Справа № 440/3171/19
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/3171/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевякова І.С.,

за участю:

секретаря судового засідання - Ткаченко А.К.

представника позивача - Репало Д.О.

представника відповідача - Максименко Ю.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Центрального округу про скасування наказу, стягнення середнього заробітку.

Позовні вимоги:

скасування наказу Державної екологічної інспекції Центрального округу № 123-о від 31 липня 2019 року "Про відсторонення від виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 ";

стягнення середнього заробітку за весь час відсторонення позивача від посади.

Під час розгляду справи суд, -

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2019 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної екологічної інспекції Центрального округу (надалі також - відповідач, Держекоінспекція) про скасування наказу та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 27 серпня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

11 вересня 2019 року суд своєю ухвалою на підставі заяви Державної екологічної інспекції Центрального округу вирішив розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, засідання для розгляду справи по суті замінено на підготовче судове засідання /а.с. 26-27/.

23 жовтня 2019 року Полтавський окружний адміністративний суд ухвалою закрив підготовче провадження, призначив справу до судового розгляду по суті /а.с. 44-45/.

У судовому засіданні, що відбулось 20 листопада 2019 року, представник позивача заявив клопотання про відмову від вимоги, заявленої у позовній заяві, про поновлення ОСОБА_1 на посаді. Вказана відмова була прийнята судом /а.с. 56/.

20 листопада 2019 року протокольною ухвалою суд зобов`язав Державну екологічну інспекцію Центрального округу надати до суду відомості про дату, час та спосіб отримання Державною екологічною інспекцією Центрального округу інформації про затримання позивача та оголошення йому підозри; документи щодо підстав винесення наказу № 123-о від 31 липня 2019 року; відомості про середньоденний заробіток ОСОБА_1 за період з 31 липня 2019 року по 12 серпня 2019 року; відомості про кошти, виплачені ОСОБА_1 з 31 липня 2019 року по момент звільнення, із вказівкою сум й розшифровкою платежів; відомості щодо документального оформлення відсутності ОСОБА_1 на робочому місці 31 липня 2019 року з підтверджуючими копіями відповідних документів за їх наявності; табель обліку робочого часу за липень 2019 року та серпень 2019 року щодо ОСОБА_1 .

Ухвалою від 28 листопада 2019 року суд повторно зобов`язав надати вказані документи у зв`язку з тим, що протокольна ухвала про витребування доказів не була виконана /а.с. 67-68/.

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що наказ Держекоінспекції № 123-о від 31 липня 2019 року про відсторонення позивача від виконання посадових обов`язків був винесений передчасно - до вирішення цього питання у порядку, встановленому чинним законодавством, а також без визначення терміну дії відсторонення, що порушило права позивача.

Позивачем зазначено, що враховуючи незаконність відсторонення від виконання посадових обов`язків, за весь час відсторонення від виконання посадових обов`язків йому необхідно виплатити середньомісячну заробітну плату.

26 вересня 2019 року відповідачем до суду наданий відзив на адміністративний позов, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував /а.с. 29-30/. Відповідачем, зокрема, вказано, що наказ Державної екологічної інспекції Центрального округу № 123-о від 31 липня 2019 року про відсторонення позивача від виконання посадових обов`язків правомірно винесено датою повідомлення ОСОБА_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України. На думку відповідача такі його дії відповідають вимогам частини 5 статті 65 Закону України "Про запобігання корупції". Крім цього, відповідач зазначив, що Законом України "Про запобігання корупції" не передбачено встановлення строку відстрочення державного службовця від виконання посадових обов`язків.

Таким чином, відповідач вважав позов необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню.

Надавши 23 вересня 2019 року до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, представник Заярського В.Г. повідомив про відмову позивача подавати відповідь на відзив, оскільки, на його думку, всі необхідні аргументи викладені у позовній заяві /а.с. 39/.

У судове засідання, призначене на 09 грудня 2019 року, представник позивача з`явився та підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні 09 грудня 2019 року проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Обставини справи, встановлені судом

30 липня 2019 року ОСОБА_1 був затриманий правоохоронними органами за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України.

31 липня 2019 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України.

В той же день, 31 липня 2019 року, начальником Державної екологічної інспекції Центрального округу, на підставі частини 5 статті 65 Закону України "Про запобігання корупції", винесено наказ № 123-о "Про відсторонення від виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 ". Від виконання посадових обов`язків позивач був відсторонений з 31 липня 2019 року.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що слідчий відділу слідчого управління ГУ НП в Полтавській області звернувся до суду із клопотанням про відсторонення ОСОБА_1 від посади лише 09 серпня 2019 року.

12 серпня 2019 року слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтави винесено ухвалу у справі 554/7229/19, якою відсторонено підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від посади начальника відділу державного екологічного нагляду (контролю) природно-заповідного фонду, лісів та рослинного світу Управління державного екологічного нагляду (контролю) у Полтавській області - старшого державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Центрального округу, строком на два місяці до 12 жовтня 2019 року /а.с. 9-11/.

В подальшому, наказом від 27 вересня 2019 року № 158-о, ОСОБА_1 звільнено із займаної посади в Державній екологічній інспекції Центрального округу, у зв`язку з ліквідацією установи відповідно до пункту 1 частини 1 статті 87 Закону України "Про державну службу", пункту 1 статті 40 Кодексу законів про працю України /а.с. 54/.

Не погоджуючись із наказом № 123-о "Про відсторонення від виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 ", позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, суд виходить з такого.

