Справа № 522/11882/17
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 522/11882/17
Головуючий в 1 інстанції: Бондар В.Я.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Коваля М.П., Єщенка О.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства „Одесміськелектротранс" на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2019 року про залишення без розгляду адміністративного позову Комунального підприємства „Одесміськелектротранс" до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 , про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації, -

УСТАНОВИВ:

У червні 2019 року Комунальне підприємство „Одесміськелектротранс" (далі - позивач, КП„Одесміськелектротранс" ) звернулось з позовом до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради та просило зобов`язати відповідача скасувати декларацію №ОД05 про готовність об`єкта за адресою: АДРЕСА_1 до експлуатації.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2019 року зазначений адміністративний позов залишений без розгляду на підставі ч. 3 ст. 123 КАС України, а саме виявлення судом факту пропуску строку звернення до суду після відкриття провадження по справі.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, зазначивши, що ухвала винесена з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, а тому підлягає скасуванню з направленням для продовження розгляду до Приморського районного суду м. Одеси.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що про порушення своїх прав та про існування декларації №ОД05 позивач дізнався з листа Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області №1015 05/1-2451 від 14.03.2017 року, який отримано 22.03.2017 року, а отже звернувся до суду в межах встановленого шестимісячного строку звернення до суду.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, звернувшись до суду з позовом із значним пропуском установленого процесуальним законодавством шестимісячного строку. При цьому КП„Одесміськелектротранс" не надало до суду жодного пояснення щодо причин пропуску таких строків та доказів на підтвердження поважності причин. Також суд першої інстанції зауважив, що з моменту реєстрації декларації, що оскаржується, до моменту подання позову минуло майже три роки.

Так, ч. 1 ст. 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана норма закону означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Зазначені вище строки також діяли на момент виникнення спірних правовідносин та були передбачені статтею 99 КАС України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин - липень 2017 року).

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33).

Також, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

При цьому, "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені.

Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Як встановлено судом попередньої інстанції та підтверджено матеріалами справи, декларація про готовність об`єкта до експлуатації реконструкції квартири АДРЕСА_1 , що оскаржується позивачем, винесена 11.03.2014 року.

ОСОБА_1 купила квартиру під АДРЕСА_1 , 15.11.2007 року, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А.

Реконструкція об`єкту, що полягає у добудуванні поверху проводилася третьої особою до 2014 року, оскільки 02.04.2014 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право власності на змінений об`єкт.

Отже, судом першої інстанції правомірно зазначено, що КП „Одесміськелектротранс" не могло не знати про проведення реконструкції ОСОБА_2 .

Колегія суддів звертає увагу, що для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти.

Апеляційний суд вважає необґрунтованим посилання апеляційної скарги на те, що перебіг строку звернення до суду із зазначеним позовом має розпочинатись з дати отримання відомостей про існування декларації №ОД05, оскільки порушує право позивача саме проведена реконструкція будівлі, а не факт реєстрації декларації №ОД05 про готовність об`єкта до експлуатації.

Також апеляційний суд враховує той факт, що КП „Одесміськелектротранс" зверталось з листом до Приморського РВ ОМ ГУ МВС України в Одеський області з повідомленням про проведення самочинного будівництва, що свідчить про обізнаність щодо порушення своїх прав ще з 2015 року.

Натомість, з позовними вимогами про зобов`язання відповідача скасувати декларацію №ОД05 КП „Одесміськелектротранс" звернулось до суду лише 30.06.2017 року.

Оцінюючи відсутність обставин, що перешкоджали здійсненню процесуального права на звернення до суду, а також обставини, на які позивач посилається як на поважні, суд першої інстанції надав вірну оцінку та провів об`єктивний аналіз всіх наведених у позові доводів, та прийшов до переконливого висновку про те, що позивач за таких обставин мав дійсну можливість своєчасно реалізувати своє право на звернення до суду, однак допустив необґрунтоване зволікання, яке унеможливлює і не виправдовує втручання у принцип юридичної визначеності стосовно виниклих правовідносин.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 240, 308, 311, 312, 316, 320, 321, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства „Одесміськелектротранс" - залишити без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2019 року про залишення без розгляду адміністративного позову Комунального підприємства „Одесміськелектротранс" до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_1 , про скасування декларації про готовність об`єкта до експлуатації - без змін .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів.

Суддя-доповідач: О.О.Димерлій

Суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.В. Єщенко