Справа № 480/174/19
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 р.Справа № 480/174/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Мороз М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства юстиції України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Є.Д. Кравченко, м. Суми, повний текст складено 29.07.19 року по справі № 480/174/19

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2

до Міністерства юстиції України

про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства юстиції України (далі - відповідач), в якій з урахуванням уточнених позовних вимог просять:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 143/5 від 17.01.2019 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», яким Скаргу ОСОБА_1 від 24.12.2018 року з доповненням від 04.01.2019 задоволено у повному обсязі та скасовано реєстраційні дії у ЄДР від 05.04.2018 року № 2000066 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», від 23.04.2018 року № 3000066 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» та від 07.05.2018 року № 4000066 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведені державним реєстратором виконкому Сумської міської ради Гримайло В.В. стосовно ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» (код за ЄРДПОУ 14008264);

- зобов`язати Міністерство юстиції України поновити реєстраційні дії, які скасовані наказом № 143/5 від 17.01.2019 «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань», а саме: від 05.04.2018 № 2000066 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», від 23.04.2018 № 3000066 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» та від 07.05.2018 № 4000066 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведені державним реєстратором виконкому Сумської міської ради Гримайло В.В. стосовно ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» (код за ЄРДПОУ 14008264). Стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 17.07.2019р. адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України «Про скасування реєстраційних дій у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 17.01.2019 № 143/5. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції Українина користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Міністерством юстиції України подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 року по справі № 480/174/19 прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи. Крім того, обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, є недоведеними, а висновки суду, викладені у рішенні, не відповідають дійсним обставинам справи. Вказує, що розміщення відповідачем оголошення про розгляд скарг ОСОБА_1 на веб-сайті Мін`юсту вважається належним виконанням приписів пункту 10 Порядку щодо повідомлення зацікавлених осіб про розгляд таких скарг, зокрема позивача. Така правова позиція повністю узгоджується з постановою Вищого адміністративного суду України від 12 грудня 2017 року по справі № 826/1256/17. Стосовно аргументів позивачів про те, що скарга ОСОБА_1 на рішення державного реєстратора була подана із порушенням 60-денного строку, встановленого ч. З ст. 34 Закону N 755-IV, зазначає наступне. У скарзі ОСОБА_1 зазначено, що про вчинення оскаржуваних реєстраційних дій вона дізналася значно пізніше від сторонніх осіб, а тому дане твердження було трактоване Відповідачем як таке, що свідчить про те, що особа (скаржник) дізналася про вчинення реєстраційних дій державним реєстратором пізніше ніж через 60 днів, а тому, на думку відповідача, саме з цього часу розпочинається відлік строку на подання скарги, який в даному випадку не було порушено. Враховуючи вищенаведене, просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 року по справі № 480/174/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову позивача у повному обсязі.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві.

Позивач Сіренко та представник позивачів в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечували, просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Також наполягали на тому, що дана спір повинен буди розглянутий в порядку адміністративного судочинства, зазначали, що існує суто адміністративний спір між сторонами, а саме між позивачами та суб`єктом владних повноважень.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позивачами рішення суду першої інстанції не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна фірма «Магазин «Славутич».

Рішенням загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» від 02.04.2018 затверджено розподіл часток учасників товариства та внесено зміни до статуту товариства, відповідно до яких частка ОСОБА_2 становить 35174 грн. - 21,50% статутного капіталу, частка ОСОБА_1 становить 1995,92 грн. - 1,22% статутного капіталу, що підтверджується протоколом загальних зборів від 02.04.2018 (а.с. 141-150, т. 1).

На підставі вказаного рішення державним реєстратором Гримайло В.В. 05.04.2018 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна фірма «Магазин «Славутич», а саме зміни складу або інформації про засновників, індексний номер рішення 2000066, що підтверджується витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.11.2018 № 24087674 (а.с. 169-175, т. 1).

Рішенням загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» від 16.04.2018 затверджено розподіл часток учасників товариства та внесено зміни до статуту товариства, відповідно до яких частка ОСОБА_2 становить 46063,87 грн. - 28,15% статутного капіталу, частка ОСОБА_1 становить 2613,86 грн. - 1,6% статутного капіталу, що підтверджується протоколом загальних зборів від 16.04.2018 (а.с. 152-159, т. 1).

На підставі вказаного рішення державним реєстратором Гримайло В.В. 23.04.2018 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна фірма «Магазин «Славутич», а саме зміни складу або інформації про засновників, індексний номер рішення 3000066, що підтверджується витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.11.2018 № 24087674 (а.с. 169-175, т. 1)..

