Справа № 280/4344/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-11-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

28 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 280/4344/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Баранник Н.П., Божко Л.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.09.2019 (головуючий суддя Бойченко Ю.П., повний текст складено 13.09.2019)

у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, третя особа Головне управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - відповідач або Комунарський ВДВС м. Запоріжжя), в якому позивач просив:

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.08.2019 №59872313, прийняту відповідачем.

Позов обґрунтовано тим, що постанову про відкриття виконавчого провадження від 23.08.2019 №59872313 винесено на підставі вимоги Головного управління ДФС у Запорізькій області від 12.04.2019 №Ф-991-49, яку 31.05.2019 скасовано рішенням ДФС України. За таких обставин, державним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі вимоги контролюючого органу, яка є відкликаною. Також зазначає, що вимога від 12.04.2019 №Ф-991-49 не відповідає вимогам до виконавчого документа через відсутність строку пред`явлення її до виконання; дати набрання законної сили; ідентифікаційного коду стягувача; повного найменування стягувача та його місцезнаходження," ПІП та посади особи, яка її видала. За таких обставин, вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 13.09.2019 позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що формально вимога від 12.04.2019 №Ф-991-49-У відповідає вимогам до виконавчого документа, які закріплено в Законі № 1404-VIII, разом із тим, матеріалами справи підтверджується, що рішенням ДФС України від 31.05.2019 №25244/6/99-99-11-05-02-25 скаргу ФОП ОСОБА_1 - задоволено частково. Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.04.2019 №Ф-991-49 вирішено скасувати та вважати відкликаною з дня прийняття даного рішення. Зобов`язано ГУ ДФС у Запорізькій області сформувати та направити нову вимогу з урахуванням вищенаведеного, згідно вимог чинного законодавства. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що на момент звернення податкового органу до органу державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження (вих. від 14.08.2019 №47988/10/08-01-49-08), вимога від 12.04.2019 №Ф-991-49-У вважалася відкликаною, що є підставою для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, згідно якої просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вважає, що оскаржуване рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Посилається на те, що судом першої інстанції обрано невірний спосіб захисту позивача, оскільки за умови подання позивачем до державної виконавчої служби відповідних підтверджуючих документів про визнання нечинним або скасованим рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, щодо відкритого виконавчого провадження, у відповідності до вимог чинного законодавства, вчинялися дії щодо його закінчення з винесенням відповідної постанови.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 23.08.2019 державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Лаврухіним В.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59872313 на підставі заяви Головного управління ДФС у Запорізькій області (вих. від 14.08.2019 №47988/10/08-01-49-08) та вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.04.2019 №Ф-991-49-У, якою від ОСОБА_1 вимагається сплатити недоїмку з єдиного внеску у розмірі 18 276,72 грн. Постанову про відкриття виконавчого провадження отримано позивачем 28.08.2019.

Позивач ОСОБА_1 просить визнання протиправною та скасувати вказану Постанову про відкриття виконавчого провадження.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), норми Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", норми Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449 (далі по тексту - Інструкція №449; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин),

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Статтею 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 7 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Разом з тим, згідно з ч. 4 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову політику і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом.

Статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII визначено вимоги до виконавчого документа.

Так, у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання (ч. 1 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII).

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку (ч. 3 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII).

Частиною 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII передбачено випадки, в яких виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, а саме:

1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);

2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;

3) боржника визнано банкрутом;

4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

5) юридичну особу - боржника припинено;

6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;

7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень;

8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим;

9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем;

10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Слід зазначити, що процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон), нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449 (далі по тексту - Інструкція №449; у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту 4 розділу VI ("Порядок стягнення заборгованості з платників") Інструкції №449 при формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: перша частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), друга частина - порядковий номер, третя частина - літера "У" (узгоджена вимога).

В третій частині літера "У" (інформація щодо узгодження вимоги) проставляється у разі надсилання:

- платнику узгодженої вимоги внаслідок процедури оскарження;

- вимоги до органів державної виконавчої служби або до органів Казначейства відповідно до цієї Інструкції.

Пунктом 5 розділу VI "Порядок стягнення заборгованості з платників" Інструкції №449 встановлено, що у разі незгоди з розрахунком органу доходів і зборів суми боргу (недоїмки) платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання вимоги, узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

Орган доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня узгодження вимоги (набрання нею чинності), зокрема, надсилає її в порядку, встановленому законом, до органу державної виконавчої служби (до початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів).

Матеріалами справи підтверджується, що виконавче провадження №59872313 відкрито на підставі вимоги від 12.04.2019 №Ф-991-49-У, тобто такої вимоги, що за інформацією контролюючого органу є узгодженою та в якій, відповідно, зазначено:

- строк пред`явлення до виконання - 01.10.2019;

- дату набрання законної сили - 30.06.2019;

- ідентифікаційний код стягувача - 39396146;

- повне найменування стягувача та його місцезнаходження - Головне управління ДФС у Запорізькій області, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166;

- ПІП та посаду особи, яка її видала - уповноважена особа ГУ ДФС у Запорізькій області Л. Шляжко.

Крім того, дану вимогу підписано уповноваженою особою та скріплено печаткою із зображенням Державного Герба України.

Слід зазначити, що форму вимоги про сплату боргу (недоїмки) затверджено Додатком 6 до Інструкції №449, при цьому, вимога від 12.04.2019 №Ф-991-49-У відповідає даній формі.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що формально вимога від 12.04.2019 №Ф-991-49-У відповідає вимогам до виконавчого документа, які закріплено в Законі України "Про виконавче провадження" № 1404-VIII.

Натомість, у відповідності до приписів п. 6 розділу VI "Порядок стягнення заборгованості з платників" Інструкції №449 вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається відкликаною, якщо орган доходів і зборів скасовує або змінює раніше зазначену суму боргу (недоїмки) внаслідок її узгодження або оскарження - з дня прийняття органом доходів і зборів рішення про скасування або зміну раніше зазначеної суми боргу (недоїмки).

Матеріалами справи підтверджується, що рішенням ДФС України від 31.05.2019 №25244/6/99-99-11-05-02-25 скаргу ФОП ОСОБА_1 - задоволено частково.

Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 12.04.2019 №Ф-991-49 вирішено скасувати та вважати відкликаною з дня прийняття даного рішення. Зобов`язано ГУ ДФС у Запорізькій області сформувати та направити нову вимогу з урахуванням вищенаведеного, згідно вимог чинного законодавства.

За таких обставин, на момент звернення податковою до органу державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження (вих. від 14.08.2019 №47988/10/08-01-49-08), вимога від 12.04.2019 №Ф-991-49-У вважалася відкликаною.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 23.08.2019 №59872313.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунарського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.09.2019 - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 13.09.2019 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 04.12.2019.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Н.П. Баранник

суддя Л.А. Божко