Справа № 520/9830/19
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

12 грудня 2019 р. № 520/9830/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зінченко А.В.

при секретарі- Жук С.В.

за участі представників сторін:

позивача - Байгер А.І.

відповідача - Потапенко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Комунального підприємство "Салтівське трамвайне депо" (просп. Тракторобудівників, буд. 109,м. Харків,61129, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулось Комунальне підприємство "Салтівське трамвайне депо" з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просило суд визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Харківській області щодо нарахування пені з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 110 480,30 грн. та її відображення в інтегрованій картці Комунального підприємства Салтівське трамвайне депо з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) та зобов`язати Головне управління ДФС у Харківській області вчинити дії щодо коригування даних (показників) інтегрованої картки Комунального підприємства Салтівське трамвайне депо з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), а саме - виключити з інтегрованої картки Комунального підприємства Салтівське трамвайне депо з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) дані (запис, операцію) про нарахування пені з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 110 480,30 грн.

В судовому засіданні представники позивача позов підтримав у повному обсязі, просили його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, надав до суду відзив на позов з обґрунтуванням своєї правової позиції, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

На підставі направлень від 09.07.2019 № 6469, № 6470, № 6471, № 6472, № 6473, № 6474 виданих Головним управлінням ДФС у Харківській області та відповідно до підпункту п.п.20.1.4 пункту 20.1 статті 20, статті 75, статті 77, пункту 82.1 статті 82 Податкового Кодексу України та плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків на 2019 рік, на підставі наказу Головного управління ДФС у Харківській області від 18.06.2019 № 4249, працівниками контролюючого органу було проведено планову виїзну документальну перевірку Комунального підприємства «Салтівське трамвайне депо» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2016 по 31.03.2019, валютного законодавства за період з 01.04.2016 по 31.03.2019, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.04.2016 по 31.03.2019, іншого законодавства за період з 01.04.2016 по 31.03.2019 відповідно до затвердженого плану (переліку питань)

За результатами перевірки було складено акт від 13.08.2019 року №2753/20-40-14-02-07/37766028, яким зафіксовано порушення п. 198.1, п. 198.3 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету за грудень 2016 в сумі 251342 грн.

На підставі акту перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 р. № 2 (Додаток 2), відповідно до якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (код платежу 14060100) у розмірі 314 177,50 грн., з яких 251 342,00 грн. основний платіж та 62 835,50 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами).

Вказане податкове повідомлення-рішення від 02.09.2019 р. № 2 було вручено директору КП «Салтівське трамвайне депо» Приймаку В.О. 02.09.2019 року.

Суд вказує, що у відповідності до вимог абзацу першого пункту 57.3 статті 57 Податкового Кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Таким чином, останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання у розмірі 314 177,50 грн., визначеного податковим повідомленням-рішенням була дата 12.09.2019 року.

У визначений законом строк, визначені податковим повідомленням-рішенням від 02.09.2019 р. № 2 податкові зобов`язання КП "Салтівське трамвайне депо" сплатило шляхом переказу вказаних сум на бюджетний рахунок УДКСУ у Московському районі м. Харкова.

Вказане підтверджується платіжним дорученням № 2934 від 11.09.2019 року на суму 62 835,50 грн. та платіжним дорученням № 2936 від 12.09.2019 року на суму 251 342,00 грн.

При дослідженні даних електронного кабінету платника податків КП «Салтівське трамвайне депо» з`ясувало, що 12 вересня 2019 року у нього виникла заборгованість по пені з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 110 480,30 грн., що на думку позивача, є протиправним та незаконним.

Надаючи правову оцінку вищевикладеного, суд вказує, що увідповідності до положення частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 1.1 статті 1 Податкового кодексу України, цей Кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до пункту 111.2 статті 111 Податкового кодексу України, фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Поняття пені визначено підпунктом 14.1.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Порядок нарахування пені регулюється положеннями статті 129 Податкового кодексу України.

