Справа № 520/2183/19
Суддя: Усенко Є.А.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2019 року

Київ

справа №520/2183/19

адміністративне провадження №К/9901/27071/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Усенко Є.А.,

суддів: Бившевої Л.І., Гусака М.Б.,

розглянув у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2019 (суддя - Старосєльцева О.В.) та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2019 (судді- Макаренко Я.М., Мінаєва О.М., Бартош Н.С.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрома» до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрома» (далі - позивач, Товариство, ТОВ «Агрома») звернулося до адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Харківській області), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 13.11.2018 №1, №1.

Позовні вимоги обґрунтовано доводами про те, що воно не вчиняло податкових правопорушень, які зафіксовано у акті перевірки; реальність господарських операцій між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю (ТОВ) «Семагро», та Фермерським господарством (ФГ) «Свам-Агро» з постачання останніми на його адресу товарів (насіння соняшника), за результатами яких включено до складу податкового кредиту за травень 2016 року, за січень 2018 року податок на додану вартість (далі - ПДВ) у загальній сумі 2 352 330,00 грн, підтверджена первинними документами, які складені у відповідності до вимог правових норм. Вказує, що при укладенні та виконанні договорів з названими контрагентами діяв добросовісно, не був обізнаний про будь-які можливі правопорушення з їх сторони, а тому не повинен нести негативні наслідки за недотримання податкової дисципліни іншими суб`єктами господарювання.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2019, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2019, адміністративний позов задоволено: визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення від 13.11.2018 №1 та №1.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій виходили з того, що спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними, оскільки господарські операції з ТОВ «Семагро» та ФГ «Свам-Агро», за результатами яких позивач задекларував податковий кредит з податку на додану вартість за січень - квітень, вересень 2018 року, були реальними, призвели до фактичної зміни його майнового стану, підтверджені належними обліковими та іншими документами, оформлення яких передбачено правовими нормами для такого роду операцій, та правильно відображені у бухгалтерському та податковому обліку.

ГУ ДФС у Харківській області подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2019, у якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги, викладені в касаційній скарзі, відповідач посилається на те, що узагальненою податковою інформацією, зібраною стосовно діяльності ТОВ «Семагро» та ФГ «Свам-Агро», спростовується можливість здійснення ними господарських операцій з постачання товарів у зв`язку з відсутністю у них трудових ресурсів, матеріально-технічної бази, що свідчить про фіктивність як поставок, так і документів, складених за результатами цих операцій.

Заперечуючи проти касаційної скарги, позивач просить залишити скаргу без задоволення як безпідставну, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій - без змін.

Верховний Суд перевірив наведені у касаційній скарзі доводи, обґрунтування заперечень на касаційну скаргу, правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що фактичною підставою для донарахування контролюючим органом податкових зобов`язань Товариству стали висновки, викладені у акті від 24.10.2018 №4459/20-40-14-11-11/24471767 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Агрома» з питання дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з ТОВ «Семагро» за травень 2016 року, ФГ «Свам-Агро» за січень 2018 року та подальшої реалізації», згідно з якими Товариство порушило пункт 185.1 статті 185, пункт 187.1 статті 187, пункт 188.1 статті 188, пункти 198.1, 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України за рахунок відображення в обліку показників первинних документів, складених за нереальними господарськими операціями у межах нікчемних правочинів з ТОВ «Семагро» та ФГ «Свам-Агро».

На підставі зазначеного акту перевірки та з врахуванням результатів розгляду скарги Товариства у процедурі адміністративного оскарження контролюючий орган прийняв податкове повідомлення-рішення № 1 від 13.11.2018, яким визначено завищення від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, за травень 2016 року, квітень, вересень 2018 року на 202 973,00 грн, та податкове повідомлення-рішення № 1 від 13.11.2018, яким зменшено суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість на 2 290 994,00 грн та зменшено суму податкового кредиту на 2 352 330,00 грн, які і є предметом оскарження у цій адміністративній справі.

Згідно з актом перевірки порушення Товариством податкового законодавства полягає у завищенні податкового кредиту на 2 475 663,00 грн (в тому числі, за травень 2016 року на 123 333,33 грн та за січень 2018 року на 2 352 330,00 грн) за податковими накладними, виписаними ТОВ «Семагро» та ТОВ «Свам-Агро» по господарським операціям з постачання насіння соняшника, які не мають реального змісту.

