Справа № 300/1007/19
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/11885/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Ільчишин Н.В., Гуляка В.В.

за участі секретаря судового засідання Хітрень О.Ю.,

позивач: не з`явився

відповідач: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Радуга Буд» на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 300/1007/19 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Радуга Буд» до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.12.2017,-

суддя в 1-й інстанції - Микитин Н.М.,

час ухвалення рішення - 16 год. 04 хв.,

місце ухвалення рішення - м. Івано-Франківськ,

дата складання повного тексту рішення - 13.09.2019,-

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Радуга Буд» (далі - ПП «Радуга Буд») звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби в Івано-Франківській області (далі - ГУ ДФС в Івано-Франківській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.12.2017.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, в порушення положень Податкового кодексу України безпідставно зробив висновок про наявність у ПП «Радуга Буд» обов`язку щодо сплати податку на прибуток приватних підприємств та винесення щодо позивача податкового повідомлення-рішення від 13.12.2017 № за платежем податок на прибуток приватних підприємств на загальну суму 5837638,00 грн, з яких збільшено суму податкового зобов`язання в розмірі 4670110,00 грн та нараховано штрафну санкцію в розмірі 1167528,00 грн..

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року у задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представником ПП «Радуга Буд» подало апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги повністю. В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що при ухваленні оскаржуваного рішення, судом першої інстанції не надано належної оцінки щодо відкриття провадження усправі про банкрутство ПП «Радуга Буд», а тому висновки суду першої інстанції щодо наявності обов`язку у підприємства включення розміру безндійної заборгованості до складу доходів - є передчасними.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, вважає за можливе провести розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не знаходить підстав для її задоволення.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі направлення від 14.11.2017 №1846, відповідно до пункту 20.1 статті 20, пп.78 1.7 пункту 78.1 ст. 78. пункту 82.2 статті 82 глави 8 Податкового кодексу України посадовими особами ГУ ДФС в Івано-Франківській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Радуга Буд» (5) з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.10.2017, відповідно до ствердженого переліку питань, документальної перевірки.

За результатами вищенаведеної перевірки складено акт №1314/09-19-14-02/33086425 від 29.11.2017, яким зафіксовано в тому числі і наступне порушення позивачем: пп. 14.1.11, пп.14.1.257 п. 14.1 сг. 14, п.44.1, 44.2 ст.44. пп.134.1.1 п. 134.1 ст.134, п.135.1. пп.135.5.4 п.135 ст.135, п. 137.1 ст. 137, пп. 138.10.2 , пп. 138.10.4 п. 138.10 ст. 138 , пп. 140.4.2 п. 140.4 ст. 140. пп. 153.1.3, пп.153.1.4 п.153.1 ст.153 ПКУ, в результаті чого занижено податок на прибуток в сумі 4 670 110 грн за 2016 рік (а.с.27-50).

ГУ ДФС в Івано-Франківській області на підставі акту перевірки №1314/09-19-14-02/33086425 від 29.11.2017 винесено серед інших і податкове повідомлення-рішення від 13.12.17 №001019402 (форма Р) яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток на суму 5 837 638 гри, в тому числі за основним платежем в розмірі - 4 670 110 гри, за штрафними санкціями в розмірі - 1 167 528 грн (а.с.51-52). Інші три податкові-повідолення рішення прийняті контролюючим органом на підставі вищенаведеного акту перевірки позивачем не оскаржено.

Відповідно до ст. 56 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення ГУДФС в Івано-Франківській області від 13.12.17 №001019402 позивач оскаржив в адміністративному порядку до ДФС України.

Рішенням ДФС України від 30.01.2018 №3000/6/99-99-11-01-01-25 оскаржуване податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення, та роз`яснено, що відповідно до пункту 56.10, підпункту 56.17.3 пункту 56.17 та пункту 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, рішення ДФС України, прийняте за розглядом скарги, та податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 13.12.2017 № не підлягають адміністративному оскарженню, але з урахуванням строків давності можуть бути оскаржені до суду у порядку, визначеному чинним законодавством України (а.с.55-58).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд першої інстанції прийшов до наступних висновків.

