Справа № 147/919/19
Суддя: Біла Л.М.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 147/919/19

Головуючий у 1-й інстанції: Дудіков А.В.

Суддя-доповідач: Біла Л.М.

16 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Білої Л.М.

суддів: Гонтарука В. М. Курка О. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Вінницької митниці ДФС на рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2019 року (повний текст якого складено у смт. Тростянці) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Вінницької митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

у серпні 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Вінницької митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем було безпідставно притягнуто її до відповідальності за ч. 3 ст. 470 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн., оскільки вищезазначена постанова винесена відповідачем без повного та належного дослідження всіх обставин справи, а тому є незаконною і підлягає скасуванню. Крім того, дана постанова була винесена без участі особи, яка притягується до відповідальності, а також з порушенням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Постанову в.о. заступника начальника митниці - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Вінницької митниці ДФС України Педосенко Ігоря Миколайовича в справі про порушення митних правил №1944/40100/18 від 15.01.2019, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн. скасовано, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито. У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в апеляційній скарзі. Так, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції прийшов до помилково висновку про те, що позивача безпідставно притягнуто до відповідальності за порушення митних правил, оскільки факт ввезення транспортного засобу "TOYOTA COROLLA", кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (Р.Литва) саме ОСОБА_1 підтверджується витягом з АСМО "Інспектор", який додано до апеляційної скарги.

13 грудня 2019 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від позивача, в якому остання вказала на безпідставність доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час, та місце апеляційного розгляду справи, повноважних представників в судове засідання не направили. При цьому, 13 грудня 2019 року до суду надійшло клопотання від позивача про розгляд справи за її відсутності.

З огляду на викладене, протокольною ухвалою колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

За таких умов, згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги, у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції - скасувати, з таких підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, 14.08.2018 о 10 год. 56 хв. через м/п "Дністер Вінницької митниці ДФС під керуванням ОСОБА_1 на митну територію України було ввезено транспортний засіб "TOYOTA COROLLA", кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (Р.Литва) в митному режимі "транзит".

30.10.2018 відповідачем було надіслано ОСОБА_1 запрошення №7303/8/02-80-20- 03 від 30.10.2018 про явку в Вінницьку митницю ДФС до 12.11.18 для надання пояснень та вирішення питання щодо складання протоколу про порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України. ОСОБА_1 запрошення отримала 09.11.2018, про що свідчить відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, однак у зазначений термін позивач до митниці не з`явилася.

Про порушення митних правил головним державним інспектором митного поста "Гайсин" Вінницької митниці ДФС Бондаренко І.В. було складено протокол №1944/40100/18 від 21.11.2018 за відсутності особи, що притягується до відповідальності - ОСОБА_1 .

Листом Вінницької митниці ДФС № 8402/8/02-80-69 від 23.11.2018 ОСОБА_1 направлено повідомлення про складання протоколу про порушення митних правил із зазначенням часу, місця, та дати розгляду справи. Позивач повідомлення отримала 30.11.2018, про що свідчить відмітка у рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, однак у зазначений термін до митниці не з`явилася.

15.01.2019 в.о. заступника начальника митниці - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Вінницької митниці ДФС України Педосенком І.М. винесено постанову в справі про порушення митних правил №1944/40100/18, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 МК України (а.с. 8).

Зі змісту вказаної постанови слідує, що 14.08.2018 о 10 год. 56 хв. через м/п "Дністер Вінницької митниці ДФС під керуванням ОСОБА_1 на митну територію України було ввезено транспортний засіб "TOYOTA COROLLA", кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (Р.Литва) в митному режимі "транзит".

Станом на 21.11.2018 інформація щодо вивезення за межі митної території України транспортного засобу "ТOYOTA COROLLA", кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (Р. Литва), в базах даних програмно-інформаційного комплексу «Автотранспортні засоби» Єдиної автоматизовано інформаційної системи ДМС України була відсутня.

Таким чином, ОСОБА_1 перевищила встановлений ч. 1 ст. 95 МК України десятиденний строк доставки автомобіля марки "ТOYOTA COROLLA", що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення, більше ніж на десять діб.

