Справа № 640/13590/19
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

10 грудня 2019 року № 640/13590/19

Окружний адміністративний суд міста Києва, у складі судді Мазур А.С., при секретарі судового засідання Моренко О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу:

за позовом ОСОБА_1

до Національного агентства з питань запобігання корупції

про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

за участі представників сторін:

від позивача: Добрянський А.М.,

від відповідача: Дубаневич О.З.

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 із позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) із позовом в якому просив суд: визнати протиправними дії Національного агентства з питань запобіганні корупції щодо проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої навиконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 на підставі інформації, отриманої від суб`єкта звернення від 04.12.2018 року (вх. №07/56707/18); визнати протиправними дії Національного агентства з питань запобіганні корупції щодо проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №382 від 08.02.2019 про продовження строку повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №383 від 08.02.2019 про продовження строку повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1 ; визнати протиправною бездіяльність Національного агентства з питань запобігання корупції за період з 13.03.2019 по 31.05.2019 щодо неприйняття рішень за результатами повних перевірок декларацій особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік та за 2017 рік (виправленої), поданих ОСОБА_1 ; визнати протиправними дії Національного агентства з питань запобігання корупції щодо направлення ОСОБА_1 листа №41-01/8350/19 від 06.02.2019, оформленого з порушенням вимог Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №56 від 10.02.2017; визнати протиправними дії Національного агентства з питань запобігання корупції щодо використання під час повної перевірки декларацій, поданих ОСОБА_1 за 2016 рік та 2017 рік (виправленої), інформації, яка надійшла від: Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 04.04.2019 №1-12/429; приватного нотаріуса Шевельової В.М, від 05.04.2019 №23/01-16, №24/01-16; приватного нотаріуса Шводкої І.М. від 25.03.2019 №68/01-16; Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинського району Київської області" від 02.04.2019 №154; Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАРАЗ-1" від 08.04.2019 №66; ПАТ "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС" від 01.04.2019 №505-08; Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації", "Печерського районного суду України" (цитата) від 14.03.2019 №875/19; Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМОКС" від 08.04.2019 №192/04, 193/04, 194/04, 195/04; визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1540 від 31.05.2019 про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 ; визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1541 від 31.05.2019 про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1 , визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1575 від 31.05.2019 про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією, та направлення рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1540 від 31.05.2019 до Національної поліції України, визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1576 від 31.05.2019 про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією, та направлення рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1541 від 31.05.2019 до Національної поліції України, зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції відкликати з Національної поліції України обґрунтований висновок щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією по ОСОБА_1 , та рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1540 від 31.05.2019, зобов`язати Національне агентство з питань запобігання корупції відкликати з Національної поліції України обґрунтований висновок щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією по ОСОБА_1 , та рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1541 від 31.05.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.07.2019 відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено розгляд справи по суті.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що повнота декларації позивача була проведена без наявності достатніх правових підстав. Так, підставою для проведення такої перевірки стала інформація, отримана від суб`єкта звернення про не зазначення позивачем відомостей про отримані (нараховані) доходи у 2016 році, в той час, предметом перевірки декларації позивача стали усі відомості, які відображені та/або не відображені, зокрема: інформація про суб`єкта декларування, об`єкти нерухомості, транспортні засоби, нематеріальні активи, доходи у тому числі подарунки, що свідчить про те, що обсяг відомостей, що підлягали перевірці не відповідає обсягу інформації, отриманої від суб`єкта звернення. Враховуючи, що інформація суб`єкта звернення стосувалася доходів позивача за 2016 рік, то у відповідача були відсутні правові підстави проводити повну перевірку декларації за 2017 рік, а відтак порушення процедури перевірки нівелює її правові наслідки. Крім того, на думку позивача, відповідач необґрунтовано продовжив строки проведення перевірки, оскільки факт ненадходження від позивача пояснень не може вважатися підставою для продовження строків проведення перевірки. Крім того, відповідачем було порушеного загальний строк проведення повної перевірки декларацій позивача, що фактично унеможливлює прийняття рішення поза межами такого строку. Також, позивач вважає, що відповідачем порушено приписи чинного законодавства в частині збирання та використання інформації, до того ж, лист відповідача до позивача про надання пояснень та відомостей був оформлений із порушенням вимог Закону України «Про запобігання корупції» та Порядку проведення контролю та перевірки декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Також позивач вбачає, що відповідачем було протиправно взято до уваги інформацію, отриману від органів державної влади та місцевого самоврядування, оскільки остання надійшла після закінчення строків перевірки декларації позивача.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, зазначивши, що перевірка декларації позивача була розпочата на підставі інформації суб`єкта звернення (викривача) про те, що позивачем в порушення вимог ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції» у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларації за 2016 та 2017 роки не зазначено отримання останнім окремих видів доходу. За результатами перегляду декларації, вказана інформація знайшла своє підтвердження, зокрема позивач в деклараціях за 2016 - 2017 не зазначив окремі види доходу на загальну суму 20 344 184, 14 грн. у декларації за 2016 рік, що перевищує 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та 2 971 527, 78 грн. у декларації за 2017 рік, що також перевищує 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Крім того, твердження позивача, що відповідач проводить перевірку тільки тих відомостей, які були викладені у зверненні викривача є хибним, оскільки згідно вимог Порядку проведення контролю та перевірки декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідач проводить перевірку усіх відомостей, що відображені в декларації. Крім того, позивач не надав на запит Національного агентства відомості, які були зазначені останнім у листі, мотивуючи це невідповідністю запиту вимогам законодавства, у зв`язку з чим, відповідачем проведено перевірку за наявними відомостями. Щодо посилань позивача на порушення відповідачем граничних строків перевірки, то відповідач зазначає, що Порядком встановлені граничні терміни для опрацювання отриманих в рамках здійснення повної перевірки матеріалів, однак не встановлені строки для прийняття відповідного рішення. Також, на переконання відповідача, вимога про відкликання з Національної поліції України висновків, затверджених відповідним рішенням Національного агентства з питань запобіганні корупції є формою втручання у дискреційні повноваження останнього.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, суд виходить з наступного.

