Справа № 200/14447/19-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні позову

16 грудня 2019 р. Справа №200/14447/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Бабіч С.І., розглянувши у порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) заяву Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про забезпечення позову, яка подана до пред`явлення позову,

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» звернулось до суду із заявою про забезпечення позову,яка подана до пред`явлення позову.

Заявник просить зупинити стягнення на підставі вимоги Головного управління ДПС у Донецькій області про сплату боргу (недоїмки) від 10.09.2019 року №Ю-74-52 ОСОБА_1 .

Заяву, серед іншого, обгрунтовано тим, що виконавче провадження про примусове виконання вимоги про сплату боргу №Ю-74-52 У від 10.09.2019 року відкрито, постановою про відкриття виконавчого провадження зобов`язано Краматорське УГГ ПАТ «Донецькоблгаз» сплатити грошові кошти у сумі 393 481,30 грн. та виконавчий збір у розмірі 39 348,13 грн, отже державний виконавець вже фактично вчиняє виконавчі дії.

На теперішній час державний виконавець, який вже вчиняє виконавчі дії, стягуючи виконавчий збір, у встановленому законом порядку може стягнути вказані грошові кошти у примусовому порядку, у тому числі шляхом накладення арешту на рухоме та нерухоме майносруктурного підрозділу ПАТ «Донецькоблгаз» - Краматорське управління по газопостачанню та газифікації ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз».

У випадку арешту рахунків Краматорського УГГ заробітню плату не отримають 393 співробітників, що поставить громадян у скрутний матеріальний стан, внаслідок протиправних дій ГУ ДПС України в Донецькій області.

Заявник зазначає, що вказані у вимозі грошові кошти у розмірі 393 481, 30грн. сплачено ПАТ «Донецькоблгаз» (у зв`язку з тим, що рахунки Краматорського УГГ було заарештовано), що підтверджується відповідними платіжними дорученнями у встановлений законом строк.

Заявник вважає, що виникає реальна загроза: унеможливлення у майбутньому виконання рішення суду щодо спірних відносин між ПАТ «Донецькоблгаз» та ГУ ДПС у Донецькій області; унеможливлення захисту громадян, які перебувають у трудових відносинах з Краматорським УГГ (можливість неотримання заробітної плати у зв`язку з виконавчими діями); очевидністю протиправності Вимоги про сплату боргу №Ю-74-52 У від 10.09.2019 року, яка полягає у тому, що вказаний документ, який, маючи силу виконавчого документу, був поданий до Краматорського ВДВС без надіслання Вимоги до Краматорьского УГГ, а також тим, що відповідно до вимоги набрання чинності Вимоги датовано 29.10.2019 року, тому при належному отриманні спірної Вимоги ПАТ «Донецькоблгаз» вже звернулось би до суду з відповідним позовом; унеможливлення захисту прав контрагентів Краматорського УГГ, права яких буде також порушено, що тягне за собою сплату штрафних сануцій, права Краматорського УГГ щодо недоотримання прибутку у зв`язку з вчиненням виконавчих дій;

Дослідивши заяву про забезпечення позову суді дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 150, ч.ч. 1-2 ст. 151 Кодексу адміністративного судочинства України КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, суд зазначає, що відповідно до вказаних норм позов може бути забезпечено, серед іншого, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Проте, згідно з положеннями Закону України Про виконавче провадження, вимога податкового органу про сплату ЄСВ не є виконавчим документом стягнення за яким здійснюється у безспірному порядку, вона є документом, який підлягає примусовому виконанню, а позивач, в силу закону, не позбавлений права оскаржити вказану вимогу у адміністративному чи судовому порядку.

Так, відповідно до абз 3 ч. 14 ст. 25 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування оскарження рішення органу доходів і зборів про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення органом доходів і зборів вищого рівня та/або центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття адміністративним судом, в провадженні якого знаходиться справа, певних процесуально-правових заходів щодо охорони прав, свобод та інтересів позивача, які б гарантували виконання рішення суду, у разі задоволення позову; для задоволення судом поданого клопотання про забезпечення позову заявник має обґрунтувати необхідність задоволення такого клопотання, подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову, а також довести, що незадоволення клопотання призведе хоча б до одного із наслідків, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

При розгляді та вирішенні даної заяви про забезпечення адміністративного позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення; імовірності виникнення утруднень для виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; наявності зв`язку із вжиттям заходів запобігти порушенню прав та інтересів інших осіб, в тому числі, й осіб, які не приймають участь у розгляді справи.

Виходячи із наведеного, у випадку звернення сторони із вимогою про забезпечення позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення із такою вимогою.

З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Посилання заявника на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до невиплати заробітної плати працівникам підприємства, яке є припущенням заявника, судом не приймається, оскільки виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості іншим кредиторам підприємства. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють на підприємстві відповідача, на оплату праці.

Рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 916/1572/19 та від 27.06.2019 року у справі № 916/73/19.

Позивачем не надано суду доказів наявності очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Питання щодо наявності таких ознак, враховуючи матеріали, додані до заяви, судом може бути вирішено лише під час розгляду адміністративної справи про скасування вимоги зі сплати ЄСВ по суті (надання оцінки даті отримання вимоги заявником, строкам оскарження спірної вимоги, доказам сплати позивачем ЄСВ з урахування обов`язку податкового органу обов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, тощо).

Жодних доказів вчинення державним виконавцем будь-яких виконавчих дій з 08.11.2019 року суду не надано.

Отже, зміст заяви про забезпечення адміністративного позову не дозволяє дійти переконливого висновку про існування обставин, які згідно положень ст. 150 КАС України є підставою для забезпечення позову, оскільки позивачем не наведено належних та достатніх доводів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову тим способом, у який вони заявлені, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду у даній справі або захист прав, свобод та інтересів позивача стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат без вжиття заходів забезпечення позову, визначених у заяві.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява про вжиття заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись Законом України Про виконавче провадження, ст.ст. 150-154, 241-243, 248, 250-251, 256, 294-295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Донецькоблгаз» про забезпечення позову, яка подана до пред`явлення позову - відмовити.

Ухвалу складено у повному обсязі у порядку письмового провадження 16 грудня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення такої ухвали.

Суддя С.І. Бабіч