Справа № 560/3658/19
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/3658/19
РІШЕННЯ

іменем України

16 грудня 2019 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

за участю:секретаря судового засідання Нетичай Ю.В. позивача: ОСОБА_1 , представника позивача: Рачок Р.В.,
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради , Виконавчого комітету Хмельницької міської ради в особі комісії з розгляду питань надання населенню субсидій на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, Виконавчого комітету Хмельницької міської ради в особі комісії з розгляду питань надання населенню субсидій на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії, викладене в протоколі №13 від 16.08.2019, в частині відмови у призначенні ОСОБА_1 адресної допомоги на наступні 6 місяців;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 адресну допомогу згідно Порядку, з дня подачі заяви 06.08.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що до липня 2014 року проживала в м. Лисичанськ Луганської області, та з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини була змушена покинути своє місце проживання та прибула до м. Хмельницького, де у встановленому порядку була взята на облік як внутрішньо переміщена особа. 06 серпня 2019 року ОСОБА_1 була подана заява про призначення адресної допомоги для покриття витрат на проживання на черговий шестимісячний термін.

Вказала, що в жовтні 2019 року на адресу представника позивача за супровідним листом від 28.10.2019 №8802 надійшов витяг з протоколу №13 від 16.08.2019 засідання комісії з питань надання населенню субсидій на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг про те, що комісією відносно ОСОБА_1 прийнято рішення «відповідно до Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 2016 року №365, не призначати щомісячну адресну допомогу з 06.08.2019 ОСОБА_1 (п. 2.2 постанови 505)».

Вважає відмову у призначенні допомоги протиправною, тому звернулась в суд з цим позовом.

Ухвалою суду від 18.11.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Суд, ухвалою від 27.11.2019 року відкрив провадження та призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач, представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача - Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказав, що 16.08.2019 року комісією з питань надання населенню субсидій на оплату житлово-комунальних послуг прийнято рішення не призначати щомісячну адресну допомогу ОСОБА_1 з 06.08.2019 року. Підстава прийняття рішення про припинення допомоги - пункт 2 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, а саме, у зв`язку з відсутністю м. Лисичанськ Луганської області у переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085.

Зазначив, що Указом Президента України від 07.02.2019 року №32/2019 «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях», м. Лисичанськ Луганської області також не включено до переліку міст тимчасово окупованих у Донецькій області.

Вважає, що Управління діяло на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України. Просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, та розгляд справи проводити без участі представника Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради.

Представник відповідача - Виконавчого комітету Хмельницької міської ради в особі комісії з розгляду питань надання населенню субсидій на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, дійшов висновків, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що позивач - ОСОБА_1 є громадянином України, відповідно до паспорта серії НОМЕР_1 виданого 2МВМ Лисичанського МВ УМВС України в Луганській області зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку із проведенням антитерористичної операції позивач залишила місце свого проживання та переїхала до м. Хмельницький, Хмельницької області, що підтверджується копією довідки від 20.07.2014 року №6825-100140 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

06 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради з заявою про призначення адресної допомоги, особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

16.08.2019 року комісією з питань надання населенню субсидій на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг прийнято рішення не призначати щомісячну адресну допомогу ОСОБА_1 з 06.08.2019 року. Підстава прийняття рішення про припинення допомоги - абз. 2 п. 2 «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505, а саме, у зв`язку з відсутністю м. Лисичанськ Луганської області у переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наведене нижче.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб» внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до частини 1 та 2 статті 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішнього переміщення осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

З аналізу зазначеної норми вбачається, що статус внутрішньо переміщеної особи підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) визначений Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 № 505 (далі - Порядок №505).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно до пункту 3 Порядку № 505, грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах:

для осіб, які отримують пенсію, та інших осіб, які досягли пенсійного віку (крім осіб з інвалідністю), дітей, осіб, які досягли 18-річного віку та продовжують навчання за денною формою в закладах освіти, що забезпечують здобуття повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної) або вищої освіти, до закінчення таких закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї);

для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність;

для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку (п.5 Порядку № 505 ).

Пункт 8 Порядку № 505 передбачає, що уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім`ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім`ї.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що законодавством передбачено право позивача, як внутрішньо переміщеної особи яка стоїть на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення отримати грошову допомогу з дня звернення з заявою за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно.

Однак, відповідач відмовив позивачу у призначенні щомісячної адресної допомоги з 06.08.2019, у зв`язку з відсутністю м. Лисичанськ Луганської області у переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України ''Про боротьбу із тероризмом'', передбачено, що район проведення антитерористичної операції - визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Наказом Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 7 жовтня 2014 року № 33/6/а, визначено такі райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення: Донецька і Луганська області - з 07 квітня 2014 року; Харківська область - з 07 квітня 2014 року до 14 вересня 2014 року.

Даний наказ чинний на теперішній час, відповідно до вказаного наказу районами проведення АТО визначені Донецька та Луганська області (без виключень). Із цього вбачається, що всі населенні пункти Донецької та Луганської областей є районами проведення АТО.

Згідно ст. 1 Закону України ''Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції'' період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

м. Лисичанськ Луганської області вітсутнє у Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, який затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085-р (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 лютого 2018 р. N 79-р).

Разом з тим, м. Лисичанськ Луганської області входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція відповідно до Переліку, який затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 р. N 1275 (в редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 23 січня 2019 р. N 28-р).

Враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що відсутність м. Лисичанськ Луганської області у Переліку № 1085-р не позбавляє позивача, як особу, яка перемістилась з території проведення антитерористичної операції та перебуває на обліку у відповідача, як внутрішньо переміщена особа права на отримання адресної допомоги за місцем тимчасового проживання.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскільки на теперішній час м. Лисичанськ згідно затвердженого переліку є територією, де проводилася антитерористична операція, тому відповідачем - Управлінням праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради протиправно відмовлено позивачу у призначенні щомісячної адресної допомоги з 06.08.2019.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №415/1741/17.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними конкретними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування, суд дійшов висновку, що в позовній заяві наведені обставини, які підтверджуються достатніми доказами, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог, а отже, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії, викладене в протоколі від 16.08.2019 року №13, в частині відмови ОСОБА_1 у призначенні адресної допомоги з 06.08.2019 року та зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради нарахувати та виплатити ОСОБА_1 адресну допомогу з 06.08.2019 року згідно Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінетів Міністрів України від 08 червня 2016 року №365.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради судові витрати в сумі 384,20грн за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 .

Стягнути з Виконавчого комітету Хмельницької міської ради судові витрати в сумі 384,20грн за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 18 грудня 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідачі:Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради (вул. Проскурівського підпілля, 32, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 03198563) Виконавчий комітет Хмельницької міської ради в особі комісії з розгляду питань надання населенню субсидій на відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг (вул. Гагаріна, 3, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29001 , код ЄДРПОУ - 04060772)

Головуючий суддя П.М. Майстер