Норми права, які підлягають застосуванню

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 43 Конституції України гарантує кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізує програми професійно - технічного навчання, підготовки та перепідготовки кадрів відповідно до суспільних програм. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Статтею 55 Конституції України затверджено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Трудові відносини всіх працівників регулюються Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).

Питання відсторонення від посади врегульовано нормами Кодексу законів про працю, Кримінального процесуального кодексу України, нормами Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон України "Про державну службу"), "Про запобігання корупції" від 14.10.2014 №1700-VII (далі - Закон України "Про запобігання корупції").

Порядок відсторонення від посади особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину визначений Кримінальним процесуальним кодексом України (далі - КПК України).

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 131 КПК України, відсторонення від посади є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі частини 1 статті 154 КПК України, відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, і незалежно від тяжкості злочину - щодо особи, яка є службовою особою правоохоронного органу.

Відсторонення від посади здійснюється на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження на строк не більше двох місяців. Строк відсторонення від посади може бути продовжено відповідно до вимог статті 158 цього Кодексу.

Відповідно до частини 6 статті 72 Закону України "Про державну службу", відсторонення державного службовця від виконання посадових обов`язків у разі вчинення ним корупційного правопорушення здійснюється відповідно до Закону України "Про запобігання корупції".

Частиною 5 статті 65 Закону України "Про запобігання корупції" встановлено, що особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

Таким чином, процитована норма закону містить відсилання до норми прямої дії щодо порядку відсторонення від посади, яка, у свою чергу, міститься в КПК України.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 №100 (далі - Порядок №100) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Так приписами вказаного абзацу пункту 4 Порядку № 100 визначено, що в інших випадках, коли нарахування проводяться виходячи із середньої заробітної плати, працівник не мав заробітку не з вини працівника, розрахунки проводяться виходячи з установлених йому в трудовому договорі тарифної ставки, посадового (місячного) окладу.

За приписами абзацу 3 пункту 3 Порядку № 100, усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати (пункт 5 Порядку №100).

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Висновки щодо правозастосування

З матеріалів справи вбачається, що 31 липня 2019 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України.

Відповідно до вимог частини 5 статті 65 Закону України "Про запобігання корупції", особа, якій повідомлено про підозру у вчиненні нею злочину у сфері службової діяльності, підлягає відстороненню від виконання повноважень на посаді в порядку, визначеному законом.

Суд зазначає, що спеціальний порядок відсторонення особи від виконання нею повноважень на посаді у випадку повідомлення їй про підозру у вчинення нею злочину у сфері службової діяльності, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України.

Так, відповідно до його приписів, а саме: приписів статті 154 КПК України, передбачено, що відсторонення від посади особи, яка підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину, здійснюється виключно на підставі рішення слідчого судді під час досудового розслідування на строк не більше двох місяців.

Судом встановлено, що ухвала слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави про відсторонення ОСОБА_1 від посади винесена 12 серпня 2019 року.

Отже відсторонення позивача від посади оскаржуваним наказом від 31 липня 2019 року у зв`язку з підозрою у вчиненні кримінального правопорушення було вчинено передчасно, з порушенням процедури відсторонення, передбаченої статтею 154 КПК України, не на підставі рішення слідчого судді.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття оскаржуваного наказу покладено на суб`єкт владних повноважень.

Відповідач не довів суду правомірності винесеного наказу від 31 липня 2019 року №123-о "Про відсторонення від виконання посадових обов`язків ОСОБА_1 ", тому він підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

Досліджуючи позовну вимогу про стягнення заробітку за час вимушеного прогулу у зв`язку з відстороненням від виконання посадових обов`язків, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про оплату праці", заробітна плата - це винагорода, обчислена як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Суд зазначає, що чинним законодавством, якими регулюються проходження публічної служби та правовідносини в оплаті праці, не встановлено обов`язку роботодавця здійснювати виплату працівнику заробітної плати під час застосування до останнього заходу у вигляді відсторонення від посади.

В той же час, оскільки судом встановлено, що позивач безпідставно був відсторонений від виконання посадових обов`язків у період з 31 липня 2019 року по 11 серпня 2019 року, на його користь підлягає стягненню заробіток за час вимушеного прогулу.

Зі службової записки начальника відділу бухгалтерського обліку та фінансів - головного бухгалтера відповідача ОСОБА_2 вбачається, що за період з 31 липня 2019 року по 11 серпня 2019 року заробітна плата позивача склала в загальній сумі 4 254 грн 93 коп. /а.с. 79/.

Враховуючи вказане, суд приходить до висновку, що з Державної екологічної інспекції Центрального округу на користь позивача підлягає стягненню заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 4 254 грн 93 коп.

Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 мають бути задоволені у повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір", ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору. Доказів щодо понесення інших судових витрат позивачем не надано.

Отже, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 рнкопп НОМЕР_1 ) до Державної екологічної інспекції Центрального округу (вул.Коцюбинського 6 м.Полтава ) задовольнити повністю.

Наказ Державної екологічної інспекції Центрального округу № 123-о від 31 липня 2019 року про відсторонення від виконання посадових обов"язків ОСОБА_1 визнати протиправним та скасувати.

Стягнути з Державної екологічної інспекції Центрального округу на користь ОСОБА_1 заробіток за час вимушеного прогулу у загальній сумі 4 254,93 грн (чотири тисячі двісті п"ятдесят чотири гривні дев"яносто три копійки).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 16 грудня 2019 року.

Головуючий суддя І.С. Шевяков