Справа № 160/10049/19
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною, -
16.10.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Міністерства внутрішніх справ України, в якій позивач просить визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо ненадання в п`ятиденний термін, що передбачений ч.1 ст. 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», запитуваної інформації відповідно до запиту Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 30.08.2019 року за вих. №802.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 жовтня 2019 року позовна заява Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» залишена без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків шляхом подання до суду: оригіналу документа про сплату судового збору за подання до суду адміністративного позову у розмірі 1921,00 грн. або доказів на підтвердження тяжкого майнового стану.
На виконання вимог ухвали суду від 21.10.2019 року, позивачем 12.11.2019 р. були усунуті недоліки позовної заяви.
Крім того, вищевказаною ухвалою суду витребувано: у Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» докази отримання Міністерством внутрішніх справ України запиту Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 30.08.2019р. №802 саме 02.09.2019 р., а від Міністерства внутрішніх справ України - інформацію та докази на її підтвердження щодо дати отримання запиту Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 30.08.2019 р. №802.
Копія ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2019 року направлена на адресу Міністерства внутрішніх справ України засобами поштового зв`язку та отримана уповноваженим представником 06.12.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
При цьому, відповідач своїм правом подати відзив на позов не скористався.
На виконання ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 року представником позивача до канцелярії суду 13.12.2019 року були надані докази отримання Міністерством внутрішніх справ України запиту Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 30.08.2019р. №802 саме 02.09.2019р.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Згідно з п.1 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.
Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст. ст. 243, 250, 257, 258, 263 КАС України справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволені позову у повному обсязі, з огляду на таке.
Відповідно до Статуту Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» (нова редакція), затвердженого Загальними зборами засновників Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» протоколом від 17.07.2017 року № 17/07-17, Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» створена відповідно до протоколу установчих зборів засновників, які відбулись 15.02.2014 року у місті Дніпропетровську, та є первинною добровільною неприбутковою організацією, створеною за територіальною та галузевою ознаками, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їхньої професійної діяльності, трудової діяльності та навчання з метою представництва, реалізації та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки.
Наведене також підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію профспілки, об`єднання, профспілок від 03 червня 2014 року № 353
30 серпня 2019 року Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» звернулась до Міністра внутрішніх справ Авакова А.Б. із запитом за вих. № 802 в порядку статті 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» щодо одержання інформації. У вказаному запиті позивач зазначив, що членами профспілки є поліцейські Соборного, Шевченківського, Чечелівського, Новокодацького, Амур-Нижньоодніпровського, Дніпровського, Самарського, Солонянського відділень поліції та ДВП, Павлоградського ВП, Кам`янського ВП, Жовтоводського ВП, ГУНП в Дніпропетровській області, УПП в Дніпропетровській області, УПП в Одеській області, ГУНП в Полтавській області, ГУНП в Рівненській області, ГУНП в Запорізькій області, ГУНП в Донецькій області, ГУНП в Херсонській області, ГУНП в Харківській області, ГУНП в Київській області, ГУНП у Львівській області, ГУНП в Сумській області, ГУНП в Кіровоградській області, ГУНП в Луганській області, УПО в Донецькій області, УПО в Дніпропетровській області, УПО в Івано-Франківській області та інші, які, в свою чергу, звернулися до профспілки з проханням отримати детальну інформацію щодо результатів діяльності Міністра внутрішніх справ України та Міністерства внутрішніх справ України в цілому, за період часу з 27.02.2014 року по 28.08.2019 року. У зв`язку з цим, Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» просила надати інформацію про результати діяльності Міністра внутрішніх справ України та Міністерства внутрішніх справ в цілому за період з 27.02.2014 року по 28.08.2019 року, а також надати копію функціональних обов`язків Міністра внутрішніх справ України, послужний список Міністра внутрішніх справ України Авакова А.Б. та відомості про розмір грошових коштів, які були виплачені Міністру внутрішніх справ України Авакову А.Б. за його посадою з 27.02.2014 по 28.08.2019 року.
Вказаний запит був направлений на адресу Міністерства внутрішніх справ України засобами поштового зв`язку та отриманий уповноваженим представником 02.09.2019р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься у матеріалах справи.
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання відповіді на запит у встановлений законодавством строк, у зв`язку з чим, звернувся до суду з цим позовом.
Спірним є питання застосування до цих правовідносин приписів ст.28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» від 15 вересня 1999 року № 1045-XIV (далі - Закон № 1045-XIV), відповідно до якої профспілки, їх об`єднання мають право одержувати безоплатно інформацію від роботодавців або їх об`єднань, державних органів та органів місцевого самоврядування з питань, що стосуються трудових і соціально-економічних прав та законних інтересів своїх членів, а також інформацію про результати господарської діяльності підприємств, установ або організацій. Зазначена інформація має бути надана не пізніше п`ятиденного терміну.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Частиною 3 статті 36 Конституції України визначено, що громадяни мають право на участь у професійних спілках з метою захисту своїх трудових і соціально-економічних прав та інтересів. Професійні спілки є громадськими організаціями, що об`єднують громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної діяльності. Професійні спілки утворюються без попереднього дозволу на основі вільного вибору їх членів. Усі професійні спілки мають рівні права. Обмеження щодо членства у професійних спілках встановлюються виключно цією Конституцією і законами України.