З наданих пояснень та документів вбачається, що підставою для початку проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування стало звернення суб`єкта (викривача) № 07/56707/18 від 04.12.2018, яким повідомлено Національне агентство з питань запобіганні корупції про те, що суб`єкт деклрування - ОСОБА_1 , в порушення статті 46 Закону України «Про запобігання корупції» не зазначив, зокрема у розділі 11 «Доходи, у тому числі подарунки» декларацій за 2016 та 2017 роки відомості щодо отримання ним окремих видів доходу.

Як зазначив відповідач, останнім було здійснено перегляд декларацій ОСОБА_1 та встановлено, що згідно Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми доходів, нарахованих фізичній особі податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також розмір утриманого податку з доходів фізичних осіб, ОСОБА_1 отримав: у 2016 році: поворотну фінансову допомогу від ТОВ «ОМОКС» на загальну суму 9 984 000 грн.; дивіденди у вигляді акцій від ТОВ «Зараз - 1» на суму 325 000 грн.; страхові виплати від ПрАТ «Страхова компанія «Брокбізнес» на суму 22 384 грн.; у 2017 році: поворотну фінансову допомогу від ТОВ «ОМОКС» на загальну суму 990 000 грн.; страхові виплати від ПрАТ «Страхова компанія -Брокбізнес» на суму 22 577 грн.

14.12.2018 Національне агентство з питань запобігання корупції прийняло рішення №3042 про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , а також рішення №3043 про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1 .

06.02.2019 листом №41-01/8350/19 Національне агентство звернулось до позивача із запитом про надання пояснень та копій підтверджуючих документів.

08.02.2019 Національне агентство прийняло рішення №382 про продовження строку повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання і держави або місцевого самоврядування строком на 30 днів за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , а також рішення №383 про рішення про продовження строку повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання і держави або місцевого самоврядування за 2017 рік (виправленої"), поданої ОСОБА_1 .

04.03.2019 позивач направив Національному агентству лист, у якому повідомив, що відповідна інформації та/або пояснення будуть надані при отриманні оформленого з дотриманням вимог чинного законодавства України. Пояснень та документів не надав.

31.05.2019 Національне агентство прийняло рішення №1540 про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання й держави та місцевого самоврядування за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , яким встановлено зазначення у декларації недостовірних відомостей та ознаки правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена 366-1 Кримінального кодексу України.

31.05.2019 Національне агентство прийняло рішення №1541 про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на в функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік (виправленої), ОСОБА_1 , яким встановлено зазначення у де недостовірних відомостей та ознаки правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ст. 366 - 1 Кримінального кодексу України Рішення №1541).

31.05.2019 Національне агентство прийняло рішення №15 про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією, та направлення рішення №1540 до Національної поліції України.

31.05.2019 Національне агентство прийняло рішення №15 про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення пов`язаного з корупцією, та направлення рішення №1541 до Національної поліції України.

14.06.2019 листом №41-01/51040/19 Національне агентство надіслало на адресу позивача повідомлення про закінчення проведення повної перевірки декларацій, а також направило Рішення №1540 та Рішення №1541.

Вважаючи оскаржувані рішення протиправними, такими, що прийняті із порушенням процедури та поза межами строку, визначеного Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, затвердженого рішенням Національного агентства від 10.02.2017 №56, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Вирішуючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 6 та частини другої статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Згідно приписів статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Спірні правовідносини регулюються нормами Законом України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 №1700-VII (далі - Закон №1700-VII) та Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.02.2017 №56, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 13.02.2017 за №201/30069 (далі - Порядок №56) (тут і далі нормативні акти наведені в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Законом України "Про запобігання корупції" визначено правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Повноваження Національного агентства визначено статтею 11 Закону №1700-VII Відповідно до пункту 8 частини першої статті 11 Закону №1700-VII до повноважень Національного агентства належать здійснення в порядку, визначеному Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), зберігання та оприлюднення таких декларацій, проведення моніторингу способу життя осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до абзацу п`ятого частини першої статті 50 Закону №1700-VII Національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

Механізм проведення Національним агентством контролю та повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статей 48 та 50 Закону №1700-VII, визначає Порядок проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №56 від 10.02.2017 (далі по тексту - Порядок №56).

