007,42 грн по ВМД від 26.09.2013 № 009762; 27 992,13 грн по ВМД від 30.10.2013 № 011059; 66 943,98 грн по ВМД від 05.02.2014 № 001075; 52 070,60 грн по ВМД від 27.03.2014 № 003201), оскільки рішеннями Економічного суду міста Мінська підтверджено правомірність поведінки резидента.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

7. В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на порушення законодавства у сфері здійснення розрахунків в іноземній валюті допущені позивачем при здійсненні ним господарської діяльності та на неврахування судами першої та апеляційної інстанції окремих положень Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» та вимог постанов правління НБУ, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішення.

8. Позивачем відзиву (заперечень) на касаційну скаргу надано не було.

9. Касаційний розгляд справи проведено у попередньому судовому засіданні, відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону від 3 жовтня 2017 року №2147-VІІІ, що діє з 15 грудня 2017 року).

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

10. Закон України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23 вересня 1994 року № 185/94-ВР (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин):

10.1. Стаття 1.

Виручка резидентів у іноземній валюті підлягає зарахуванню на їх валютні рахунки в уповноважених банках у строки виплати заборгованостей, зазначені в контрактах, але не пізніше 180 календарних днів з дати митного оформлення (виписки вивізної вантажної митної декларації) продукції, що експортується, а в разі експорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності - з моменту підписання акта або іншого документа, що засвідчує виконання робіт, надання послуг, експорт прав інтелектуальної власності.

Національний банк України має право запроваджувати на строк до шести місяців інші строки розрахунків, ніж ті, що визначені частиною першою цієї статті.

10.2. Стаття 4.

Порушення резидентами, крім суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції на період її проведення, строків, передбачених статтями 1і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, тягне за собою стягнення пені за кожний день прострочення у розмірі 0,3 відсотка суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару) в іноземній валюті, перерахованої у грошову одиницю України за валютним курсом Національного банку України на день виникнення заборгованості. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати суми неодержаної виручки (вартості недопоставленого товару).

У разі прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, строки, передбачені статтями 1і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, зупиняються і пеня за їх порушення в цей період не сплачується.

У разі прийняття судом рішення про відмову в позові повністю або частково або припинення (закриття) провадження у справі чи залишення позову без розгляду строки, передбачені статтями 1 і 2 цього Закону або встановлені Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, поновлюються і пеня за їх порушення сплачується за кожний день прострочення, включаючи період, на який ці строки було зупинено.

У разі прийняття судом рішення про задоволення позову пеня за порушення строків, передбачених статтями 1 і 2 цього Закону або встановлених Національним банком України відповідно до статей 1 і 2 цього Закону, не сплачується з дати прийняття позову до розгляду судом.

Органи доходів і зборів вправі за наслідками документальних перевірок безпосередньо стягувати з резидентів пеню, передбачену цією статтею.

11. Постанова Правління Національного банку України від 16.11.2012 року № 475 Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу надходжень в іноземній валюті:

11.1. Пункт 3.

Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», повинні здійснюватися у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

11.2. Пункт 12.

Постанова набирає чинності з наступного робочого дня після дня її офіційного опублікування. Пункти 3-8 цієї постанови діють протягом 6 місяців з моменту набрання чинності цією постановою.

12. Постанова Правління Національного банку України від 14.05.2013 року № 163 Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу надходжень в іноземній валюті:

12.1. Пункт 1.

Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

12.2. Пункт 9.

Постанова набирає чинності з 20 травня 2013 року, крім пунктів 4 та 5, які набирають чинності з 28 травня 2013 року. Постанова діє до 19 листопада 2013 року.

13. Постанова Правління Національного банку України від 14.11.2013 року № 453 Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу надходжень в іноземній валюті:

13.1. Пункт 1.

Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

13.2. Пункт 8.

Постанова набирає чинності з 20 листопада 2013 року та діє до 17 травня 2014 року.

14. Постанова правління Національного банку України від 12.05.2014 № 270 Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу в іноземній валюті:

14.1 Пункт 1.

Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

14.2 Пункт 7.

Постанова набирає чинності з 20 травня 2014 року та діє до 20 серпня 2014 року.

15. Постанова правління Національного банку України від 20.08.2014 № 515 Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу в іноземній валюті:

15.1 Пункт 1.

Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

15.2 Пункт 9.

Постанова набирає чинності з 21 серпня 2014 року і діє до 21 листопада 2014 року.

16. Постанова правління Національного банку України від 01.12.2014 № 758 Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу в іноземній валюті:

16.1 Пункт 1.

Установити, що розрахунки за операціями з експорту та імпорту товарів, передбачені в статтях 1 та 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», здійснюються у строк, що не перевищує 90 календарних днів.

16.2 Пункт 10.

Постанова набирає чинності з 3 грудня 2014 року і діє до 3 березня 2015 року включно.

ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції

17. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).

18. Доводи касаційної скарги не містять інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені у запереченні на адміністративний позов, апеляційній скарзі та з урахуванням яких суди першої та апеляційної інстанції вже надавали оцінку встановленим обставинам справи. У ході розгляду справи судами першої та апеляційної інстанції було надано належну оцінку доказам, наданих позивачем та зібраних судами на підставі статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції на час прийняття судами рішень).

19. Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права, колегія суддів погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанції, що контролюючий орган приймаючи оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 29.09.2015 № в частині нарахування грошового зобов`язання в розмірі 161 014,13 грн діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного податкового законодавства.

У справі, що розглядається судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивачем не було порушено вимог законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та здійснення розрахунків в іноземній валюті, оскільки контролюючим органом при розрахунку пені не було враховано, що ухвалою Економічного суду міста Мінська від 28.03.2014 у справі № 60-25/2014 припинено провадження у справі у зв`язку із затвердженням мирової угоди між ПАТ «ПАЗ» та ВАТ «Мінський тракторний завод» внаслідок відмови позивача від стягнення боргу після його добровільної сплати відповідачем (за постачання товару по ВМД від 26.09.2013 № 009762 на суму 36480 доларів США), ухвалою Економічного суду міста Мінська від 28.04.2014 у справі № 96-25/2014 припинено провадження у справі у зв`язку із затвердженням мирової угоди між ПАТ «ПАЗ» та ВАТ «Мінський тракторний завод» внаслідок відмови позивача від стягнення боргу після його добровільної сплати відповідачем (за постачання товару по ВМД від 30.10.2013 № 011059 на суму 36480 доларів США), ухвалою Економічного суду міста Мінська від 21.10.2014 у справі № 244-25/2014 припинено провадження у справі у зв`язку із затвердженням мирової угоди між ПАТ «ПАЗ» та ВАТ «Мінський тракторний завод» внаслідок відмови позивача від стягнення боргу після його добровільної сплати відповідачем (за постачання товару по ВМД від 05.02.2014 № 001075 на суму 18240 доларів США), ухвалою Економічного суду міста Мінська від 21.10.2014 у справі № 259-25/2014 припинено провадження у справі у зв`язку із затвердженням мирової угоди між ПАТ «ПАЗ» та ВАТ «Мінський тракторний завод» внаслідок відмови позивача від стягнення боргу після його добровільної сплати відповідачем (за постачання товару по ВМД від 27.03.2014 № 003201 на суму 18240 доларів США). Вказані рішення Економічного суду міста Мінська надавались позивачем інспекторам контролюючого органу під час проведення ними перевірки ПАТ «ПАЗ».

Колегія суддів зазначає, що підставою для зупинення строків, передбачених статтями 1, 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», є факт прийняття до розгляду судом, Міжнародним комерційним арбітражним судом чи Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України позовної заяви резидента про стягнення з нерезидента заборгованості, яка виникла внаслідок недотримання нерезидентом строків, передбачених експортно-імпортними контрактами, а підставою для несплати пені за порушення відповідних строків рішення суду про задоволення позову. Аналогічні наслідки мають наставати у разі, коли провадження у справі припиняється за заявою резидента про відмову від позову у зв`язку з тим, що нерезидент виконав зобов`язання за експортно-імпортним контрактом після подання позовної заяви до Міжнародного комерційного арбітражного суду чи Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України, що є підтвердженням правомірності поведінки резидента. Отже, підстава для нарахування пені за порушення термінів має визначатися з урахуванням причин припинення провадження у справі. Зокрема, якщо провадження у справі припинено за заявою позивача про відмову від позовних вимог у зв`язку з виконанням відповідачем умов контракту, що свідчить про порушення відповідних строків нерезидентом, підстав для поновлення строків та нарахування резиденту пені немає.

Вказана правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 27 лютого 2012 року у справі № 21-387а11.

20. Колегія суддів зазначає, що суди першої та апеляційної інстанції дійшли правильного висновку, що контролюючим органом було неправомірно нараховано позивачу пеню за порушення строків розрахунків при виконанні умов зовнішньоекономічного контракту № 12/38 від 06.03.2012, укладеного із нерезидентом ВАТ «Мінський тракторний завод», у загальному розмірі 161 014,13 грн (в тому числі: в сумі 14 007,42 грн по ВМД від 26.09.2013 № 009762; 27 992,13 грн по ВМД від 30.10.2013 № 011059; 66 943,98 грн по ВМД від 05.02.2014 № 001075; 52 070,60 грн по ВМД від 27.03.2014 № 003201), оскільки рішеннями Економічного суду міста Мінська підтверджено правомірність поведінки резидента.

21. Судами першої та апеляційної інстанцій в повній мірі встановлено фактичні обставини справи та надано об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених відповідачем у запереченні на адміністративний позов, в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а, отже, і наведені контролюючим органом доводи в касаційній скарзі не спростовують правильних по суті висновків судів першої та апеляційної інстанцій.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

22. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судами фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які могли б бути підставою для скасування судових рішень, а тому касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області на постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 5 липня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року слід залишити без задоволення.

23. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

24. Суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій (частина перша статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359, пунктом 4 частини першої Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області залишити без задоволення, а постанову Полтавського окружного адміністративного суду від 5 липня 2016 року та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 30 серпня 2016 року у справі № 816/359/16 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер

І.А. Гончарова

Р.Ф. Ханова ,

Судді Верховного Суду