Справа № 1333вр-19/160
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2019 року м.Дніпросправа № 1333вр-19/160

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ГЕЛІОС" на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі №1333вр-19/160 (суддя Сліпець Н.Є.) за заявою про заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ГЕЛІОС" звернулось до суду із заявою, в якій просить замінити стягувача - Публічне акціонерне товариство Банк «ТРАСТ» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул.. Прорізна, буд. 11) на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ГЕЛІОС» (, місцезнаходження: 01042, м. Київ, бульвар Марії Приймаченко, будинок 1/27, офіс 304/6) у виконавчому написі, вчиненому 12.02.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С. та зареєстрованому в реєстрі за №129.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «ГЕЛІОС» про заміну сторони у виконавчому написі нотаріуса, на підставі п.1 ч.1 ст.170 КАС України.

Із ухвалою суду першої інстанції не погодилося ТОВ "Фінансова Компанія "ГЕЛІОС" та подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом процесуальних норм, неповне з`ясування обставин у справі, скаржник просить скасувати оскаржену ухвалу суду, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник заначив, що даний позов належить до юрисдикції адміністративних суддів, оскільки нормами Цивільного процесуального кодексу України та Господарського процесуального кодексу України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного та господарського судочинства. Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що питання заміни сторони виконавчого провадження при виконанні виконавчого напису нотаріуса віднесене до юрисдикції місцевих загальних судів за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса в порядку цивільного судочинства за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що 23.09.2019 року між Публічним акціонерним товариством Банк "ТРАСТ" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ГЕЛІОС" був укладений договір про відступлення права вимоги № БТ-ПВ-23/09, відповідно до умов якого право вимоги виконання боргових зобов`язань за кредитним угодою № 450 від 21.07.2008 року, та договором застави рухомого майна №450-31 від 21.07.2008 року, укладеними між Публічним акціонерним товариством Банк "ТРАСТ" та ОСОБА_1 , перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ГЕЛІОС". Посилаючись на положення ст.512, ст.514, ст.516 Цивільного кодексу України, ст.12, ч.5 ст.15 Закону України "Про виконавче провадження", ч.1 ст.379 Кодексу адміністративного судочинства України, заявник зазначив, що станом на теперішній час ПАТ Банк "ТРАСТ" вже позбавлено можливості користуватися своїми правами в якості стягувача у виконавчому написі нотаріуса, оскільки змінився кредитор у зобов`язанні. Таким чином, заявник вважає, саме до нового кредитора - ТОВ "Фінансова Компанія "ГЕЛІОС", перейшли всі права та обов`язки первісного кредитора, в тому числі бути стороною виконавчого провадження - стягувачем.

Отже, заявник звернувся до адміністративного суду з заявою, в якій просить суд замінити стягувача у виконавчому написі нотаріуса, виконавче провадження за яким може бути відкрите не на підставі судового рішення, винесеного в адміністративній справі, а щодо виконання виконавчого напису, вчиненого 12.02.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С., зареєстрованого в реєстрі за № 129, яким запропоновано задовольнити вимоги ПАТ Банк "ТРАСТ" у розмірі 963 112,22 грн., за рахунок коштів, отриманих від реалізації ряду транспортних засобів.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Звернення до адміністративного суду реалізовується шляхом пред`явлення відповідного адміністративного позову, відкриття провадження у адміністративній справі та прийняттям адміністративним судом постанови, яка після набрання законної сили, підлягає примусовому виконанню шляхом видачі виконавчого листа та пред`явлення його до примусового виконання.

При цьому, розділом IV КАС України регламентовані процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах.

Так, згідно із ч.1 ст.379 КАС України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Колегія суддів, аналізуючи наведені вище норми чинного законодавства України, дійшла висновку, що положення ст.379 КАС України щодо заміни сторони виконавчого провадження застосовуються лише у разі, якщо таке виконавче провадження спрямоване на виконання судового рішення, прийнятого у відповідній адміністративній справі, яке набрало законної сили та за яким видано виконавчий лист.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що заявник керується положеннями ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, яка зокрема у п.1, закріплює те, що підставою правонаступництва у виконавчому провадженні є правонаступництво в матеріальних (майнових) правовідносинах, тобто перехід суб`єктивних майнових прав чи обов`язків від одного суб`єкта майнових правовідносин до іншого на підставі договору.

При цьому, положеннями п.1 ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України регламентовані загальні положення щодо зобов`язання, та, зокрема, зазначено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Зазначена норма Цивільного кодексу України не стосується порядку розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі. Тому відповідні посилання заявника на ч.1 ст.512 Цивільного кодексу України, не беруться судом до уваги.

Разом з тим, слід звернути увагу, що правовідносини, які стали підставою для звернення заявника до адміністративного суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадження, є договірними та фактично має місце заміна кредитора у зобов`язанні.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження», примусовому виконанню підлягають рішення на підставі, зокрема, таких виконавчих документів, як виконавчі написи нотаріусів.

Відповідно до ч.1 ст.442 Цивільного процесуального кодексу України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За приписами ч.2 ст.446 Цивільного процесуального кодексу України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

З аналізу вказаних норм вбачається, що в порядку цивільного судочинства передбачена можливість заміни сторони виконавчого провадження не лише при виконанні рішення суду у цивільній справі, але й при виконанні рішень інших органів та їх посадових осіб.

Колегія суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку вимога про заміну стягувача у виконавчому написі, вчиненому 12.02.2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кірюховою Н.С., не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки нормами Кодексу адміністративного судочинства України передбачено лише вирішення питань, пов`язаних саме з виконанням судових рішень в адміністративних справах, тоді як питання щодо заміни сторони у виконавчому написі нотаріуса підлягає вирішенню за нормами ч.2 ст.446 Цивільного процесуального кодексу України.

З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що питання заміни сторони виконавчого провадження при виконанні виконавчого напису нотаріуса віднесене до юрисдикції місцевих загальних судів за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса в порядку цивільного судочинства за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Згідно із п.1 ч.1 ст.170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

В даному випадку оскаржена ухвала прийнята судом першої інстанції з дотриманням правил територіальної підсудності, підстави для її скасування або зміни відсутні, з огляду на що, апеляційна скарга задоволенню не підлягає .

Керуючись ст.311, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "ГЕЛІОС" - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16 жовтня 2019 року у справі №1333вр-19/160 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак