Справа № 2а-2258/10
Суддя: Клочко О. В.
Дата ухвалення: 2010-11-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2а 2258/10
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2010 року Придніпровський районний суд м . Черкаси в складі:

-головуючого - КЛОЧКО О.В.

-при секретарі - ТУЗ Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м . Черкаси в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Контрольно - ревізійного управління в Черкаській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом про скасування постанови заступника начальника Контрольно - ревізійного управління Велько ТМ. за № 23 - 434/2010 від 18 жовтня 2010 року про накладення на неї адміністративного стягнення - штрафу в сумі 136 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП, вказуючи, що вказана постанова є незаконною у зв`язку з усуненням згаданих порушень в процесі ревізії у строк ЗО діб з дня їх виявлення, що виключає можливість провадження у справі.

Постановою від 18.10.2010 року її визнано винною у незабезпеченні дотримання в установі / управлінні / встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, а саме , в період з 1.07.2009 року по 30.06.2010 року встановлено зайве нарахування та виплату працівникам заробітної плати на суму 203,23 грн., чим допущено ведення бухгалтерського обліку з порушенням встановленого порядку.

Під час ревізії порушення усунуто, що є порушенням п.7 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996 , ст. 151 Кодексу Законів України про працю від 10.12.1971 року, п.4 Порядку обчислення середньої зарплати, затвердженого постановою КМ України від 8.02.1995 року №100. Тобто, встановлене порушення було виправлене у стислі строки в межах визначених постановою КМ України №502 від 21.05.2009 року «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду / контролю / у сфері господарської діяльності до 31 грудня 2010 року».

Просила суд скасувати постанову заступника начальника Контрольно - ревізійного управління у Черкаській області Велько Т.М. про накладення на неї адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 136 гривень за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 164-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник Цвек II. позовні вимоги підтримали.

Представник Контрольно - ревізійного управління в Черкаській області Сидоренко О.В. позов не визнав, надавши письмові заперечення на адміністративний позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав. Відповідно до обставин справи, 18 жовтня 2010 року заступником начальника Контрольно - ревізійного управління у Черкаській області Велько Т.М. винесена постанова серії ДКРС № 23 - 434/2010 відносно - ОСОБА_2 / а не ОСОБА_1 / - головного бухгалтера Черкаського регіонального управління водних ресурсів про незабезпечення дотримання в установі встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, а саме, в період з 1.07.2009 року по 30.06.2010 року встановлено зайве нарахування та виплату працівникам заробітної плати на суму 203,23 грн., чим допущено ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку. Що є порушенням п.7 ст. 8 Закону України

«Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року , ст. 151 Кодексу законів про працю від 10.12.1971 року, п.4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8.02.1995 року №100 і передбачає відповідальність згідно з частиною 1 ст. 164-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час проведення ревізії порушення усунуто.

Згідно ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням / проступком / визнається протиправна, винна / умисна або необережна / дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 9 Конституції України та Закону України «Про ратифікацію Конвенції» від 17.07.1997 року «Європейська конвенція про захист прав людини та основоположних свобод» і протоколів до неї, є частиною національного законодавства України.

Вимогами ст. 6 даної Конвенції та ст. 2 - 4 Протоколу №7 до Конвенції, які застосовуються і при розгляді справ про адміністративні правопорушення, закріплено право особи на справедливий суд, що включає в себе право на доступ до матеріалів справи, право на захист та юридичну допомогу, право на надання доказів , проведення експертиз та залучення свідків, право бути повідомленим про час та місце слухання справи та присутнім при розгляді його справи судом . Та основне те, що особа має право бути негайно і детально поінформована зрозумілою для нього мовою компетентним органом державної влади про характер та причини обвинувачення, мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту та захищати себе особисто чи використовувати захисника.

Суд вважає, в цій частині права ОСОБА_1 були порушені, оскільки в ході розгляду справи ОСОБА_1 стверджувала, що вона не зрозуміла, які дії / чи бездіяльність / нею допущено, за скоєння яких, вона підлягає адміністративній відповідальності по ч.І ст. 164-2 КпАП України , оскільки безпосередньо вона ніяких дій не вчиняла, а під час ревізії порушення , що було встановлене було усунуто та до адміністративної відповідальності за ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого порядку вже притягнуто провідного інженера з підготовки кадрів Черкаського регіонального управління водних ресурсів Олійник Л. ОСОБА_3 та провідного бухгалтера Черкаського регіонального управління водних ресурсів цього управління Варламову Є.С. за ч.І ст. 164-2 КпАП України.

Сама ж постанова не містить конкретизацію її дій / чи бездіяльності /, які вона допустила, а лише вказано загальне визначення правопорушення , що не дає усвідомлення про характер та причини адміністративного обвинувачення .

Суд вважає, що фабула постанови відносно ОСОБА_1 про незабезпечення дотримання в установі встановлених єдиних методологічних засад та виплату працівникам заробітної плати на суму 203,23 грн., чим допущено ведення бухгалтерського обліку з порушенням встановленого порядку - є загальною , яка не дає можливості зрозуміти характер та причини адміністративного обвинувачення , оскільки не викладено детально - які ж саме дії / бездіяльність / та по якому конкретному факту правопорушення ОСОБА_1 допущено порушення установленого порядку.

Крім того, в судовому засіданні встановлено та підтверджено документально , що 28 вересня 2010 року , тобто , задовго до винесення постанови від 18 жовтня 2010 року, заступником начальника управління КРУ у Черкаській області Велько Т.М. до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-2 КпАП України вже притягнуто до відповідальності працівників Черкаського регіонального управління водних ресурсів - Олійник Л.В. та ОСОБА_4 .

Відповідно до постанов від 28.09.2010 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ними також допущено ведення бухгалтерського обліку з порушенням установленого

порядку , що призвело до зайвого нарахування та виплати працівникам заробітної плати на загальну суму 53,23 гривень та 150 гривень відповідно, що загалом становить 203,23 гривень.

Разом з тим, відповідно до постанови від 18.10.2010 року відносно ОСОБА_1 саме вказана сума - 203,23 грн. визначена як зайве нарахування та виплата працівникам заробітної плати та її притягнуто також за ч. 1 ст. 164-2 КпАП України .

Відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

В самій же постанові від 18.10.2010 року не конкретизовано характер дій / бездіяльності / Каландирець Г. А., а зазначення в постанові «незабезпечення дотримання в установі встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку» носить узагальнений характер , що ніяким чином не розкриває причини та характер допущеного правопорушення, не конкретизує саму суть допущеного правопорушення.

Тобто , в постанові не конкретизується , в чому ж виразилось незабезпечення дотримання в установі встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку зі сторони ОСОБА_1 , як головного бухгалтера Черкаського регіонального управління водних ресурсів , які ж саме дії чи бездіяльність нею допущено при скоєнні даного правопорушення .

В постанові не вказано, яким же чином ОСОБА_1 не забезпечила дотримання в установі встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку .

Це не дає можливості зрозуміти причини та характер скоєного ОСОБА_1 правопорушення та тягне скасування постанови від 18 жовтня 2010 року.

Крім того , відповідно до постанови від 18 жовтня 2010 року заступника начальника КРУ у Черкаській області Велько Т.М. до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164-2 КпАП України притягнуто зовсім іншу особу - ОСОБА_6 , а не ОСОБА_7 , що беззаперечно тягне скасування даної постанови з цих підстав .

Оскільки позивачкою ОСОБА_1 в адміністративному позові основне посилання про незаконність постанови від 18.10.2010 року зроблено на усунення встановленого порушення в процесі ревізії у строк 30 діб з дня його виявлення, що виключає можливість провадження у справі, про що вказано в п.п. 1 п. 1 постанови КМ України №502 від 21 травня 2009 року «Про тимчасові обмеження щодо здійснення заходів державного нагляду / контролю / у сфері господарської діяльності на період до 31 грудня 2010 року» , то на цей рахунок суд має зазначити наступне .