За визначеннями, наведеними в ст.1 Закону № 1045-XIV, професійна спілка (профспілка) - добровільна неприбуткова громадянська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання).
Первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі.
Член профспілки - особа, яка входить до складу профспілки, визнає її статут та сплачує членські внески.
За приписами ч. 1 ст. 2 Закону № 1045-XIV професійні спілки створюються з метою здійснення представництва та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілки.
Відповідно до ст. 7 Закону № 1045-XIV членами профспілок можуть бути особи, які працюють на підприємстві, в установі або організації незалежно від форм власності і видів господарювання, у фізичної особи, яка використовує найману працю, особи, які забезпечують себе роботою самостійно, особи, які навчаються в навчальному закладі.
Громадяни України вільно обирають профспілку, до якої вони бажають вступити. Підставою для вступу до профспілки є заява громадянина (працівника), подана в первинну організацію профспілки. При створенні профспілки прийом до неї здійснюється установчими зборами.
Частиною 2 статті 11 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» встановлено, що статус первинних мають профспілки чи організації профспілки, які діють на підприємстві, в установі, організації, навчальному закладі або об`єднують членів профспілки, які забезпечують себе роботою самостійно чи працюють на різних підприємствах, в установах, організаціях або у фізичних осіб.
Відповідно до частини 1 статті 19 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» профспілки, їх об`єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об`єднаннями громадян.
При цьому статтею 3 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» визначено сферу дії цього закону, яка поширюється на діяльність профспілок, їх організацій, об`єднань профспілок, профспілкових органів і на профспілкових представників у межах їх повноважень, на роботодавців, їх об`єднання, а також на державні органи та органи місцевого самоврядування.
Особливості застосування цього Закону у Збройних Силах України (для військовослужбовців), Національній поліції, Державній кримінально-виконавчій службі України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України встановлюються відповідними законами.
Частиною 11 статті 62 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських відповідно до вимог законодавства можуть утворюватися професійні спілки. Обмеження прав професійних спілок поліцейських порівняно з іншими професійними спілками не допускається.
Одночасно частинами 1, 2 статті 104 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що для захисту своїх прав та законних інтересів працівники поліції можуть утворювати професійні об`єднання та професійні спілки відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
Професійні спілки поліції здійснюють свої повноваження із урахуванням обмежень, що накладаються на працівників поліції цим Законом. Професійним спілкам працівників поліції та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь.
Згідно з положеннями Статуту Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», затвердженого Загальними зборами засновників Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» (протокол від 17.07.2017 року №17/07-17), профспілка є добровільною неприбутковою організацією, створеною за територіальною та галузевою ознаками, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їхньої професійної діяльності, трудової діяльності та навчання з метою представництва, реалізації та захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів Профспілки.
Відповідно до п. 1.5 Статуту статус профспілки - первинна. Вказаний статус профспілки відповідно до частини другої статті 11 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» означає, що профспілка об`єднує своїх членів, які забезпечують себе роботою самостійно чи працюють на різних підприємствах, в установах організаціях або у фізичних осіб.
Профспілка створена за територіальною ознакою сфери діяльності, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію профспілки, об`єднання, профспілок від 03 червня 2014 року № 353.
За положеннями п. п. 3.1, 3.2, 3.3 Статуту членство в профспілці є добровільним. Вступ до профспілки та вихід з неї проводиться в індивідуальному порядку за особистою письмовою заявою до голови профспілки.
Членами профспілки можуть бути працівники, науковці та приватні особи, що забезпечують себе роботою самостійно в області права, в тому числі, але не виключно, працівники органів внутрішніх справ, Національної поліції України, відомчих навчальних закладів МВС, пенсіонери органів внутрішніх справ, Національної поліції України та фізичні особи, які проходили службу на атестованих посадах, а також штатні працівники виборних органів профспілки.
Члени профспілки перебувають на обліку в профспілковій організації за місцем роботи, служби навчання, пенсіонери - за останнім місцем роботи або служби перед виходом на пенсію.
Забороняється подвійне членство у профспілках.
З огляду на наведені вище правові норми та положення Статуту, членство у первинній професійній спілці «Правозахисники країни» є індивідуальним, пов`язане, зокрема, з волевиявленням на це конкретної особи, а не лише з професійною (галузевою) належністю. Профспілкове членство не є автоматичним, абстрактним.
Згідно з ч.4 ст.19 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» представництво інтересів членів профспілки у взаємовідносинах з роботодавцями, державними органами та органами місцевого самоврядування здійснюється на основі системи колективних договорів та угод, а також відповідно до законодавства.
Колективний договір - це основний інструмент захисту забезпечення прав та інтересів працівників. Він укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавця.
Відповідно до ст.10 Кодексу законів про працю України колективний договір укладається на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових і соціально-економічних відносин і узгодження інтересів трудящих, власників та уповноважених ними органів.