Відповідно до п.п. 1, 2, 3 розділу ІІІ Порядку №56 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) складовими предмета повної перевірки декларації є: з`ясування достовірності задекларованих відомостей; з`ясування точності оцінки задекларованих активів; перевірка на наявність конфлікту інтересів; перевірка на наявність ознак незаконного збагачення.

Повна перевірка проводиться на підставах, визначених Законом, у разі, якщо:

1) декларацію подано службовою особою, яка займає відповідальне або особливо відповідальне становище, суб`єктом декларування, який займає посаду, пов`язану з високим рівнем корупційних ризиків;

2) у поданій декларації виявлено невідповідності за результатами логічного та арифметичного контролю;

3) подана суб`єктом декларування декларація містить поле (поля), у якому (яких) суб`єкт декларування обрав позначку "Член сім`ї не надав інформацію" (у випадку, передбаченому частиною 7 статті 46 Закону №1700-VII);

4) Національне агентство отримало від фізичних чи юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел інформацію про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей. Така інформація має стосуватися конкретного суб`єкта декларування та містити фактичні дані, що можуть бути перевірені;

5) Національне агентство встановило невідповідність рівня життя суб`єкта декларування задекларованим ним майну і доходам за результатами моніторингу способу життя такого суб`єкта декларування.

Повна перевірка декларацій проводиться за рішенням Національного агентства, в якому надається доручення його члену провести повну перевірку декларацій (декларації) через працівників структурних Підрозділів апарату, діяльність яких пов`язана зі здійсненням таких функцій. Рішення про проведення перевірки має містити інформацію, яка дає змогу ідентифікувати декларацію (декларації), щодо якої (яких) проводиться повна перевірка, суб`єкта (суб`єктів) декларування, який (які) подав (подали) таку (такі) декларацію (декларації), та визначену Законом підставу для повної перевірки, якщо інше не передбачено цим Порядком (абзац другий пункту 2 Порядку №56).

Початком здійснення повної перевірки декларації є наступний за днем прийняття рішення про проведення перевірки робочий день. Про початок проведення повної перевірки уповноважена особа Національного агентства не пізніше наступного робочого дня з дати прийняття рішення повідомляє суб`єкта декларування за допомогою програмних засобів Реєстру.

Повна перевірка декларації за цим Порядком здійснюється упродовж 60 календарних днів з дня прийняття Рішення про проведення перевірки.

У разі необхідності строки проведення повної перевірки декларації можуть бути продовжені, але не більше ніж на сукупний строк у 30 календарних днів. Рішення про продовження повної перевірки декларації приймається Національним агентством у випадку неотримання відповідей та/або інформації по суті, необхідних для проведення повної перевірки декларації, у відповідь на запити (листи) Національного агентства до:

1) державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань;

2) суб`єкта декларування з проханням надати пояснення щодо відомостей, зазначених у декларації. (пункт 12 розділ ІІІ Порядку №56)

Отже, аналіз положень Порядку №56, свідчить про те, що повна перевірка декларацій чітко обмежена конкретними строками її проведення - 60 календарних днів; цей строк може бути подовжений, але сукупно - не більше ніж на 30 календарних днів.

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи, 30.03.2017 та 24.03.2018 позивач, перебуваючи на посаді депутата Петропавлівсько-Борщівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області (суб`єкт декларування), на виконання вимог частини першої статті 45 Закону подав декларації особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016 рік та 2017 рік (виправлену), шляхом заповнення відповідних форм на офіційному веб-сайті Національного агентства.

14.12.2018 Національним агентством прийнято рішення № 3043 «Про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1 , депутатом Петропавлівсько-Борщівської ради Києво-Святошинського району Київської області, на підставі інформації, отриманої від суб`єкта звернення».

Так, позивач зазначає, що відповідачем протиправно проведено повну перевірку відомостей декларації, оскільки інформація суб`єкта звернення стосувалась виключно доходів, відображених позивачем у відповідному розділі, натомість, предметом перевірки були усі відомості, які відображені та/або не відображені, зокрема: інформація про суб`єкта декларування, об`єкти нерухомості, транспортні засоби, нематеріальні активи, доходи у тому числі подарунки, крім того, в рішеннях №3042 та №3043 вказано, що інформація отримана від суб`єкта звернення стосується доходів суб`єкта декларування за 2016 рік.