Спірні правовідносини врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (далі - ПК України), Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV, Положенням (Стандартом) бухгалтерського обліку, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 №290, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Встановлені обставини справи засвідчують, що в ході проведення перевірки правомірно встановлено порушення ПП «Радуга Буд» щодо не включення в 2016 році до інших операційних доходів суму кредиторської заборгованості по валютному кредиту в розмірі 172 804 802 грн, як безнадійну заборгованість не погашену внаслідок недостатності майна, при чому дії виконавчого провадження з розшуку зареєстрованого за ПП «Радуга Буд» майна виявилися безрезультатними, а інше майно відсутнє, в результаті чого ПП «Радуга Буд» занижено суму задекларованих доходів у рядку 01 Декларації «дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» та в фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку рядок 2120 «Інші операційні доходи» Звіту про фінансові результати Форми № 2 за 2016 рік в сумі 172 804 802 грн..

Колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції обгрунтованими та такими, що відповідають дійсним обставинам справи та нормам матеріального права, що регулюють дані правовідносини.

Відповідно до матеріалів справи, ГУ ДФС в Івано-Франківській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Радуга Буд» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2014 по 31.10.2017, за результатами якої складено акт перевірки №1314/09-19-14-02/33086425 від 29.11.2017 (далі - акт перевірки).

В ході проведення вищенаведеної перевірки контролюючим органом встановлено та відображено в акті перевірки, що за даними бухгалтерського обліку в ПП «Радуга Буд» обліковується кредиторська заборгованість в сумі 172 804 802 грн, або 7 200 000 доларів США, за зобов`язаннями по валютному кредиту отриманому від ПАТ «Єврогазбанк» згідно кредитного договору № 661-040313 від 04.03.2013 відповідно до умов якого банк відкриває позичальнику відновлювальну відкличну кредитну лінію загальним лімітом 7 200 000.00 доларів США. Кредит надається на строк з 04 березня 2013 року по 25 березня 2015 року із сплатою 20% річних (п.п. 1.4.1 кредитного договору), яка станом на 31.12.2016 року не погашена внаслідок недостатності майна ПП «Радуга Буд».

В забезпечення зобов`язань позичальника за кредитним договором, були укладені договори іпотеки, а саме:

- з TзOB «ОРР «Жуляни» договір іпотеки № 1113-060313/І, від 06.03.2013, де предметом іпотеки є - нежилі приміщення № 1 по № 7 загальною площею 236,30 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ. вул. Молодогвардійська, 32. За домовленістю сторін станом на дату укладання договору іпотеки загальна заставна вартість предмету іпотеки складає 7 561 600. 00 грн.

- з ТзОВ «ЕСЕНСЕ» договір іпотеки №1131-230413/І від 27.12.2013 де предметом іпотеки є: будівля спального комплексу, цегляної, позначеної на плані літерою А-4, загальною площею 2001.60 кв.м., що знаходиться за адресою - Львівська область, м. Трускавець, вул. Суховоля. будинок 67; земельна ділянка, площею 1.0455 га. що знаходиться за адресою - Львівська область, м. Трускавець . вул. Суховоля . будинок 67, кадастровий номер :02:001:001. Відповідно до Договору іпотеки станом на дату укладання цього договору сторони встановили загальну вартість предмета іпотеки у розмірі 95 278 409,00 грн..

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.05.2015 у справі №911/1299/15 за позовом ПрАТ «Європейський газовий банк» вирішено стягнути з ПП «Радуга Буд» на користь ПрАТ «Європейський газовий банк» 7 200 000 доларів США 00 центів заборгованості по кредиту, 980 000 доларів США 00 центів заборгованості по процентах, 85 612 доларів США 93 центів пені(т.1 а.с.61-63). Вказане рішення суду набрало законної сили 05.06.2015.

Станом на 31.12.2016 заборгованості ПП «Радуга Буд» по кредиту перед ПрАТ «Єврогазбанк» становить 172 804 802 грн., або 7 200 000 доларів США, і надалі не погашена.

На виконання вищевказаного рішення господарського суду вчинялись дії щодо примусового стягнення заборгованості з ПП «Радуга Буд», про що свідчить Постанова про відкриття виконавчого провадження про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 02.07.2015 року ВП №48011319, винесена головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Мінюсту України Назаровцем А.Т., що теж не призвело до погашення заборгованості по кредиту. Вказана обставина встановлена та зафіксована в акті перевірки, і не заперечується позивачем.

