Справа № 560/1511/19
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/1511/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

17 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сапальової Т.В. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року (рішення прийнято у м. Хмельницькому, дату складання повного тексту рішення та час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління ДФС у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги №776-17 від 23.04.2019 про стягнення податкового боргу в сумі 10169,72 грн.

2. У обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що у нього відсутній будь-який податковий борг, оскільки ще у 2014 році всі податкові зобов`язання ним сплачені своєчасно та у повному обсязі. Зазначає, що факт сплати позивачем єдиного податку вже встановлений у судових рішеннях Хмельницького окружного адміністративного суду у справах №822/4412/14, №822/4476/14, №822/476/17, якими податкові вимоги відповідача визнані протиправними та скасовані.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 28.08.2019 позов задоволено.

4. Визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Головного управління ДФС у Хмельницькій області №776-17 від 23.04.2019 про стягнення податкового боргу.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

5. Скаржник вважає оскаржуване рішення незаконним, у зв`язку з чим, просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

6. Вказує, що суд не вжив передбачені законом заходи, необхідні для правильного з`ясування всіх обставин справи та не витребував доказів (податкові декларації, на підставі яких міг виникнути борг, картки особових рахунків платника) з власної ініціативи, які, в свою чергу, наявні в ГУ ДФС Хмельницькій області.

7. Також вказав, що за даними ITC «Податковий блок» станом на 27.05.2019 у ОСОБА_1 обліковувався податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб, який виник внаслідок самостійно задекларованої суми грошового зобов`язання, згідно поданої податкової декларації. У зв`язку з наявністю у платника податків податкового боргу керуючись вимогами п.59.1 ст. 59 Податкового кодексу України та Наказу Міністерства фінансів України від 30.06.2017 року № 610 «Про порядок направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків» в АІС «Податковий блок» у автоматичному режимі сформовано та направлено боржнику податкову вимогу № 776- 17 від 22.04.2019 у сумі 10169,72 грн.

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

8. Судом першої інстанції встановлено, що спір щодо боргу, який зазначається у спірній вимозі, вже був предметом судового розгляду.

9. Постановою від 11.11.2014 у справі №822/4412/14, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду 24.12.2014, задоволено адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Податкового органу та визнано протиправною податкову вимогу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому Головного управління Міндоходів у Хмельницькій області від 03.04.2014 № 241-25 (на суму 6 078 грн. 03 коп.)

10. Рішеннями встановлено, що 19 лютого 2014 року з метою сплати єдиного податку позивач здійснив перерахування коштів в сумі 6081 грн. на рахунок ДПІ у м. Хмельницькому у Хмельницькому відділенні "Брокбізнесбанку", підтвердженням чого є квитанція від 19.02.2014. Після цього, йому стало відомо, що сплачені ним кошти не були перераховані банком на рахунок отримувача.

11. У постанові від 11.11.2014 у справі №822/4412/14 судом зроблено висновок про те, що з моменту видачі банком розрахункового документу платнику щодо перерахування коштів, податкове зобов`язання слід вважати таким, що виконане платником. Покладення на платника податків обов`язку повторно сплатити податки, збори (обов`язкові платежі) та відповідальності за неперерахування чи несвоєчасне перерахування банком до бюджету обов`язкових платежів є таким, що не відповідає вимогам законодавства. Крім того, суд врахував, що позивач інформував податковий орган про ситуацію, що виникла, а тому суб`єкт владних повноважень мав можливість вчинити відповідні дії з метою запобігання порушенню прав платника податків.

12. У іншій справі №822/4476/14 постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.01.2015 задоволено апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та скасовано постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2014 року у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення вищезгаданого податкового боргу в сумі 6 502 грн. 88 коп. (у тому числі пеня - 421 грн. 88 коп.) Прийнято нову постанову, якою відмовлено в задоволенні позовних вимог податкового органу.