Однак, як вбачається із наявних у справі протоколу чергового засідання Національного агентства з питань запобігання корупції №63 від 14.12.2018 від суб`єкта звернення надійшов лист вх. № 07/56707/18 від 04.12.2018 стосовно не зазначення у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за 2016 рік, поданій ОСОБА_1 , депутатом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області, відомостей про отримані враховані) суб`єктом декларування доходи у 2016 році, містить фактичні дані, що можуть бути перевірені (щодо можливого відображення у декларації недостовірних відомостей); стосується конкретного суб`єкта декларування у передбаченому Законом України "Про запобігання корупції" порядку відповідності дійсності відомостей, щодо недостовірності яких одержано інформацію, не встановлено раніше.

Вказане питання було включене до порядку денного чергового засідання Національного агентства з питань , за результатами якого було доручено члену Національного агентства з питань запобігання корупції - заступнику Голови ОСОБА_2 через повноважених осіб - провідного спеціаліста відділу проведення повних перевірок Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя апарату Національного агентства з питань запобігання корупції Головіна Сергія Валерійовича та головного спеціаліста першого відділу (м. Київ) (Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів а інших обмежень щодо запобігання корупції апарату Національного агентства питань запобігання корупції Малярчука Євгена Вікторовича провести повну перевірку декларації, поданої ОСОБА_1 , депутатом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області, за 2016 рік (унікальний номер декларації: 0b6f8c88-4a35-41cb-aa4e-2b962f642eb4).

За результатами засідання, Національним агентством з питань запобігання корупції було винесено рішення №3042 від 14.12.2018 «Про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , депутатом Петропавлівсько- Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, на підставі інформації, отриманої від суб`єкта звернення».

Крім того, з протоколу чергового засідання Національного агентства з питань запобігання корупції № 63 від 14.12.2018 вбачається, що від суб`єкта звернення надійшов лист вх. № 07/56707/18 від 04.12.2018 стосовно не зазначення у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за 2017 рік, поданій ОСОБА_1 , депутатом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області, відомостей про отримані враховані) суб`єктом декларування доходи у 2017 році, містить фактичні дані, що можуть бути перевірені (щодо можливого відображення у декларації недостовірних відомостей); стосується конкретного суб`єкта декларування у передбаченому Законом України "Про запобігання корупції" порядку відповідності дійсності відомостей, щодо недостовірності яких одержано інформацію, не встановлено раніше.

Вказане питання було включене до порядку денного чергового засідання Національного агентства з питань запобігання корупції, за результатами якого було доручено члену Національного агентства з питань запобігання корупції - заступнику Голови ОСОБА_2 через повноважених осіб - провідного спеціаліста відділу проведення повних перевірок Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя апарату Національного агентства з питань запобігання корупції Головіна Сергія Валерійовича та головного спеціаліста першого відділу Департаменту моніторингу дотримання законодавства про конфлікт інтересів та інших обмежень щодо запобігання корупції апарату Національного агентства питань запобігання корупції Малярчука Євгена Вікторовича провести повну перевірку декларації, поданої ОСОБА_1 , депутатом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області, за 2017 рік (унікальний номер декларації: (09be9d8e-203c-44el-b3a7-4b714108b775).

За результатами засідання, Національним агентством з питань запобігання корупції було винесено рішення №3043 від 14.12.2018 "Про проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, поданої ОСОБА_1 , депутатом Петропавлівсько- Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, на підставі інформації, отриманої від суб`єкта звернення".

Отже, з вищевказаного вбачається, що інформація суб`єкта звернення (викривача) стосувалася доходів суб`єкта декларування як за 2016, так і за 2017 роки, у зв`язку з чим, доводи позивача про те, що рішення про проведення перевірки у 2017 році було безпідставним - не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи.

Крім того, судом не приймаються до уваги посилання позивача на те, що відповідач не мав здійснювати повної перевірки декларацій суб`єкта декларування - позивача, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 45 Закону №1700-VII особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Положеннями статті 50 Закону №1700-VII визначено, що повна перевірка декларації полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності.

Обов`язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством.

Обов`язковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб`єктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю.

Отже, з вищевказаного вбачається, що здійснення перевірки, контролю та перевірки декларацій уповноважених осіб, зокрема щодо достовірності і повноти відомостей належить до виключної компетенції Національного агентства з питань запобіганні корупції, тобто є дискреційними повноваженнями останнього, крім того, Національне агентство під час проведення повної перевірки декларації проводить перевірку всіх, а не вибіркових відомостей, що відображені в декларації.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що останній є депутатом Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, тобто, згідно із приписами частини першої статті 50 Закону України "Про запобігання корупції" є особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище, у зв`язку з чим, декларація останнього підлягає обов`язковій повній перевірці.

Також позивачем в обґрунтування протиправності оскаржуваних рішень було зазначено, що Національним агентством з питань запобігання корупції порушено межі проведення перевірки, тобто, останнім здійснювалася перевірка відомостей, які не були внесені позивачем у декларації за 2016-2017 роки, що в свою чергу є порушенням імперативних приписів ст. 50 Закону України "Про запобігання корупції".