Рішенням загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна фірма «Магазин «Славутич» від 26.04.2018 затверджено розподіл часток учасників товариства та внесено зміни до статуту товариства, відповідно до яких частка ОСОБА_2 становить 140696,00 грн. - 86,00% статутного капіталу, частка ОСОБА_1 становить 7983,69 грн. - 4,88% статутного капіталу, що підтверджується протоколом загальних зборів від 26.04.2018 (а.с. 160-167, т. 1), змінено частки і інших учасників товариства.

На підставі вказаного рішення державним реєстратором Гримайло В.В. 07.05.2018 проведено державну реєстрацію змін до установчих документів Товариства з обмеженою відповідальністю Торгівельна фірма «Магазин «Славутич», а саме зміни складу або інформації про засновників, індексний номер рішення 4000066, що підтверджується витягом з ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 16.11.2018 № 24087674 (а.с. 169-175, т. 1).

17.01.2019 Міністерством юстиції України прийнято наказ № 143/5 (а.с. 108, т. 1), яким:

- скаргу ОСОБА_1 від 24.12.2018 з доповненням від 04.01.2019 задоволено у повному обсязі;

- скасовано реєстраційні дії у ЄДР від 05.04.2018 року № 2000066 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», від 23.04.2018 № 3000066 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» та від 07.05.2018 № 4000066 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведені державним реєстратором виконкому Сумської міської ради Гримайло В.В. стосовно ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» (код за ЄРДПОУ 14008264). Виконання покласти на Департамент державної реєстрації та нотаріату;

- тимчасово заблоковано доступ до ЄДР державного реєстратора виконавчого комітету Сумської міської ради Гримайло В .В. строком на 3 місяці. Виконання покладено на державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Підставою прийняття наказу зазначено висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 14.01.2019 (а.с. 109-117, т. 1) за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 24.12.2018, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02.01.2019 за № 4-33-19 (а.с. 118-119, т. 1), з доповненнями від 04.01.2019, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 04.01.2019 за № 290-33-19 (а.с. 168, т. 1).

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що Міністерство юстиції України повинне було відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію змін до установчих документів ТОВ ТФ "Магазин "Славутич" щодо зміни складу або інформації про засновників від 24.12.2018, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 12.01.2019 за № 4-33-19, з доповненням від 04.01.2019, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 14.01.2019 за № 290-33-19, на підставі п. 8 ч. 8 ст. 34 Закону N 755-IV, оскільки закінчився встановлений законом строк подачі скарги.

Колегія суддів з даним висновком суду першої інстанції не погоджується виходячи з наступного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто, передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності.

Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1, 2 частини першої статті 4 КАС України справа адміністративної юрисдикції - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б однією зі сторін є орган виконавчої влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа або інший суб`єкт, який здійснює владні управлінські функції на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Публічно-правовий спір-спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Відповідно положень ч.ч. 1-2 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та не чинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Із правового аналізу вказаних норм вбачається, що позивач на власний розсуд визначає чи порушені його права рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Проте ці рішення, дія або бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

У даній справі правовідносини стосуються правомірності дій Міністерства юстиції України, пов`язані з скасуванням реєстраційних дій у ЄДР від 05.04.2018 року № 2000066 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», від 23.04.2018 № 3000066 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» та від 07.05.2018 № 4000066 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведені державним реєстратором виконкому Сумської міської ради Гримайло В.В. стосовно ТОВ ТФ «Магазин «Славутич».

З висловлених позивачами у ході розгляду справи мотивів звернення до суду вбачається, що за наслідками дій Міністерства юстиції України, станом на 17.01.2019 їх частки значно зменшились та стали дорівнювати: ОСОБА_1 - 2000 грн. замість 7983,69 грн.; ОСОБА_2 - 35150 грн. замість 140696 грн.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, змінилися частки і інших учасників товариства.

Колегія суддів зазначає, що правовідносини, пов`язані з реєстрацією змін до установчих документів, регулюються Господарським кодексом, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців», іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України до юрисдикції господарських судів відносяться справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів

Вирішуючи питання про віднесення спору до юрисдикції адміністративного суду, слід ураховувати не лише суб`єктний склад правовідносин, які склалися між сторонами, а й сутність (характер) таких правовідносин.

Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Спір є приватноправовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

За правилами ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Із установлених судом фактичних обставин справи вбачається, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 оскаржують до адміністративного суду дії суб`єктів владних повноважень - державного реєстратора Міністерстві юстиції України, пов`язані з правомірністю дій Міністерства юстиції України, пов`язаних з скасуванням реєстраційних дій у ЄДР від 05.04.2018 року № 2000066 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», від 23.04.2018 № 3000066 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи» та від 07.05.2018 № 4000066 «Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи», проведені державним реєстратором виконкому Сумської міської ради Гримайло В.В. стосовно ТОВ ТФ «Магазин «Славутич».