Судом встановлено, що між позивачем та Міністерством внутрішніх справ України або Національною поліцією України колективний договір не укладався. Також зі Статуту позивача не встановлено належності Профспілки до Міністерства внутрішніх справ України або Національної поліції України .
За таких обставин, суд дійшов висновку, що Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» не є професійною спілкою працівників поліції у розумінні приписів ч.11 ст.62 та ч.1, ч.2 ст.104 Закону України «Про Національну поліцію», що утворюється в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських.
Судом встановлено, що у запиті позивача від 30.08.2019 року за вих.№802 не міститься посилання на членство конкретних працівників Національної поліції у первинній професійній спілці «Правозахисники країни» із наданням підтверджуючих документів.
Позивачем не надано ні до запиту, ні до суду доказів на підтвердження членства поліцейських, які проходять службу у вказаних позивачем підрозділах (Соборний, Шевченківський, Чечелівський, Новокодацький, Амур-Нижньодніпровський, Дніпропетровський, Самарський, Солонянский відділення поліції та ДВП, Павлоградського ВП, Кам`янського ВП, Жовтоводського ВП, ГУНП в Дніпропетровській області, УПП у Дніпропетровській області, УПП у Київській області, УПП у Харківській області, УПП у Волинській області, УПП у Полтавській області, УПП у Рівненській області, УПП у Запорізькій області, УПП у Донецькій області, УПП у Київській області) у первинній професійній спілці «Правозахисники країни» з урахуванням її створення за територіальною ознакою сфери діяльності.
Суд враховує встановлені постановою Верховного Суду від 18.06.2018р. у справі №804/2581/16 за позовом Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» обставини, що Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» не є професійною спілкою працівників поліції у розумінні приписів ч. 11 ст. 62 та ч. 1, ч. 2 ст. 104 Закону України «Про Національну поліцію», що утворюється в органах (закладах, установах) поліції з метою захисту трудових, соціально-економічних прав та інтересів поліцейських.
Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Таким чином, приймаючи до уваги зазначені вище обставини, суд доходить висновку, що в контексті спірних правовідносин запит позивача не може розглядатися як запит, на який розповсюджуються вимоги ст. 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», відповідно, у відповідача не виникло обов`язку щодо його розгляду у встановлений означеною нормою п`ятиденний термін, і, як наслідок, не може бути визнана протиправною оскаржувана позивачем бездіяльність щодо ненадання інформації у встановлений ст.28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» термін, відповідно, відсутні підстави для задоволення позову.
Суд критично оцінює посилання представника позивача на постанову Верховного Суду від 29.03.2018 року у справі №804/3918/17, оскільки зазначена справа містить інші фактичні обставини. Так як у справі, що розглядалась Верховним Судом, запит на отримання інформації було надіслано Первинною професійною спілкою «Правозахисники країни» на підставі особистої заяви її члена - лейтенанта поліції, позивачем надавалися документи на підтвердження його членства у Профспілці, а також, членом профспілки була надана згода на отримання та обробку профспілкою інформації, про що відповідач був повідомлений.
Проте у цій справі у запиті не міститься посилання на підстави та докази членства працівників Національної поліції у первинній професійній спілці «Правозахисники країни», до суду такі докази позивачем також не надані.
Таким чином, суд знаходить необґрунтованими посилання позивача на постанову Верховного суду у справі №804/3918/17, оскільки правова позиція суду в зазначеній справі стосується правовідносин, в яких запит Профспілки стосувався конкретного члена Профспілки і його членство підтверджувалось відповідними доказами.
Крім того, сам зміст відповіді на запит позивачем не оскаржується, останній зазначає, що ненаданням відповідачем у п`ятиденний термін запитуваної інформації на запит Профспілки від 30.08.2019 року за вих.№802 щодо надання інформації про результати діяльності Міністра внутрішніх справ України та Міністерства внутрішніх справ в цілому за період з 27.02.2014 року по 28.08.2019 року, а також надання копії функціональних обов`язків Міністра внутрішніх справ України, послужного списку Міністра внутрішніх справ України Авакова А.Б. та відомостей про розмір грошових коштів, які були виплачені Міністру внутрішніх справ України Авакову А.Б. за його посадою з 27.02.2014 року по 28.08.2019 року, перешкоджає йому у здійсненні своїх прав, передбачених ст.28 Закону України «Про професійні спілки їх права та гарантії діяльності», оскільки питання, які висвітлювалися у запиті до Національної поліції України стосувалися членів Профспілки.
Проте, суд знаходить необґрунтованим такі твердження позивача, оскільки останнім належними та допустимими доказами не доведено, що запитувана інформація стосувалася членів Профспілки. Посилання у запиті на загальні відомості, що членами Профспілки є працівники ГУНП у Дніпропетровській області, таких обставин не встановлюють, що виключало необхідність розгляду такого запиту у п`ятиденний строк.
Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідачем протиправної бездіяльності допущено не було, а при наданні відповіді на звернення позивача від 30.08.2019 року відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством, у зв`язку з чим, позовні вимоги Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
З огляду на відмову в задоволенні позову у повному обсязі, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплати судового збору, згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 241-250, 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 18 грудня 2019 року.

Суддя О.М. Турова