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 46 Закону №1700-VII у декларації зазначаються відомості про:

прізвище, ім`я, по батькові, реєстраційний номер облікової картки платника податків суб`єкта декларування та членів його сім`ї, місце реєстрації та фактичного проживання, місце роботи (проходження служби) або місце майбутньої роботи (проходження служби), займану посаду, або посаду, на яку претендує, та категорію посади (якщо така є) суб`єкта декларування;

об`єкти нерухомості, що належать суб`єкту декларування та членам його сім`ї на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться у них в оренді чи на іншому праві користування

об`єкти незавершеного будівництва, об`єкти, не прийняті в експлуатацію або право власності на які не зареєстроване в установленому законом порядку

цінне рухоме майно, вартість якого перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня звітного року,

дані щодо виду майна, характеристики майна, дату набуття його у власність, володіння або користування, вартість майна на дату його набуття у власність, володіння або користування;

дані щодо транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, а також щодо їх марки та моделі, року випуску, ідентифікаційного номера (за наявності).

у разі якщо рухоме майно перебуває у спільній власності, про усіх співвласників такого майна також вказуються відомості, зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, або найменування відповідної юридичної особи із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

цінні папери, у тому числі акції, облігації, чеки, сертифікати, векселі, що належать суб`єкту декларування або членам його сім`ї, із відображенням відомостей стосовно виду цінного папера, його емітента, дати набуття цінних паперів у власність, кількості та номінальної вартості цінних паперів.

інші корпоративні права, що належать суб`єкту декларування або членам його сім`ї, із зазначенням найменування кожного суб`єкта господарювання, його організаційно-правової форми, коду Єдиного державного реєстру підприємств і організацій України, частки у статутному (складеному) капіталі товариства, підприємства, організації у грошовому та відсотковому вираженні;

юридичні особи, трасти або інші подібні правові утворення, кінцевим бенефіціарним власником (контролером) яких є суб`єкт декларування або члени його сім`ї.

нематеріальні активи, що належать суб`єкту декларування або членам його сім`ї, у тому числі об`єкти інтелектуальної власності, що можуть бути оцінені в грошовому еквіваленті криптовалюти

отримані доходи суб`єкта декларування або членів його сім`ї, у тому числі доходи у вигляді заробітної плати (грошового забезпечення), отримані як за основним місцем роботи, так і за сумісництвом, гонорари, дивіденди, проценти, роялті, страхові виплати, благодійна допомога, пенсія, доходи від відчуження цінних паперів та корпоративних прав, подарунки та інші доходи.

наявні у суб`єкта декларування або членів його сім`ї грошові активи, у тому числі готівкові кошти, кошти, розміщені на банківських рахунках або які зберігаються у банку, внески до кредитних спілок та інших небанківських фінансових установ, кошти, позичені третім особам, а також активи у дорогоцінних (банківських) металах.

банківські та інші фінансові установи, у тому числі за кордоном, у яких у суб`єкта декларування або членів його сім`ї відкриті рахунки (незалежно від типу рахунку, а також рахунки, відкриті третіми особами на ім`я суб`єкта декларування або членів його сім`ї) або зберігаються кошти, інше майно.

фінансові зобов`язання суб`єкта декларування або членів його сім`ї, у тому числі отримані кредити, позики, зобов`язання за договорами лізингу, розмір сплачених коштів у рахунок основної суми позики (кредиту) та процентів за позикою (кредитом), залишок позики (кредиту) станом на кінець звітного періоду, зобов`язання за договорами страхування та недержавного пенсійного забезпечення.

видатки, а також будь-які інші правочини, вчинені у звітному періоді, на підставі яких у суб`єкта декларування виникає або припиняється право власності, володіння чи користування, у тому числі спільної власності, на нерухоме або рухоме майно, нематеріальні та інші активи, а також виникають фінансові зобов`язання, які зазначені у пунктах 2-9 частини першої цієї статті.

посаду чи роботу, що виконується або виконувалася за сумісництвом: дані про займану посаду чи роботу (оплачувану чи ні), що виконується за договором (контрактом), найменування юридичної чи фізичної особи, в якій (яких) особа працює або працювала за сумісництвом, із зазначенням коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи із зазначенням її реєстраційного номера облікової картки платника податків;