Цей висновок ґрунтується на таких доводах контролюючого органу:

1. Щодо господарських операцій ТОВ «Семагро»: позивач не надав договорів на здійснення навантажувально-розвантажувальних робіт, які б підтверджували навантаження та розвантаження товару на підставі договору купівлі-продажу № 18/04/КП/16-2 від 18.04.2016, укладеного з ТОВ «Семагро»; надані позивачем товарно-транспортні накладні не відповідають вимогам, встановлених для їх заповнення (не зазначено конкретного пункту навантаження); не всі товарно-транспортні накладні містять супровідні документи на вантаж; не надано документів щодо внутрішнього переміщення товару (насіння соняшника); не надано журналів видачі довіреностей.

Згідно з податковою інформацією, отриманою від Центральної ОДПІ м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області (лист від 28.09.2016 №2663/20-30-14-02), ТОВ «Семагро» відсутнє за місцезнаходженням, у зв`язку з чим наявність трудових та матеріальних ресурсів не підтверджена; на підставі аналізу податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлено не відповідність асортименту придбаних та реалізованих цим товариством товарів за період з січня по червень 2016 року.

2. Щодо господарських операцій з ФГ «Свам-Агро»: заходами податкового контролю встановлено, що ФГ «Свам-Агро» відсутнє за місцезнаходженням; не подало податкові декларації з ПДВ за травень - липень 2016 року, березень - липень 2017 року; згідно із звітом форми 1ДФ за IV квартал 2017 року число працюючих становило 1 особу; відповідно до номенклатури товарів, зазначених у зареєстрованих податкових накладних, ФГ «Свам-Агро» придбавало товари (продукти харчування - м`ясні вироби), однак, господарство не має виробничих умов, які б робили таку діяльність можливою ( відсутні складські приміщення, автотранспорт, необхідні для зберігання, транспортування продуктів харчування); за період з моменту реєстрації платником ПДВ (01.05.2016) не придбавало сільськогосподарську продукцію, яка в подальшому була реалізована. Позивач під час перевірки не надав документів, які б підтверджували здійснення навантажувально-розвантажувальних робіт, пов`язаних з постачанням насіння соняшника ФГ «Свам-Агро», журналу довіреностей; розрахунок з ФГ «Свам-Агро» не здійснив через переуступку останнім боргу; розрахунок з новими кредиторами відбувся в лютому-листопаді 2018 року.

У зв`язку з оцінкою операцій з придбання насіння соняшника у ТОВ «Семагро» та у ФГ «Свам-Агро» як безтоварних за результатами перевірки в податковому обліку Товариства за травень 2016 року, січень - квітень, вересень 2018 року були зменшені податкові зобов`язання за операціями з постачання насіння соняшника на адресу ТОВ «Кернел-Трейд» та ТОВ «Центротек» за травень 2016 року, січень - квітень, вересень 2018 року на загальну суму 2 290 994,00 грн.

Крім того, в акті зроблений висновок про заниження Товариством суми податкових зобов`язань за травень 2016 року, січень - квітень, вересень 2018 року на суму 79 640,00 грн, внаслідок реалізації частини товару на адресу ТОВ «Кернел-Трейд» та ТОВ «Центротек» за ціною, яка нижче ціни придбання (Додаток № 5, 7 до акта).

У судовому процесі встановлено, що між позивачем та ТОВ «Семагро» був укладений договір купівлі-продажу №18-04/КП/16-2 від 18.04.2016, відповідно до пункту 1.1. якого продавець (ТОВ «СЕМАГРО») зобов`язується передати у власність покупця (ТОВ «Агрома») насіння соняшника, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах, передбачених цим договором. Пунктом 2.8 цього договору передбачено, що доставка товару покупцю здійснюється на умовах самовивозу зі складу продавця транспортом покупця. За домовленістю сторін на продавця може бути покладений обов`язок доставки товару покупцеві транспортом продавця.

Здійснення вказаної поставки товару підтверджується видатковою накладною, податковою накладною, товарно-транспортною накладною, свідоцтвом на гібридне насіння №038/821-15/79, довіреністю на отримання товару, випискою по рахунку. Товар був оприбуткований в бухгалтерському обліку та використаний позивачем у власній господарській діяльності як посівний матеріал, що підтверджується відомостями по рахунку 631 за 18.05.2016, картками рахунку 276 за 2016 рік, оборотно-сальдовою відомістю по рахунках 631, 276.