Відповідно до положень підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України, нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

За змістом підпункту 129.3.1 пункту 129.3 статті 129 Податкового кодексу України, нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Відповідно до підпункту 19"'. 1.10 пункту 19"/і статті 19"' Податкового кодексу України, однією з функцій контролюючих органів є забезпечення ведення обліку податків, зборів, платежів.

Оперативний облік податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску здійснюється органами ДФС в інформаційній системі органів ДФС згідно із «Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджету, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 року №422.

З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються інтегровані картки платників за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками, (пп. 1 .п. 1 Розділ II Наказу)

Інтегрована картка платника відкривається: за місцезнаходженням юридичних осіб, відокремлених підрозділів юридичних осіб, місцем проживання осіб (фізичних осіб, фізичних осіб - підприємців, самозайнятих осіб) (основне місце обліку); за місцем розташування (реєстрації) їх підрозділів, рухомого та нерухомого майна, об`єктів оподаткування або об`єктів, які пов`язані з оподаткуванням, або через які проводиться діяльність (неосновне місце обліку).

Інтегрована картка платника - це форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами. Інтегрована картка платника містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Облік нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску відображається в інтегрованій картці платника окремими обліковими операціями в хронологічному порядку. При цьому кожна операція фіксується в окремому рядку із зазначенням виду операції та дати її проведення. Інформаційна система органів ДФС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в інтегрованій картці платника розрахункових операцій.

Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДФС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Контроль достовірності первинних показників за податками і зборами, митними та іншими платежами до бюджетів та єдиним внеском здійснюється керівниками структурних підрозділів органів ДФС за напрямами роботи. Загальний контроль за достовірністю

відображення в інтегрованій карті платника облікових показників забезпечується підрозділом, який здійснює облік платежів та інших надходжень.

Дії працівників органів ДФС при відображенні в інформаційній системі органів ДФС первинних показників фіксуються із зазначенням ідентифікатора користувача, дати та часу дії. При виявленні некоректних базових записів структурними підрозділами за напрямами роботи готується коригуючий документ з обов`язковим посиланням на первинний документ, показники якого виправляються. Коригування даних в інформаційній системі органів ДФС здійснюється підрозділами, відповідальними за введення таких даних з первинних документів, за поточною датою. У разі необхідності коригування облікових показників ІКП у ручному режимі таке коригування здійснюється виключно за рішенням керівника (заступника керівника) органу ДФС, підготовленим відповідним структурним підрозділом за напрямом роботи.

Органу ДФС, в якому перебуває платник за основним місцем обліку, надається доступ до інтегрованої картки платника, відкритих за основним місцем обліку, для внесення відповідної інформації.

В судовому засіданні знайшло своє підтвердження, що грошові зобов`язання з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів в сумі 314177.50 грн., визначені контролюючим органом на підставі висновків акта перевірки від 13.08.2019 р. № 2753/20-40-14-02-07/37766028 шляхом прийняття податкового повідомлення-рішення від 02.09.2019 р. № 2 КП «Салтівське трамвайне депо» сплатило 11.09.2019 року та 12.09.2019 року, тобто в межах десятиденного строку сплати, встановленого частиною першою пункту 57.3 статті 57 ПК України.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що у контролюючого органу не було правових підстав для нарахування пені, оскільки чинні положення Податкового кодексу України передбачають нарахування пені у разі прострочення сплати грошового зобов`язання та не передбачають нарахування пені за весь період заниження такого податкового зобов`язання.

Відповідно до даних інтегрованої картки КП «Салтівеьке трамвайне депо» як платника податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів, контролюючий орган фактично здійснив нарахування пені на підставі пп. 129.1.2 п. 129.1 статті 129 ПК України в редакції, що була чинною до 01.01.2017 року.

Починаючи з 01.01.2017 року нарахування пені за результатами податкових перевірок здійснюється відповідно до положень пп. 129,1.1 п. 129.1 статті 129 ХЖ України, а до 01,01,2017 року здійснювалося згідно із положеннями пп. 129.1.2 п. 129.1 статті 129 ПК України. Відмінність цих редакцій полягала в тому, що чинна норма не передбачає нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання, що було виявлено контролюючим органом в процесі проведення перевірки, на суму такого заниження, на відміну від попередньої редакції пп. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 ПК України.