входження суб`єкта декларування до керівних, ревізійних чи наглядових органів громадських об`єднань, благодійних організацій, саморегулівних чи самоврядних професійних об`єднань, членство в таких об`єднаннях (організаціях) із зазначенням назви відповідних об`єднань (організацій) та їх коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Як зазначив у своїх поясненнях відповідач, останнім під час перевірки встановлено, що суб`єкт декларування у розділі 11 "Доходи, у тому числі подарунки" декларації за 2016 рік: не зазначив відомості про отриманий дохід у вигляді страхових виплат (ознака доходу "151") у розмірі 22 384,14 грн, нарахований ПАТ "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС" (), що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми доходів, нарахованих фізичній особі податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також розмір утриманого податку з доходів фізичних осіб та інформацією, отриманою від ПАТ "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС"; не зазначив відомості про отримання дивідендів у вигляді акцій, які не змінюють участі (ознака доходу "142") у розмірі 325 000,00 грн., нарахований ТОВ "ЗАРАЗ-1" (); не зазначив відомості про отриманий позивачем дохід у вигляді поворотної фінансової допомоги (ознака доходу "153") у розмірі 9 984 000,00 грн., нарахований ТОВ "ОМОКС" (), що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми доходів, нарахованих фізичній особі податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також розмір утриманого податку з доходів фізичних осіб; не зазначив відомості про отриманий членом сім`ї (дружиною) дохід у вигляді поворотної фінансової допомоги (ознака доходу " 153") у розмірі 8 918 000,00 грн, нарахований ТОВ "ОМОКС" (), що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми доходів, нарахованих фізичній особі податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також розмір утриманого податку з доходів фізичних осіб; не зазначив відомості про отриманий членом сім`ї (дружиною) дохід від відчуження нерухомого майна у розмірі 4 389 400,00 гривень.

Також, суб`єкт декларування у розділі 11 "Доходи, у тому числі подарунки" декларації за 2017 рік: не зазначив відомості про отриманий дохід у вигляді страхових виплат (ознака доходу "151") у розмірі 22 577,78 грн, нарахований ПАТ "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС" (), що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми доходів, нарахованих фізичній особі податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також розмір утриманого податку з доходів фізичних осіб та інформацією, отриманою від ПАТ "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС"; не зазначив відомості про отриманий Позивачем дохід у вигляді поворотної фінансової допомоги (ознака доходу "153") у розмірі 990 000,00 грн., нарахований ТОВ "ОМОКС" (), що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми доходів, нарахованих фізичній особі податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також розмір утриманого податку з доходів фізичних осіб; не зазначив відомості про отриманий членом сім`ї дохід у вигляді поворотної фінансової допомоги (ознака доходу "153") у розмірі 1 490 000,00 грн., нарахований ТОВ "ОМОКС" (), що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми доходів, нарахованих фізичній особі податковим агентом, та/або суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також розмір утриманого податку з доходів фізичних осіб; не зазначив відомості про отриманий членом сім`ї (дружиною) дохід від відчуження нерухомого майна у розмірі 904 050,00 гривень; не зазначив відомості про отриманий позивачем дохід від зайняття підприємницькою діяльністю у розмірі 493 980,00 гривень; не зазначив відомості про отриманий членом сім`ї (дружиною) дохід від зайняття підприємницькою діяльністю у розмірі 396 480,00 гривень.

Так, на думку позивача, вказані висновки є протиправними, оскільки, згідно вимог п. 6 Порядку №56, під час здійснення повної перевірки Національне агентство має право вимагати та одержувати лише документи (копії документів) та інформацію щодо відомостей, які відображені суб`єктом декларування у відповідних розділах декларації відповідно до Закону та необхідні для проведення повної перевірки декларації. Крім того, відомості отриманні відповідачем від Петропавлівсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 04.04.2019 №1-12/429; приватного нотаріуса Шевельової В.М, від 05.04.2019 №23/01-16, №24/01-16; приватного нотаріуса Шводкої І.М. від 25.03.2019 №68/01-16; Комунального підприємства "Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинського району Київської області" від 02.04.2019 №154; Товариства з обмеженою відповідальністю "ЗАРАЗ-1" від 08.04.2019 №66; ПАТ "Страхова компанія "БРОКБІЗНЕС" від 01.04.2019 №505-08; Комунального підприємства "Київське міське бюро технічної інвентаризації", "Печерського районного суду України" (цитата) від 14.03.2019 №875/19; Товариства з обмеженою відповідальністю "ОМОКС" від 08.04.2019 №192/04, 193/04, 194/04, 195/04 є неприйнятними, а дії щодо збирання вищевказаної інформації є протиправними.

В свою чергу, згідно вимог п. 6 розділу ІІІ Порядку №56 Національне агентство під час повної перевірки декларацій використовує такі джерела інформації, як: відомості, отримані з реєстрів, баз даних, інших інформаційно-телекомунікаційних систем державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, а також відомості з реєстрів, баз даних іноземних держав, що можуть містити інформацію, яка має відображатись у декларації; відомості, надані суб`єктом декларування, стосовно якого проводиться перевірка, з власної ініціативи чи за запитом Національного агентства щодо документального підтвердження або пояснення зазначених у декларації відомостей; відомості, що надходять (отримані) від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань, а також від державних та інших компетентних органів влади іноземних держав; відомості із засобів масової інформації, мережі Інтернет, які стосуються конкретного суб`єкта декларування та містять фактичні дані, що можуть бути перевірені.