Не погоджуючись з постановою митного органу, позивач оскаржила її в судовому порядку.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивача неправомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому постанова в справі про порушення митних правил №1944/40100/18 від 15.01.2019 підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що в постанові вказано, що на митну територію України було ввезено транспортний засіб "ТOYOTA COROLLA", кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (Р. Литва), під керуванням гр. України ОСОБА_2 , а не ОСОБА_1 , яку притягнуто до відповідальності за порушення митних правил, тобто встановлено невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам.

Колегія суддів не погоджується з позицією суду першої інстанції та зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 Митного кодексу України (далі - МК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 1 ст. 95 МК визначено, що для автомобільного транспорту встановлені строки транзитних перевезень у 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

До строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається: 1) час дії обставин, зазначених у статті 192 цього Кодексу; 2) час зберігання товарів під митним контролем (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює їх переміщення); 3) час, необхідний для здійснення інших операцій з товарами, у випадках, передбачених цим розділом (за умови інформування органу доходів і зборів, який контролює переміщення цих товарів) (частина 2 цієї статті).

За приписами ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч. 1 ст. 486 МК України).

Положеннями ст. 489 МК України визначено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з визначенням, наведеним в ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність

Даючи правову оцінку доводам апелянта щодо правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд апеляційної інстанції зважає на наступне.

З матеріалів слідує, що 14.08.2018 о 10 год. 56 хв. через міжнародний пункт пропуску "Могилів-Подільський-Отач" відділ митного оформлення "Автомобільний" митного поста "Дністер" було ввезено транспортний засіб "TOYOTA COROLLA", кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (Р.Литва) під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з АСМО "Інспектор" (а.с. 30 на звороті).

Натомість, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем в протоколі у суті правопорушення зазначено, що 14.08.2018 р. об 11 год. 56 хв., через міжнародний пункт пропуску "Могилів-Подільський-Отач" відділ митного оформлення "Автомобільний" митного поста "Дністер" Вінницької митниці ДФС, на митну територію України було ввезено транспортний засіб "ТOYOTA COROLLA", кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (Р. Литва), під керуванням саме гр. України ОСОБА_2 в митному режимі "транзит" з метою особистого користування, а не позивачем ОСОБА_1 , відносно якої було винесено постанову.

Колегія суддів вважає необґрунтованим зазначений висновок суду, оскільки у протоколі про порушення митних правил №1944/40100/18 від 21.11.2018 чітко відображено, що спірний транспортний засіб було ввезено саме ОСОБА_1 (а.с. 29-30).

При цьому, суд апеляційної інстанції враховує, що посилання на те, що вищевказаний автомобіль "ТOYOTA COROLLA" було ввезено під керуванням саме гр. України ОСОБА_2 міститься лише один раз у постанові в справі про порушення митних правил №1944/40100/18 від 15.01.2019, попри те, що надалі у тексті такої постанови особою, яка здійснила порушення митних правил вказується ОСОБА_1 .

На переконання колегії суддів, зазначена обставина вказує на допущення відповідачем технічної описки у тексті оскаржуваної постанови та не може свідчити про притягнення відповідачем до відповідальності неналежної особи, як на це помилково вказав суд першої інстанції.

При цьому, судом першої інстанції не здійснено повного та всебічного дослідження наданих відповідачем доказів, зокрема, витягу з АСМО "Інспектор", запрошення від 30.10.2018 №7303/8/02-80-20-03 та протоколу про порушення митних правил №1944/40100/18 від 21.11.2018, з яких чітко слідує, що саме ОСОБА_1 зазначена особою, яка ввезла транспортний засіб "ТOYOTA COROLLA", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 в митному режимі "транзит".

За таких обставин, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги відповідача, що ОСОБА_1 перевищила, встановлений ст. 95 МК України строк доставки транспортного засобу особистого користування "TOYOTA COROLLA", кузов № НОМЕР_1 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 (Р.Литва) до органу доходів і зборів призначення більше ніж на 10 діб, що вказує на правомірність винесення оскаржуваної постанови.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Вінницької митниці ДФС задовольнити повністю.

Рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 10 жовтня 2019 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Вінницької митниці ДФС про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил відмовити.

Постанова суду набирає законної сили у порядку ст.ст. 272, 325 КАС України та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України не може бути оскаржена.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 грудня 2019 року.

Головуючий Біла Л.М.

Судді Гонтарук В. М. Курко О. П.