Вище викладена правова позиція позивача повністю узгоджується з висновками Верховного Суду з питань щодо підстав нарахування пені за правилами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України.

Так, Верховний Суд у постанові № 816/2042/16 від 13.02.2018 року прийшов до висновків про «наявність у платника податків матеріально-правового інтересу в тому, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків».

У постанові Верховного Суду від 08.05.2018 року у справі № 822/2821/17 зазначено, що системний аналіз положень пункту 14.1.153, 14.1.175 та 14.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України свідчить про те, що об`єктом нарахування пені є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплачена платником податків у встановлений строк. Відтак, обов`язковими умовами нарахування пені є їх сукупність, а саме наявність у платника податку обов`язку по сплаті узгодженого грошового зобов`язання та порушення строків його сплати. Самого факту наявності узгодженого грошового зобов`язання, яке сплачене у встановлені Кодексом строки, недостатньо для нарахування пені, оскільки податковий орган впродовж всього розгляду справи доводить, що пеня застосована ним як фінансова санкція, а не як засіб забезпечення податкового зобов`язання.

Суд, вважає, що сплата узгодженої суми грошового зобов`язання у встановлений кодексом строк виключає одну із умов нарахування пені, доводить відсутність складу податкового правопорушення, що унеможливлює прийняття позиції податкового органу про правомірність нарахування пені, правила обчислення якої встановлені статтею 129 Податкового кодексу України та діють тільки за умов наявності підстав її нарахування.

В постанові Верховного Суду від 19.06.2018 року у справі № 820/3878/17 суд дійшов висновку, що нарахування пені за правилами підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України здійснюється у випадку пропуску граничного строку сплати платником, податків податкового зобов`язання, визначеного пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України.

При цьому, вважав обґрунтованим відхилення доводів контролюючого органу щодо постання на підпункт 129.1.2 пункту 129.1 статті 129 Податкового Кодексу України у редакції, яка втратила чинність 1 січня 2017 року, тобто не діяла ані на момент прийняття податкового повідомлення-рішення, ані спірної вимоги, оскільки податковим законодавством, за наявних обставин, нарахування пені не передбачено.

У постанові Верховного Суду від 12 лютого 2019 року по справі № 820/6468/17 суд звернув увагу на те, що «суд першої інстанції при вирішенні справи застосував положення пп. 129.1.2 п. 129.1 ст. 129 у редакції, яка втратила чинність 01.01.2017, тобто не діяла ані на момент прийняття податкового повідомлення-рішення, ані спірної вимоги».

Суд також звернув увагу, що «пп. 129,1.1 п. 129.1 ст. 129 у редакції з 01.01.2017 не передбачено нарахування пені за весь період заниження податкового зобов`язання.

Проаналізувавши наведене, суд робить висновок, що у відповідача не було підстав для нарахування пені та її відображенні в інтегрованій картці платника податку.

Відповідно до ст. 21 Податкового кодексу України посадові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Комунального підприємства "Салтівське трамвайне депо" (просп. Тракторобудівників, буд. 109,м. Харків,61129, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Харківській області щодо нарахування пені з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 110 480,30 грн. та її відображення в інтегрованій картці Комунального підприємства «Салтівське трамвайне депо» з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг).

Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області вчинити дії щодо коригування даних (показників) інтегрованої картки Комунального підприємства «Салтівське трамвайне депо» з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), а саме - виключити з інтегрованої картки Комунального підприємства «Салтівське трамвайне депо» з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) дані (запис, операцію) про нарахування пені з податку на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у розмірі 110 480,30 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) на користь Комунального підприємства "Салтівське трамвайне депо" (просп. Тракторобудівників, буд. 109,м. Харків,61129, ) сплачений судовий збір в сумі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення у повному обсязі складено 17 грудня 2019 року.

Суддя Зінченко А.В.