Вказані норми законодавства вказують, що повна перевірка декларації на предмет достовірності задекларованих відомостей проводиться Національним агентством, шляхом аналізу відомостей про об`єкти декларування, зазначені в декларації суб`єкта декларування, та їх порівняння з відомостями з реєстрів, баз даних, інших інформаційно-телекомунікаційних систем державних органів, органів місцевого самоврядування, а при прийнятті рішення за результатами повної перевірки декларації мають враховуватись, як відомості, отримані із реєстрів, баз даних, інших інформаційно-телекомунікаційних систем державних органів та, отримані від державних органів щодо предмета перевірки, так і відомості, надані суб`єктом декларування, стосовно якого проводиться перевірка, щодо документального підтвердження або пояснення зазначених у декларації відомостей.

Тобто, рішення Національного агентства про результати повної перевірки декларації повинно бути об`єктивним, ґрунтуватись на достовірній і повній інформації та прийматись на підставі всебічного аналізу даних, у тому числі на підставі відомостей, отриманих від державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань, а також від державних та інших компетентних органів влади, у зв`язку з чим твердження позивача про те, що відповідач не мав права перевіряти дані, що не вказані у декларації, а також відомості, отримані від інших суб`єктів приватного та публічного права є необґрунтованими.

Щодо необґрунтованості продовження строків перевірки, то суд зазначає слідуюче.

Згідно вимог п. 12-13 Порядку №56 у разі необхідності строки проведення повної перевірки декларації можуть бути продовжені, але не більше ніж на сукупний строк у 30 календарних днів. Рішення про продовження повної перевірки декларації приймається Національним агентством у випадку неотримання відповідей та/або інформації по суті, необхідних для проведення повної перевірки декларації, у відповідь на запити (листи) Національного агентства до: державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форми власності та їх посадових осіб, громадян та їх об`єднань; суб`єкта декларування з проханням надати пояснення щодо відомостей, зазначених у декларації.

Перебіг строку повної перевірки декларації зупиняється у таких випадках: звернення до суду з метою отримання інформації стосовно наявності та стану рахунків, операцій за рахунками конкретної юридичної особи або фізичної особи, фізичної особи - підприємця; направлення запиту на отримання від державних та інших органів влади іноземних держав інформації, що необхідна для проведення повної перевірки декларації.

У зазначених випадках перебіг строку повної перевірки декларації зупиняється з дня відкриття судом провадження у справі (направлення відповідного запиту) до дня набрання законної сили рішенням суду (отримання відповіді на зазначений запит).

Зупинення перебігу строку повної перевірки декларації можливе в межах строків, визначених абзацами першим та другим пункту 14 цього розділу

Отже, як вбачається із матеріалів справи, початок перевірки обраховується на наступний день, за днем прийняття рішення про початок проведення перевірки, тобто, початком повної перевірки декларацій слід вважати 15.12.2019, рішеннями Національного агентства з питань запобіганні корупції від 08.02.2019 №382 №383 було продовжено строк проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016-2017 роки з 13.02.2019 строком на 30 днів.

Так, Національне агентство має право звернутися із запитами про надання інформації чи копій документів до державних органів, органів місцевого самоврядування, суб`єктів господарювання незалежно від форм власності, а також до самого декларанта для надання пояснень та/або копій підтвердних документів.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для продовження строків проведення перевірки стало те, що від суб`єкта декларування не надійшли пояснення та /або документи, які були витребувані листом Національного агентства від 06.02.2019 №41-01/8350/19, що згідно п. 12 Порядку №56 є самостійною підставою для прийняття рішення про продовження строків перевірки, а відтак, доводи позивача щодо протиправності дій відповідача в цій частині спростовані матеріалами справи.

У той же час, судом встановлено, що відповідачем було продовжено строк проведення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2016-2017 роки, починаючи з 13.02.2019 строком на 30 днів, що свідчить про те, що кінцевим строком для проведення перевірки є 15.03.2019 включно.

При цьому, оскаржувані рішення Національного агентства про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , яким встановлено зазначення у декларації недостовірних відомостей та ознаки правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ст. 366-1 Кримінального кодексу України №1540 та про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1 , яким встановлено зазначення у декларації недостовірних відомостей та ознаки правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ст. 366 - 1 Кримінального кодексу України №1541 прийняті відповідачем 31.05.2019, тобто поза межами строку, встановленого Порядком № 56, про що також зазначив позивач у своїх обґрунтуваннях щодо протиправності оскаржуваних рішень.

Відповідач на спростування вказаних обставин посилався на те, що Законом № 1700-VIІ та Порядком № 56 передбачені терміни для проведення перевірки, однак не передбачено термінів для затвердження рішення про результати здійснення повної перевірки декларації, що фактично нівелює пропуск строку на прийняття рішення.