Тобто у справі, що розглядається, оскаржуються реєстраційні дії, стосовно яких існує невирішений корпоративний спір, у межах якого можуть бути розв`язані й питання, пов`язані з реєстрацією зміни складу або інформації про засновників, а тому цей спір не пов`язаний із захистом прав, свобод чи інтересів позивача у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, що виключає його розгляд у порядку адміністративного судочинства.

Беручи до уваги наведене й ураховуючи суть спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що спір щодо правомірності дій державного реєстратора, які пов`язані з реєстрацією змін до установчих документів не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Крім того, суд вважає, що спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єктів спору публічного органу чи посадової особи, а також й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій.

За таких обставин, спір у цій справі не може вирішуватися за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до статті 1 ГПК України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Згідно статті 1 ГК України господарські відносини виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання.

Відповідно до частин першої та другої статті 20 ГК України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб`єктів господарювання та споживачів. Кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України (у редакції, чинній на час розгляду справи у суді першої інстанції) господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов`язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Тобто спори, які виникли та стосуються корпоративних відносин відносяться до компетенції господарського суду.

Як убачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли між учасниками ТОВ ТФ «Магазин «Славутич» та Міністерства юстиції України щодо реєстрації змін до установчих документів, що стосується корпоративних прав .

З огляду на наведене, колегія суддів зазначає, що цей спір має вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у рішенні від 22.08.2019р. по справі № 640/19551/16-а.

Крім того, Верховним Судом України, зокрема, в ухвалах від 25 червня 2008 року у справі № 6-7130св08, від 16 липня 2008 року у справі № 6-7848св08, від 24 грудня 2008 року у справі № 6-24762св06 та у постанові від 14 вересня 2016 року у справі № 522/27392/13-ц, вже була висловлена правова позиція стосовно непоширення юрисдикції адміністративних судів на спори, що виникають з подібних правовідносин, а саме реєстрації змін до установчих документів.

Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним, зокрема, у постанові від 07 серпня 2019 року у справі № 826/14675/16, від 04 червня 2019 року у справі № 821/1504/17, від 05.06.2018р. у справі № 805/4506/16-а, від 22.08.2018р. по справі № 805/4505/16-а та висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 22.08.2019р. по справі № 640/19551/16-а, від 06.11.2019р. по справі № 826/1344/17.

Колегія суддів не вбачає підстав для відступу від цієї правової позиції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що приймаючи рішення по справі, суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків, що спір у даній справі є публічно - правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки спірні правовідносини стосуються корпоративних прав учасників справи.

Беручи до уваги вищенаведене й ураховуючи суть спірних правовідносин, правовий статус учасників справи, колегія суддів дійшла висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, а тому апеляційна скарга Міністерства юстиції України підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю, оскільки правовідносини у цій справі мають вирішуватися в порядку господарського судочинства.

Крім того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивачів зазначив про те, що розгляд цього спору в інших судах відсутній, однак наведене не змінює правової природи спору.

Враховуючи вищевикладене, необхідність розгляду даної справи в суді загальної юрисдикції за правилами та в порядку господарського судочинства всі ніші доводи учасників справи, по суті справи, судом до уваги не приймаються.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначених обставин та норм права, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції помилково розглянув справу в порядку адміністративного судочинства, тому ухвалене судове рішення підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України .

Також колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 238 КАС України у разі закритті провадження у справі суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Частиною 6 ст. 139 КАС України передбачено, що якщо суд апеляційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про часткове задоволення позову, керуючись ч.ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 384, 20 грн. та на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384, 20 грн.

З урахуванням того, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у даній справі закриттю, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню і в частині розподілу судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем ОСОБА_2 сплачено до Сумського окружного адміністративного суду судовий збір у розмірі 1152,60 грн. що підтверджується оригіналом квитанції № СВ01046051/1 від 18.01.2019р. (а.с.4), позивачем ОСОБА_1 сплачено до Сумського окружного адміністративного суду судовий збір у розмірі 1152,60 грн. що підтверджується оригіналом квитанції № СВ01046155/1 від 18.01.2019р. (а.с.5).

Оригінали квитанцій містяться в матеріалах справи.

Враховуючи те, що постановою суду апеляційної інстанції закрито провадження у справі у зв`язку з порушенням правил юрисдикції, суд вважає за необхідне повернути сплачений позивачами судовий збір повністю .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Постанову Сумського окружного адміністративного суду від 17.07.2019 року по справі № 480/174/19 скасувати .

Провадження у справі закрити.

Повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1152, 60 грн. згідно квитанції № СВ01046155/1 від 18.01.2019р.

Повернути ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1152, 60 грн. згідно квитанції № СВ01046051/1 від 18.01.2019р.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) В.В. Катунов З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 16.12.2019 року