Справа № 280/4553/19
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

09 грудня 2019 року 09 год. 15 хв.Справа № 280/4553/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, в якому позивач просить суд:

визнати противоправними дії Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно п. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV як матері особи з інвалідністю з дитинства;

зобов`язати Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя призначити ОСОБА_1 пенсію згідно п. 1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV як матері особи з інвалідністю з дитинства з 31 липня 2019 року.

В обгрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст.. 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» має право на дострокове призначення пенсії за віком як матір, що виховала дитину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , особу з інвалідністю від народження та одночасно на 31.07.2019 (день подачі заяви) має страховий стаж більше 15 років та досягла віку 55 років. Стверджує, що наявність обставин, з якими законодавець пов`язує вникнення у позивача вказаного права підтверджуються належними доказами (довідками, висновками, трудовою книжкою, паспортом, тощо). Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Ухвалою суду від 20 вересня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений строк позивач усунув недоліки позовної заяви, визначивши відповідачем у справі Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі- відповідач), у зв`язку з чим, позовна заява приведена у відповідність вимогам КАС України.

Ухвалою суду від 09 жовтня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі № 280/4553/19. Призначено судове засідання на 06 листопада 2019 року без виклику сторін.

29 жовтня 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов (вх. №44768), в якому останній зазначає, що підстав для призначення позивачу дострокової пенсії немає у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують визнання її сина ОСОБА_2 інвалідом до досягнення ним шестирічного віку. Відповідно до медичного висновку №12 від 20.06.1991 ОСОБА_2 у віці шести років вперше визнаний інвалідом. Відтак відсутні підстави для призначення та виплати дострокової пенсії за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства. Відтак, позовні вимоги вважає необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя із заявою від 31 липня 2019 року про призначення достроковї пенсії за віком як матері дитини з інвалідністю відповідно до пункту 3 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

22 серпня 2019 року відповідачем за результатами розгляду вказаної заяви надано відповідь за вих. № 1195/02 про відсутність підстав для призначення дострокової пенсії за віком, як матері інваліда з дитинства відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю документів, підтверджуючих визнання сина ОСОБА_2 інвалідом з дитинства до досягнення ним шестирічного віку.

Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії та з вимогою вчинити певні дії, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Положеннями Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом. Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Статтею 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відмінні від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

У відповідності до частини 3 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Статтею 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено право на пенсійне забезпечення окремих категорій громадян.

Так, відповідно до абзацу першого пункту 3 частини першої вказанної статті право на призначення достроковї пенсії за віком мають жінки, які народили п`ятьох або більше дітей та виховали їх до шестирічного віку, матері осіб з інвалідністю з дитинства, які виховали їх до зазначеного віку, - після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 15 років. При цьому до числа осіб з інвалідністю з дитинства належать також діти з інвалідністю віком до 16 років.

Згідно статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення» жінки, які народили п`ятеро або більше дітей і виховали їх до восьмирічного віку, і матері інвалідів з дитинства, які виховали їх до цього віку, мають право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 15 років із зарахуванням до стажу часу догляду за дітьми (пункти "є" і "ж" статті 56). При цьому до числа інвалідів з дитинства належать також діти-інваліди віком до 16 років, які мають право на одержання соціальної пенсії (стаття 94).

Отже, право на дострокову пенсію за віком мають матері, які виховали інвалідів з дитинства до шестирічного віку (після досягнення матір`ю 50 років та за наявності не менше 15 років страхового стажу, що не оспорюється у цій справі). За змістом наведеної норми однією з обов`язкових умов для призначення дострокової пенсії за віком є виховання до шестирічного віку саме осіб з інвалідністю з дитинства.

Слід зазначити, що визначення терміну «осіб з інвалідністю з дитинства» не міститься ані в Законі № 875-ХІІ, ані в Законі № 2109-III . При цьому зі змісту абз. 2 п. 26 Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 грудня 2009 року № 1317 (далі - Положення № 1317), інвалідність з дитинства розглядається як причина інвалідності. Згідно з п. 14 цього Положення причинний зв`язок інвалідності з хворобами, перенесеними у дитинстві, установлюється за наявності документів лікувально-профілактичних закладів, що свідчать про початок захворювання або травму, перенесену до вісімнадцятирічного віку.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2.1 Постанови Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок 22-1) документи, які засвідчують особливий статус особи: документи про народження дитини, виховання її до шестирічного віку, про визнання дитини заявника особою з інвалідністю з дитинства або дитиною з інвалідністю (при призначенні пенсії згідно з абзацом першим пункту 3 частини першої статті 115 Закону);

Згідно із пунктом 2.18 Порядку № 22-1, визнання особи інвалідом з дитинства або дитиною-інвалідом засвідчується випискою з акта огляду в МСЕК, медичним висновком закладів охорони здоров`я, посвідченням одержувача допомоги, довідкою органу, що призначає допомогу, про період призначення допомоги. У разі якщо дитина визнана дитиною-інвалідом після досягнення шестирічного віку або інвалідом з дитинства після досягнення вісімнадцятирічного віку, надається відповідно висновок лікарсько-консультаційної комісії про те, що вона мала медичні показання для визнання її дитиною-інвалідом до досягнення шестирічного віку, та/або висновок МСЕК про можливість настання інвалідності до досягнення особою 18-ти років (висновок про час настання інвалідності).