Оцінюючи вказані доводи та обґрунтування, суд приходить до висновку, що визначені пунктом 14 розділу ІІІ Порядку № 56 строки проведення повної перевірки декларації у взаємозв`язку з положеннями пункту 6 розділу ІІІ Порядку № 56, мають бути реалізовані, шляхом проведення в їх межах усіх передбачених повною перевіркою декларації дій, у тому числі, прийняттям остаточного рішення за результатами здійснення такої повної перевірки декларації. Таким чином, проведення Національним агентством перевірки декларації передбачає встановлену Порядком правову процедуру, яка визначає чітко визначену послідовність дій, результатом якої є обов`язкове прийняття рішення про проведення перевірки декларацій (декларації).

Правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура повної перевірки декларацій особи Національним агентством встановлює чітку послідовність дій проведення такої перевірки із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.

Визначена цим Порядком №56 правова процедура проведення повної перевірки декларацій особи встановлює межі вчинення повноважень Національного агентства щодо проведення ним такої перевірки і, у разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження таких дій особою, чиї інтереси вона зачіпає, до суду.

Усі передбачені цим порядком заходи контролю та повної перевірки декларацій повинні відповідати вказаним у пункті 3 Порядку №56 принципам, пріоритетне місце серед яких займає принцип верховенства права (підпункт 1 пункту 3 Порядку №56).

Суд звертає увагу, що встановлена правова процедура як складова принципу законності та принципу верховенства права, є важливою гарантією недопущення зловживання з боку органів публічної влади під час прийняття рішень та вчинення дій, які повинні забезпечувати справедливе ставлення до особи.

Правова процедура проведення Національним агентством контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, спрямована на забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Складовою принципу юридичної визначеності є принцип легітимних очікувань, як одного із елементів принципу верховенства права.

Принцип легітимних очікувань виражає ідею, що органи публічної влади повинні не лише додержуватися приписів актів права, а й своїх обіцянок та пробуджених очікувань. Згідно з доктриною легітимних очікувань - ті хто чинить добросовісно на підставі права, яким воно є, не повинні відчувати краху надій щодо своїх легітимних очікувань (пункт 61 коментара до документа Венеційської комісії «Мірило правовладдя» (2017 року), який ухвалено Венеційською комісією на 106 пленарному засіданні (Венеція, 11-12 березня 2016 року)).

Таким чином, позивач, з урахуванням положень Закону №1700-VII та Порядку №56 проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, правомірно очікував, що така перевірка буде проведена відповідно до встановленої правової процедури, яка визначає чітку послідовність дій проведення повної перевірки декларації особи із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.

Аналогічна правова позиція викладена також у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.07.2019 у справі №826/13000/18 (адміністративне провадження №К/9901/14431/19).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено строки проведення перевірки та прийняття рішення, у зв`язку з чим, рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1540 від 31.05.2019 про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 , яким встановлено зазначення у декларації недостовірних відомостей та ознаки правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ст. 366-1 Кримінального кодексу України та рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1541 про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1 , яким встановлено зазначення у декларації недостовірних відомостей та ознаки правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідальність за яке передбачена ст. 366-1 Кримінального кодексу України є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Разом з тим, суд звертає увагу, що допущення державним органом процедурних порушень під час перевірки, зокрема, щодо строку прийняття рішення, нівелює її правові наслідки. Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача відкликати з Національної поліції України обґрунтований висновок щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією по ОСОБА_1 та рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1540 від 31.05.2019, та обґрунтований висновок щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією по ОСОБА_1 , та рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1541 від 31.05.2019, суд зазначає наступне.

У рішеннях Європейського суду з прав людини склалася практика, яка підтверджує, що дискреційні повноваження не повинні використовуватися свавільно, а суд повинен контролювати рішення, прийняті на підставі реалізації дискреційних повноважень, максимально ефективно (рішення у справі "Hasan and Chaush v. Bulgaria" № 30985/96).

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, дискреційними є право суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом такого права є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова "може".

Відтак, задоволення позовних вимог в цій частині буде формою втручання у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень, що з урахуванням вимог чинного законодавства є неприпустимим, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині також не підлягають задоволенню.

Крім того, суд звертає увагу позивача, що скасування рішення суб`єкта владних повноважень буде достатнім та ефективним способом захисту порушеного права, у розумінні вимог ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку №11(2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно вимог ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, 28, ) №1540 від 31.05.2019 про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2016 рік, поданої ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, 28, ) №1541 від 31.05.2019 про результати здійснення повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2017 рік (виправленої), поданої ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, 28, ) №1575 від 31.05.2019 про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією, та направлення рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1540 від 31.05.2019 до Національної поліції України.

Визнати протиправним та скасувати рішення Національного агентства з питань запобігання корупції (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, 28, ) №1576 від 31.05.2019 про затвердження обґрунтованого висновку щодо виявлення ознак правопорушення, пов`язаного з корупцією, та направлення рішення Національного агентства з питань запобігання корупції №1541 від 31.05.2019 до Національної поліції України.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Національного агентства з питань запобігання корупції (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів, 28, ) понесені судові витрати пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 3073 (три тисячі сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано, відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст складено: 16.12.2019.

Суддя А.С. Мазур