Відповідно до п. 1 вказаної постанови органам і посадовим особам, уповноваженим Законами здійснювати державний нагляд / контроль / у сфері господарської діяльності до 31 грудня 2010 року передбачається тимчасово припинити проведення планових перевірок суб`єктів господарювання, крім перевірок суб`єктів господарювання, що відповідно до затверджених КМ України критеріїв оцінки ступеню ризику від провадження господарської діяльності віднесені до суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику, та планових заходів державного нагляду / контролю / за додержанням санітарного і податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів , державних цільових фондів , податків і зборів / обов`язкових платежів / . Відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду / контролю / у сфері господарської діяльності « / далі - Закон про контроль / заходи державного нагляду / контролю / - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок , ревізій , оглядів обстежень та інших дій.

Для встановлення періодичності здійснення планових заходів державного нагляду / контролю / Законом про контроль був запроваджений ризик - орієнтований підхід до здійснюваної суб`єктами господарювання підприємницької діяльності.

З метою запровадження ризик - орієнтованого підходу до суб`єктів господарювання , орган державного нагляду / контролю / відповідно до ст. 5 Закону про контроль, визначає у віднесеній до його відання сфері критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від здійснення господарської діяльності.

З урахуванням значення прийнятого ризику для життєдіяльності всі суб`єкти господарювання, що підлягають нагляду / контролю /, відносяться до одного із трьох ступенів ризику - з високим, середнім та незначним.

В залежності від ступеню ризику органом державного нагляду / контролю / визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду / контролю /.

Критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від здійснення господарської діяльності і періодичність проведення планових заходів, затверджується Кабінетом Міністрів України за поданням органу державного нагляду / контролю /.

Врахувавши вимоги Закону про контроль, на сьогоднішній день органами державного нагляду / контролю / розроблено , а Кабінетом Міністрів України прийнято 38 постанов про затвердження, за якими оцінюється ступінь ризику від здійснення суб`єктами господарської діяльності.

Основним завданням затверджених постанов стало розмежування суб`єктів господарювання за ступенем небезпечності / ризику / господарської діяльності, що ними здійснюється.

До суб`єктів господарювання з високим ступенем ризику потрапили ті суб`єкти, господарська діяльність яких може призвести до виникнення найбільш негативних наслідків для держави, життя та здоров`я людей.

Віднесені до високого ступеню ризику суб`єкти господарювання перевіряються контролюючими органами частіше, ніж суб`єкти господарювання з середнім та незначним ступенями ризику.

В той же час, для всіх інших суб`єктів господарювання, господарська діяльність яких віднесена до середнього та низького ступеня ризику, запроваджено тимчасове призупинення проведення органами державного нагляду / контролю / планових перевірок. Також, призупинення проведення органами державного нагляду / контролю / планових перевірок не розповсюджується на здійснення планових заходів державного нагляду / контролю / за додержанням санітарного і податкового законодавства, правильністю обчислення, повнотою і своєчасністю сплати до бюджетів, державних цільових фондів податків і зборів / обов`язкових платежів /, оскільки здійснення контролю за додержанням податкового законодавства, є запорукою вчасного наповнення державного бюджету та державних цільових фондів , що є вкрай необхідним для подолання наслідків світової фінансової кризи, а необхідність здійснення санітарного нагляду пов`язано із життям і здоров`ям кожного громадянина нашої країни .

Відповідно до витягу із Акту Контрольно - ревізійного управління у Черкаській області №07-26/016 від 21 серпня 2010 року документальної ревізії фінансово - господарської діяльності Черкаського регіонального управління водних ресурсів за період з 1.07.2008 року по 30.06.2010 року Контрольно - ревізійним управлінням проведена ревізія фінансово - господарської діяльності Черкаського регіонального управління водних ресурсів за період з 1.07.2008 року по 30.06.2010 року.

При цьому, представником відповідача не надано суду доказів про те, до якого ступеню ризику віднесено Черкаське регіональне управління водних ресурсів, що фактично унеможливлює з`ясування обставин обгрунтованості проведення перевірки управління водних ресурсів за вказаний період та з врахуванням приписів постанови КМ України №502 від 21.05.2009 року.

Постанова Кабінету Міністрів України - це нормативно - правовий акт вищого органу виконавчої влади України з загальних питань, питань економіки , промислової політики , світи , культури, тощо.