Таким чином, з наведених норм права вбачається, що законом не передбачена вимога про те, що сама інвалідність дитини інваліда з дитинства повинна настати саме до 6 років, також не передбачена вимога для призначення пенсії, як обов`язковість визнання дитини інвалідом до 6-ти річного віку. В законі визначена лише вимога про виховання такої дитини до шести років.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 31 липня 2018 року у справі № 501/2838/16-а (провадження №К/9901/23238/18), у постанові від 14 лютого 2019 року у справі №216/2437/16-а (провадження №К/9901/20559/18).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досягла 55-ти річного віку, має загальний страховий стаж роботи понад 15 років, що не заперечується відповідачем, та є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_2 ).

Факт здійснення догляду ОСОБА_1 за ОСОБА_2 до шестирічного віку підтверджується: записом у трудовій книжці позивача «звільнена 05.06.1991 за власним бажанням по догляду за тяжко хворою дитиною до 14 років»; медичним висновком № 12 від 20.06.1991 на дитину інваліда з дитинства віком до 16 років, в якому зазначено місце проживання ОСОБА_2 разом з матірю за адресою АДРЕСА_2 ; пенсійним посвідченням серії НОМЕР_3 від 16.06.1998 в якому зазначено, що опікуном ОСОБА_2 є матір ОСОБА_1 ; довідкою про отримання допомоги № 2837 від 30.08.2019 Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району.

На підтвердження факту визнання ОСОБА_2 особою з інвалідністю з дитинства позивачем надано наступні документи, що досліджені судом:

- Медичний висновок №12 від 20 червня 1991 року на дитину інваліда з дитинства віком до 16 років, виданого на ім`я ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- Пенсійне посвідчення серія НОМЕР_3 від 16.06.1998 року, про призначення пенсії інваліда дитинства до 16 років, номер пенсійної справи 148655. Опікун - матір ОСОБА_2 - ОСОБА_1 ;

- довідка до акту огляду медико-соціальною експертною комісією № 161 від 30.03.2016 серія АВ № 0544359, виданої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н. про встановлення ОСОБА_2 інваліду з дитинства, інвалідності третьої групи безстроково;

- виписка з акта огляду медико-соціальної експертної комісії до довідки серія АВ № 0544359, виданої ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 р. ІНФОРМАЦІЯ_2 ., про встановлення ОСОБА_2 інваліду з дитинства, інвалідності третьої групи безстроково;

- довідка про отримання допомоги, виданої ОСОБА_1 про те, що вона перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Шевченківського району та їй з 01.05.1992 до 30.11.1997 було призначено допомогу по догляду за інвалідом з дитинства ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 ., виданої Управлінням соціального захисту населення Запорізької міської ради по Шевченківському району 30.08.2019 за № 2837.

- довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 28.08.2019 № 1029, видана в тому, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходиться на обліку в Олександрівському відділі обслуговування громадян (сервісний центр) м. Запоріжжя Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області з 24.06.1991 та отримує соціальну пенсію як особа з інвалідністю з дитинства 3 групи;

- пенсійне посвідчення № НОМЕР_4 , серія НОМЕР_5 , яким підтверджено, що ОСОБА_2 призначено пенсію по інвалідності з дитинства, від 12.04.2016.

Тобто, вказані документи підтверджують той факт, що ОСОБА_2 є особою з інвалідністю з дитинства з 20.06.1991 (у віці шести років).

Як встановлено судом та підтверджено належними доказами, зазначені документи надавалися відповідачу разом із заявою про призначення пенсії.

При цьому суд звертає увагу, що відповідно до пункту 4.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846, не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у даному випадку відповідач прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії у вигляді листа від 22.08.2019 за вих.. №1195/02.

Аналізуючи вказані норми закону, враховуючи, що позивачем було надано належні та допустимі докази, якими підщтверджується, що ОСОБА_2 за медичними показаннями визнаний особою з інвалідністю з дитинства, досягненням позивачкою віку 50 років та з урахуванням достатнього страхового стажу позивача для призначення дострокової пенсії, суд приходить до висновку, що рішення Шевченківського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя ГУПФУ в Запорізькій області, викладене в листі від 22.08.2019 №1195/02 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства, прийнято в порушення вимог норм чинного законодавства, а тому таке рішення є протиправним.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Відтак, відповідач повинен був призначити позивачу пенсію з 31.07.2019 як матері особи з інвалідністю з дитинства, прийнявши відповідне рішення.

Згідно вимог статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, оскільки відповідачем не доведено належним чином правомірність рішення про відмову у призначенні пенсії за віком як матерів особи з інвалідністю з дитинства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправним та скасування рішення Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя, викладене в листі від 22.08.2019 №1195/02, щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства та зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком як матері особи з інвалідністю з дитинства відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частиною першою статті 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Оригінал квитанції №57 від 13.09.2019 знаходиться в матеріалах адміністративної справи.

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-б, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Шевченківського відділу обслуговування громадян м. Запоріжжя ГУПФУ в Запорізькій області, викладене в листі від 22.08.2019 №1195/02, щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як матері особи з інвалідністю з дитинства.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до пункту 3 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як матері особи з інвалідністю з дитинства, з 31.07.2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення

Рішення у повному обсязі складено та підписано 09 грудня 2019 року.

Суддя Л.Я. Максименко