Між позивачем та ФГ «Свам-Агро» був укладений договір поставки № 1 від 15.01.2018, відповідно до якого постачальник (ФГ «Свам-Агро») зобов`язується в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, поставити покупцеві (ТОВ «АГРО») соняшник, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити товар.

На підтвердження виконання господарських операцій відповідно до цього договору позивач надав належно завірені копії видаткових накладних, податкових накладних, товарно-транспортних накладних, довіреностей, виписок по банківському рахунку. На підтвердження оприбуткування товару в бухгалтерському обліку позивач надав відомості по рахунку 281 за 2018 рік, оборотно-сальдові відомості по рахунках 281, 631 за 2018 рік; договір про відступлення права вимоги №15/02-2018 від 15.02.2018, відповідно до умов якого ФГ «Свам-Агро» відступило право вимоги до позивача за договором поставки №1 від 15.01.2018 на користь ТОВ «Ефест-Груп» в розмірі 4 855 000 грн; ТОВ «Флоріс» - 200 000 грн; ТОВ «Релід» - 920 000 грн; ТОВ «Альвін ЛТД» - 2117 531 грн.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, придбаний товар позивач реалізував ТОВ «Центротек» та ТОВ «Кернел-Трейд» згідно з договорами поставки №25/01 від 25.01.2018 та №Х-2244 від 07.03.2018, що підтверджується видатковими накладними, виписками по банківському рахунку.

Відповідно до пункту 44.1. статті 44 Податкового кодексу України (далі - ПК) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК встановлено, що право платника податку на додану вартість на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

За правилами пункту 198.3 цієї статті податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку, зокрема, з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу (пункт 193.6).

Згідно із частинами першою та другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Вимоги, яким повинні відповідати первинні документи, визначені частиною другою зазначеної статті.

В силу наведених правових норм право платника ПДВ на формування податкового кредиту знаходиться у прямій залежності від підтвердження операцій з придбання товару (послуг) розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, складання яких є обов`язковим для такого роду операцій, та податковою накладною.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то документи, складені для оформлення такої операції, так само, як і податкова накладна, виписана постачальником на операцію з постачання, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку.

Норми податкового законодавства не ставлять у залежність право платника ПДВ на податковий кредит від дотримання податкової дисципліни його контрагентом - постачальником товару (послуг). Порушення постачальником товару (послуг) вимог податкового законодавства не може бути підставою для позбавлення іншого платника - покупця товару (послуг) права на податковий кредит, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про його обізнаність щодо протиправної податкової поведінки контрагента та про злагодженість дій між ними.

За умови подання платником ПДВ належним чином оформлених документів, передбачених податковим законодавством, дані податкового обліку вважаються сформованими правомірно, якщо контролюючий орган не доведе зворотне.

Задовольняючи позов, суди попередніх інстанцій, дослідивши надані позивачем вище перелічені письмові докази, дійшли висновку щодо їх достатності для підтвердження господарських операцій позивача з вище переліченими контрагентами. Надані позивачем документи, як вірно зазначено судами попередніх інстанцій, складені за результатами проведених операцій, містять у собі відомості щодо змісту та обсягу проведених операцій, які узгоджуються між собою.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи, наведені відповідачем у касаційній скарзі, не знайшли підтвердження під час касаційного перегляду справи, спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних судових рішень судами першої та апеляційної інстанцій були порушені норми матеріального та/чи процесуального права.

Обставини у справі щодо придбання позивачем насіння соняшнику у ТОВ «Семагро» та ФГ «Свам-Агро» судами першої та апеляційної інстанцій встановлені з дотриманням норм статей 72 - 77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, юридична оцінка цих обставин в оскаржуваних судових рішеннях відповідає правовому застосуванню статей 188, 198 ПК.

Ухвалені у справі судові рішення відповідають вимогам частин першої - четвертої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України щодо законності і обґрунтованості судового рішення, його відповідності принципу верховенства права та завданню адміністративного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.07.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2019 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко

Л.І. Бившева

М.Б. Гусак ,

Судді Верховного Суду