Справа № 473/4872/19
Суддя: Висоцька Г. А.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 473/4872/19
РІШЕННЯ

іменем України

"18" грудня 2019 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої - судді Висоцька Г.А., при секретарі судових засідань - Радєвій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області адміністративну справу № 473/4872/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції в Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій вказує, що 20.11.2019 року було винесено постанову, якою його було визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 96 КпАП України та накладено стягнення в вигляді штрафу в розмірі 4 250 грн. за порушення ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року за № 461, за експлуатацію об`єкта "Будівництво господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 , не прийнятого в експлуатацію.

Вказує, що 13.11.2019 року він отримав припис № 90 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, які надіслані поштою від 11.11.2019 року. Припис вимагає виконання усунення порушень до 08.01.2020 року.

18.11.2019 року ним було подано клопотання про надання можливості додаткового терміну щодо оформлення документів, які дають право експлуатувати об`єкти господарських споруд, а також клопотання про відкладення розгляду адміністративної справи, зазначає, що розгляд адміністративної справи здійснено передчасно та з процесуальними порушеннями, без врахування його клопотання в зв`язку з зазначеним, просив про скасування вищевказаної постанови.

26.11.2019 року ухвалою суду скарга була залишена без руху для виконання вимог ст. 160 КАС України.

03.12.2019 року представником позивача - Берікул Л.В. подано позовну заяву в новій редакції в якій вимоги суду буди виконані.

06.12.2019 року провадження по справі було відкрито, розгляд справи призначено до розгляду на 13-00 год.18.12.2019 року.

В судове засідання позивач та його представник - Берікул Л.В. не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не відмові, відзив на позов не подано.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

08.11.2019 року за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства в сфері містобудівної діяльност і( направлення від 01.11.2019 року за № 364) був складений відповідний акт за № 364.

Згідно даного акта встановлено, що позивач у порушення ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року за № 461, здійснював експлуатацію об`єкта "Будівництво господарських будівель за адресою: АДРЕСА_1 . Старицького № 33 , не введеного в експлуатацію.

Цього ж дня головний інспектор Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Заграєнко Н.В. склала відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення щодо виявлених порушень, нею ж винесено припис № 90 про усунення виявлених за результатами позапланової перевірки порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності шляхом оформлення відповідних документів, встановлено термін до 08.01.2020 року.

На підставі вказаного протоколу головним інспектором Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області Грейц А.О. 20.11.2019 року було винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 96 КпАП України, накладено стягнення в вигляді штрафу в розмірі 4 250 грн.

Судом також встановлено, що відповідно до довідки КП « Вознесенське МБТІ» № 687 від 27.11.2019року позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Житловий будинок А-1 використовується як гараж, літня кухня В-1 використовується як житловий будинок В-1 і не є самовільним будівництвом ( а.с.23).

З наданого позивачем нового технічного паспорта, виготовленого станом на 15.11.2019року вбачається, що будівля В-1 була внесена до даного паспорту про що свідчить характеристика будинку господарських будівель та споруд ( а.с. 24-28).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 29.11.2019 року зазначається, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 10.10.2019 року державним реєстратором за ОСОБА_1 зареєстрований житловий будинок А-1, літня кухня В-1, вбиральня Д-1, погріб з шийкою за адресою АДРЕСА_1 ( а.с. 29).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

При цьому, під реконструкцією розуміють перебудову введеного в експлуатацію в установленому порядку об`єкту будівництва, що передбачає зміну його геометричних розмірів та/або функціонального призначення, внаслідок чого відбувається зміна основних техніко-економічних показників (кількість продукції, потужність тощо), забезпечується удосконалення виробництва, підвищення його техніко-економічного рівня та якості продукції, що виготовляється, поліпшення умов експлуатації та якості послуг.

Реконструкція передбачає повне або часткове збереження елементів несучих і огороджувальних конструкцій та призупинення на час виконання робіт експлуатації об`єкту в цілому або його частин (за умови їх автономності) (п. 3.21 ДБН А.2.2-3:2014 «Склад та зміст проектної документації на будівництво»).

Згідно ч.8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Стаття 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначає порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. Даний закон набрав чинності 12.03.2011 року. Водночас він не містить застережень, щодо поширення його дії на відносини, які виникли до набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 Конституційний Суд України зазначив, що за закріпленим у наведеній статті Конституції України принципом, дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний принцип незворотності дії законів, які погіршують становище особи, дає суду підстави для висновку про неможливість застосування санкцій за дії (бездіяльність), які на момент, коли вони мали місце, за попереднього правового регулювання не були правопорушенням.

Виходячи з наведеного, обов`язок введення об`єктів будівництва в експлуатацію, відповідальність за експлуатацію об`єктів, не введених в експлуатацію, можуть стосуватися лише тих суб`єктів, які після закінчення будівництва та початку використання, маючи відповідний обов`язок, не ввели об`єкти містобудування в експлуатацію, за що встановлена відповідна відповідальність.

При цьому, в контексті хронології правового регулювання спірних відносин поняття «експлуатація не прийнятого в експлуатацію об`єкта» не може тлумачитись як триваюче правопорушення. Змістом цього правопорушення є невиконання обов`язку із введення в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта містобудування до початку його експлуатації. Суспільна небезпека такого правопорушення насамперед полягає не в недотриманні встановленого правопорядку, а в небезпеці, яка може мати місце в результаті відсутності контролю за безпечністю побудованого об`єкта містобудування з початку його використання.

Згідно ч.8 ст. 96 КпАП України експлуатація об`єктів, не прийнятих в експлуатацію, а також наведення недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, вчинені щодо об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта тягнуть за собою накладення штрафу від двохсот п`ятдесяти до трьохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання відповідних доказів, обов`язок щодо збирання яких покладено на уповноважених осіб (ст. 251 КпАП України).

Судом враховано ту обставину, що житловий будинок А-1, до складу якого входить літня кухня В-1 за адресою АДРЕСА_1 власником нерухомого майна є ОСОБА_1 не є самочинним будівництвом, про що свідчить, як технічна документація, так і інформація з КП «Вознесенське МБТІ» та витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. До того ж не враховано клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду адміністративної справи і за приписом за № 364 від 08.11.2019 року термін усунення порушень позивачем було встановлено до 08.01.2020 року, тоді як притягнуто до адміністративної відповідальності 20.11.2019 року.

Отже, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 8 ст. 96 КпАП України, в зв`язку з чим, спірна постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 241-246, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції в Миколаївській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Миколаївській області №75 від 20.11.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 8 ст. 96 КпАП України відносно ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Висоцька Г. А.