Крім того, в акті перевірки зазначено, що станом на 31.12.2015 згідно даних бухгалтерського обліку на рахунку 10 «Основні засоби» обліковувались основні засоби балансовою вартістю 152903,11 грн, залишковою 13095,06 грн, які протягом 2016 року були відчужені, а станом на 31.12.2016 року згідно даних бухгалтерського обліку на ПП «Радуга Буд» відсутнє будь яке майно, яке б могло бути стягнуто в погашення заборгованості.

Також, згідно відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно ПП «Радуга Буд» не володіє правом власності на майно, а протилежного позивачем не доведено.

Відповідно до пп.14.1.11 п. 14.1 ст. 14 ПК України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак:

а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності;

б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення;

в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими;

ґ) прострочена понад 180 днів заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних осіб - заборгованість, що не перевищує 25 відсотків мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних осіб);

д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв`язку з його ліквідацією;

е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року;

є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості;

ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством;

з) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією.

Отже, у разі якщо сума кредиторської заборгованості платника податку відповідає одній з таких ознак, зокрема, прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості, платник податку повинен всю суму такої непогашеної кредиторської заборгованості, з урахуванням податку на додану вартість, включити до складу доходів, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, про що правильно зазначено судом першої інстанції.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які свідчать, що документи, на підставі яких платник податків сформував дані податкового обліку, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно абзацу 1 пункту 44.2 статті 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку щодо доходів та витрат з врахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до Інструкції «Про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій» затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 № 291 за кредитом рахунку 71 «Інший операційний дохід» відображається збільшення (одержання) доходу, за дебетом - суми непрямих податків (податку на додану вартість, акцизного податку та інших зборів (обов`язкових платежів)) та списання в порядку закриття на рахунок 79 «Фінансові результати».

На субрахунку 717 «Дохід від списання кредиторської заборгованості» узагальнюється інформація про доходи від списання кредиторської заборгованості, що виникла в ході операційного циклу, по закінченні строку позовної давності.

Відповідно п. 11 Наказу Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20 Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання» в редакцій чинній на момент виникнення спірних правовідносин, однією із складових поточних зобов`язань є поточна кредиторська заборгованість за товари, роботи, послуги.

Поточні зобов`язання відображаються в балансі за сумою погашення (п. 12 вказаного Наказу № 20).

Згідно п.5 Наказу Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід» дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Підпункт 134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла з 01.01.2015) передбачає, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до п. 135.1 ст. 135 ПК України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV встановлено, що зобов`язання це заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди.

Згідно з п. 3 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 «Загальні вимоги до фінансової звітності», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 лютого 2013 року за № 336/22868, зобов`язання - заборгованість підприємства, яка виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, призведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди.

Відповідно до п. 15 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку № 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 14.12.1999 за №860/4153 визначено, що доходом визнається сума зобов`язання, яке не підлягає погашенню.

Пунктом 5 Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01. 2000 № 20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2000 року за № 85/4306, встановлено, що зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Вказані обставини засвідчують, що відповідачем в ході проведення перевірки правомірно встановлено порушення ПП «Радуга Буд» щодо не включення в 2016 році до інших операційних доходів суми кредиторської заборгованості по валютному кредиту в розмірі 172 804 802 грн, як безнадійної заборгованості, що не погашену внаслідок недостатності майна, при чому дії виконавчого провадження з розшуку зареєстрованого за ПП «Радуга Буд» майна виявилися безрезультатними, а інше майно відсутнє, в результаті чого ПП «Радуга Буд» занижено суму задекларованих доходів у рядку 01 Декларації «дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» та в фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку рядок 2120 «Інші операційні доходи» Звіту про фінансові результати Форми № 2 за 2016 рік в сумі 172 804 802 грн..

Таким чином, під час розгляду справи суд першої інстанції встановив наявність належних доказів та підстав, які підтверджують не включення позивачем суми безнадійної кредиторської заборгованості у розмірі 172 804 802 грн до складу доходу за 2016 рік, заниження позивачем об`єкта оподаткування за 2015 рік на суму 172 804 802 грн в результаті чого занижено податок на прибуток за 2016 рік на загальну суму 4 670 110,00 грн, у зв`язку з чим, податкове повідомлення рішення є обґрунтованими та винесеним на підставі та у відповідності до норм податкового законодавства.

Наведені у апеляційній скарзі твердження не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ч.4 ст.229, ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Радуга Буд» залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 300/1007/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Повне судове рішення складено 18.12.2019.