Підзаконні нормативно - правові акти - це результат нормотворчої діяльності компетентних органів держави / їх посадових осіб /, уповноважених на те державою громадських об`єднань з установлення, впровадження в дію, зміни і скасування нормативних письмових документів, що розвивають чи деталізують окремі положення законів.

В даному випадку постанова КМ України від 21.05.2009 року №502 у відповідності до ст. 117 Конституції України є обов`язковою до виконання на всій території України, дія її обмежена в часі та вона стосується обмеженого кола осіб .

Ця постанова не скасована, а тому, діє до теперішнього часу.

Оскільки відповідно до п.1 постанови КМ України від 21.05.2009 року №502 вона адресована саме органам і посадовим особам, уповноваженим Законами здійснювати державний нагляд / контроль / у сфері господарської діяльності, а Контрольно - ревізійне управління у Черкаській області здійснює державний фінансовий контроль саме на підставі Закону України «Про державну контрольно - ревізійну службу в Україні», ця постанова поширюється на вказане КРУ та обов`язкова для виконання.

Посилання представника відповідачів у письмових запереченнях та в ході розгляду справи про зворотне, в тому числі і на письмові роз`яснення на цей рахунок Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва, викладені від 9 липня 2009 року за № 8254, суд оцінює критично, оскільки вказана постанова від 21 травня 2009 року №502 не скасована та діє до теперішнього часу, відповідно до ст. 117 Конституції України є обов`язковою до виконання всіма органами та посадовими особами на всій території України, та адресована саме органам і посадовим особам, уповноваженим Законами здійснювати державний нагляд / контроль / у сфері господарської діяльності. Надані суду письмові роз`яснення Державного комітету України з питань регуляторної політики та підприємництва від 9.07.2009 року №8254 та лист голови ДКРС Сивульського М.І від 16.06.2009 року №25-18/732 про надання інформації щодо вищевказаної постанови №502 від 2105.2009 року носять відомчий та рекомендаційний характер, вказані органи не наділені повноваженнями офіційного тлумачення норм права,законів та підзаконних нормативно - правових актів органів державної влади.

Державному комітетові з питань регуляторної політики та підприємництва визначено надавати методологічну допомогу органам і посадовим особам, уповноваженим Законами здійснювати державний нагляд / контроль / у сфері господарської діяльності, з метою забезпечення виконання цієї постанови, про що прямо вказано в п.2 даної постанови.

А тому, суд вважає обгрунтованими посилання ОСОБА_1 в адміністративному позові на вказану постанову №502 від 21.05.2009 року, як на підставу виключення застосування санкцій щодо неї у зв`язку з виявленим порушенням та його усуненням під час проведення ревізії.

Вищевказаною постановою визначено органам і посадовим особам, уповноваженим Законами здійснювати державний нагляд / контроль / у сфері господарської діяльності до 31 грудня 2010 року приймати рішення про застосування до суб`єктів господарювання фінансових і адміністративних санкцій лише у разі невиконання ними протягом 30 діб від дня одержання приписів про усунення виявлених порушень / крім порушень, що неможливо усунути / та не застосовувати санкції за порушення, які усунуті на виконання припису.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення від 18 жовтня 2010 року відносно ОСОБА_1 порушення усунуто під час проведення ревізії, про що прямо вказано в цій постанові.

Згідно ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень ,дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем заперечується адміністративний позов, а тому, обов`язок доказування обґрунтованості прийнятого рішення, покладено вказаною нормою саме на відповідача. Представником відповідача не доведено правомірність свого рішення, докази на цей рахунок відсутні.

За таких обставин постанова заступника начальника Контрольно - ревізійного управління у Черкаській області Велько Т.М. від 18 жовтня 2010 року відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 164-2 КпАП України підлягає до скасування з вищевикладених підстав.

На підставі ст.ст. 6,17,49-51,69,71,107 КАС України та керуючись ст.ст. 158-163,171-2 КАС України , суд -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ДКРС за № 23-434/2010 заступника начальника управління Контрольно - ревізійного управління в Черкаській області Велько Т.М. про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення - штрафу в сумі 136 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164-2 КУпАП.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Головуючий