Справа № 320/5880/19
Суддя: Бараненко Ігор Іванович
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5880/19 Суддя (судді) першої інстанції: Журавель В.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Бараненка І.І., суддів: Бабенка К.А., Федотова І.В., за участю секретаря Такаджі Л.Г., розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року в адміністративній справі № 320/5880/19 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області, у якому просив визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати вчинити дії, а саме, зняти з реєстрації померлого ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі та роз`яснено, що розгляд цієї справи належить до юрисдикції місцевого загального суду за правилами підсудності, визначеними ЦПК України.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, посилаючись на положення статті 19 КАС України, статей 18, 19 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», статей 24, 25 Цивільного кодексу України, зазначає, що в даній справі відсутній спір про право цивільне.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції виходив з того, що даний спір не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Мотивуючи своє рішення, суд послався на положення частини першої статті 2, пункти 2, 7 частини першої статті 4, пункт 1 частини першої статті 19 КАС України, статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», інші норми права, а також на практику Європейський суд з прав людини і зазначив, що фактично позивач, формально зазначаючи у позові про порушення при здійсненні зняття з реєстрації місця проживання колишнього мешканця житла, по суті зазначає про наявність спору щодо права на користування цим житлом іншої особи, тобто захистити порушене цивільне право. Таким чином, ОСОБА_1 , оспорюючи офіційну реєстрацію третьої особи у належному йому житлі, намагається захистити своє право власності шляхом пред`явлення адміністративного позову до суб`єкта владних повноважень в обхід передбаченого законом порядку розв`язання цивільно-правових спорів між суб`єктами цивільного права та без застосування передбачених законом способів захисту права. Позов, предметом якого є реєстраційні дії, здійснені на основі юридичних фактів, стосовно яких існує спір про право цивільне, в межах якого можуть бути розв`язані питання, пов`язані з реєстрацією права користування квартирою і проживання в ній та зняття з реєстрації місця проживання мешканців квартири, не може бути розглянуто за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач з 2008 року є власником квартири АДРЕСА_2 . При оформленні субсидії позивач дізнався, що за адресою його місця проживання зареєстрований його колишній вітчим, який помер у 2004 році. З метою зняття з реєстрації померлої особи позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами, однак отримував відмови. При цьому відповідач посилався на положення статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та пункт 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207, якими передбачено, що зняття з реєстрації може проводитися на підставі свідоцтва про смерть або за рішенням суду. Отримавши відмову Києво-Святошинського ВДРАЦС видати свідоцтво про смерть, позивач звернувся до суду з даним позовом.

З наведеного тексту позовної заяви вбачається, що спір не пов`язаний з правом позивача або інших осіб на володіння, користування чи розпорядження квартирою. Отже спір між позивачем і відповідачем не стосується права власності на майно, у зв`язку з цим є очевидним, що спір про право цивільне відсутній.

Всупереч твердженню суду позивач не зазначав про наявність спору щодо права на користування житлом іншої особи і не просив захистити порушене цивільне право.

У даній справі відсутній спір щодо права користування житловим приміщенням між позивачем та відповідачем або іншою особою, а лише ставиться вимога про зняття з реєстрації місця проживання померлої особи.

В пунктах 1, 2, 7 частини першої статті 4 КАС України містяться визначення термінів:

- Адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

- Публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг;

- Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Отже, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Спір у даній справі стосується визнання бездіяльності відповідача незаконною та зобов`язання вчинити дії, а саме, зняти з реєстрації померлу особу без подачі позивачем свідоцтва про смерть, оскільки, як стверджує позивач, він не був близьким родичем померлого і тому має права отримати таке свідоцтво в силу статей 18, 19 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Статтею 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації це внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Отже, зняття з реєстрації є здійсненням суб`єктом владних повноважень владних управлінських функцій, передбачених Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Беручи до уваги, що невідповідність висновків суду обставинам справи призвело до неправильного вирішення питання щодо відкритті провадження в адміністративній справі, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа - направленню для продовження розгляду до того ж суду.

Керуючись статтями 315, 320, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі № 320/5880/19 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Боярської міської ради Києво-Святошинського району Київської області скасувати, а справу - направити для продовження розгляду до того ж суду.

Дана постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.І. Бараненко

суддя К.А. Бабенко

суддя І.В. Федотов