13. У іншій справі № 822/476/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області про визнання дій протиправними та скасування податкової вимоги постановою Хмельницького окружного адміністративного суд від 14 лютого 2017 року визнано протиправною та скасовано наступну податкову вимогу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області № 1247-17 від 16.01.2017.

14. У зв`язку з наявністю у платника податків податкового боргу у автоматичному режимі податковим органом сформовано та направлено боржнику податкову вимогу № 776- 17 від 22.04.2019 у сумі 10169,72 грн.

15. Не погоджуючи з даною вимогою, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

16. Позивач вважає, що відповідачем фактично наведені ті самі обставини, що були предметом розгляду у справах №822/4412/14, №822/4476/14, №822/476/17.

17. Відповідач вважає, що позивачем 19.02.2014 самостійно задекларовано суму грошового зобов`язання платника єдиного податку фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 . Посилається на те, що за даними ІТС «Податковий блок» станом на 27.05.2019 у ОСОБА_1 обліковувався податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб, який виник внаслідок самостійно задекларованої суми грошового зобов`язання.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

18. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

19. Згідно ч.2 ст.14 КАС України, ст.124 Конституції України постанови та ухвали суду в адміністративних справах, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання на всій території України.

20. Окрім цього, відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

21. Пункт 59.1 ст. 59 ПК України передбачає, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

22. Відповідно до положень податкового законодавства вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі достовірних та перевірених даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

23. Отже, внесення достовірних даних до інформаційної системи органу доходів і зборів, у тому числі результатів розгляду судами позовних заяв про оскарження вимог та рішень щодо податків, покладено на ці ж органи.

24. Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідач, посилаючись на те, що борг виник згідно з поданою позивачем декларацією, не вказує, що це за декларація та за який період вона подана. Відповідач не надав до суду будь - які податкові декларації, на підставі яких міг виникнути новий борг платника. Не надані також будь-які відомості картки особового рахунку платника або інші належні документи, які б однозначно вказували на наявність у позивача податкового боргу. Також відповідач не надав будь-якого розрахунку суми боргу, який зазначений у оскарженій вимозі.

25. Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав до матеріалів справи будь-яких належних доказів, які підтверджують правомірність прийнятого ним рішення, то позовні вимоги підлягають задоволенню.

26. Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, зауважує, що під час вирішення судом першої інстанції даної справи у її матеріалах були відсутні докази щодо предмету спору.

27. Скаржником до апеляційної скарги подані копії податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи-підприємця за 2013 рік (зареєстрована 07.02.2014) та інтегрованих карток платника (єдиний податок з фізичних осіб), з відомостями позивача.

28. Колегія суддів, дослідивши надані скаржником докази, зазначає, що судовими рішеннями у справі №822/4412/14 досліджувалось питання щодо наявності у позивача податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб, який виник внаслідок самостійно задекларованої у 2014 році суми грошового зобов`язання. Даними судовими рішеннями встановлено відсутність обов`язку позивача із повторної сплати 6081 грн, оскільки з моменту видачі банком розрахункового документу платнику щодо перерахування коштів таке податкове зобов`язання слід вважати таким, що виконане платником.

29. Дані обставини досліджувались також Хмельницьким окружним адміністративним судом під час вирішення справи № 822/476/17, за результатами розгляду якою визнано протиправною та скасовано податкову вимогу Державної податкової інспекції у м. Хмельницькому ГУ ДФС у Хмельницькій області № 1247-17 від 16.01.2017.

30. Тому позивач не може вважатись таким, що має невиконані (не сплачені) податкові зобов`язання та, відповідно, не може вважатись таким, що має податковий борг.

31. З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про визнання протиправною та скасування податкової вимоги Головного управління ДФС у Хмельницькій області №776-17 від 23.04.2019 про стягнення податкового боргу.

32. Доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана правильно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

33. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

34. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

35. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

36. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

37. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.з

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 28 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 грудня 2019 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сапальова Т.В. Сушко О.О.