Справа № 189/1718/19
Суддя: Чорна О. В.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/1718/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

18.12.2019 року смт. Покровське Покровського району

Дніпропетровської області

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Чорної О.В., за участю секретаря судового засідання Корхової М.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Малярова Станіслава Олексійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серія ЕАВ №1465381 від 28.08.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом та просив суд скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1465381 від 28.08.2019 року, винесену інспектором роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Маляровим Станіславом Олексійовичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн., справу закрити.

Позов мотивований наступним.

28.08.2019 року позивач керував транспортним засобом у складі тягача марки MAN TGS 33.440 (номерний знак НОМЕР_1 ), з напівпричепом марки LANGENDORF SATAH 30/35 (номерний знак НОМЕР_2 ), був зупинений в Дніпропетровській області, м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, шосе Донецьке, 80 інспектором роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Маляровим Станіславом Олексійовичем, який виніс відносно позивача постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1465381 від 28.08.2019 року.

Відповідно до постанови позивач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП України. Як зазначено у постанові, позивач, керуючи ТЗ, перевозив великогабаритний вантаж, рухався не за узгодженим маршрутом, на задній частині виступала більше ніж на 2 метри від задніх габаритів, не встановлено знак 30.3 з, знаки не відповідають вимогам 30.3 з, чим порушив п. 22.5 ПДР України; на позивача накладений штраф у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

Позивач з винесеним рішенням не погоджується, вважає складену відносно нього постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню.

Посилається на Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами - рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Зазначає, що відповідно до п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів і їх составів у разі, коли хоч один із габаритів перевищує: за шириною: 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м, за довжиною - 22 м, або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більше як на 2 м.

Посилається на постанову Кабінету Міністрів України від 27.06.2007р. №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», якою затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (надалі - Порядок).

Зазначає, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку. Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (п. З, 4, 6 Порядку).

Окрім цього, позивач стверджує, що фактична зупинка транспортного засобу була здійснена на узбіччі дороги за відсутності стаціонарного чи пересувного пунктів габаритно-вагового контролю, лише за наявності автомобіля поліції, при поганому освітленні, до того ж працівник поліції не здійснював вимірювання вантажу, не застосовував передбачені чинним законодавством правила проведення габаритно-вагового вимірювання, зокрема вимірювання вантажу здійснювалось поза межами стаціонарного чи пересувного пункту проведення габаритно-вагового вимірювання.

Також зазначає, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, п. 5 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, оскільки в оскаржуваній постанові відсутнє конкретне обвинувачення.

Відповідач надав суду відзив на позов, проти позову заперечує, вважає, що винесена постанова повністю відповідає вимогам закону, винесена відповідно до КУпАП, зазначає, що позивач посилається лише на процесуальні недоліки як на підставу для скасування постанови, а не на фактичні обставини.

У своєму відзиві відповідач також зазначає, що позивач не надав суду копії дозволу від Національної поліції на рух по маршруту, що, на думку відповідача, є спробою уникнення від відповідальності.

В судове засідання позивач не з`явився, у позові зазначив, що просить розглядати позов без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. У своєму відзиві просив проводити розгляд справи без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини.

28.08.2019 року, о 22 годині 18 хвилини, в Дніпропетровській області, м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, шосе Донецьке, 80, інспектор роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції молодший лейтенант поліції Маляров Станіслав Олексійович виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №1465381 від 28.08.2019 року, згідно якої ОСОБА_1 , керуючи ТЗ, перевозив великогабаритний вантаж, рухався не за узгодженим маршрутом, на задній частині, яка виступає більше ніж на 2 метри від задніх габаритів, не встановлено знак 30.3 з, знаки не відповідають вимогам 30.3 з, чим порушив п. 22.5 ПДР України; на позивача накладений штраф у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень (копія постанови, а. с. 7).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 132-1 КУпАП в редакції станом на час складання постанови, встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30, згідно п. 2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь -11т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь -11т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Постановою Кабінету Міністрів України № 30 від 18.01.2011 року затверджені Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, якими, зокрема, визначено, якщо маршрут проходить вулицями населених пунктів, видача дозволу погоджується з власниками автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноваженими ними організаціями, які відповідають за експлуатаційне утримання цих доріг, вулиць та залізничних переїздів. Водії великогабаритних та великовагових транспортних засобів зобов`язані дотримуватися визначеного маршруту.

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 , керуючи ТЗ, перевозив великогабаритний вантаж та рухався не за узгодженим маршрутом, чим порушив п. 22.5 ПДР України і за це водія притягнуто до адміністративної відповідальності.

Позивачем, у спростування відомостей, описаних в оскаржуваній постанові, не надано належного доказу погодження з власником автомобільних доріг маршруту ТЗ по м. Дніпро, Амур-Нижньодніпровський район, шосе Донецьке.

Суд відхиляє аргументацію позивача, що у постанові про адміністративне правопорушення відсутнє конкретне обвинувачення і констатує, що у постанові працівником поліції сформульоване конкретне змістовне обвинувачення у здійсненні адміністративного правопорушення, зазначено, в чому саме воно полягає.

Суд також відхиляє аргументацію позивача в частині посилання на те, що працівник поліції не надав належні докази перевищення дозволених габаритів вантажу відповідно до Порядку №879, оскільки, враховуючи зміст постанови, а саме, викладення об`єктивної сторони правопорушення, яка полягає у проїзді за неузгодженим маршрутом, не зазначеним в дозволі, до предмету дослідження суду не входить та обставина, чи перевищені дозволені габарити вантажу чи ні.

Суд також зазначає, що відповідачем не надано доказів щодо того, що на задній частині ТЗ виступала більше ніж на 2 метри від задніх габаритів, не встановлено знак 30.3 з, знаки не відповідають вимогам 30.3 з, тому суд дійшов висновку, що стосовно цієї частини порушень правил ПДД вина позивача не доведена.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Дослідивши повно, всебічно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність та взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини у справі, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, суд приходить до висновку про правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності і вважає за необхідне залишити позов без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250- 251, 255, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Малярова Станіслава Олексійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення серія ЕАВ №1465381 від 28.08.2019 року - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 295 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений 18 грудня 2019 року.

Суддя Чорна О.В.