Справа № 640/18934/19
Суддя: Шулежко В.П.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 грудня 2019 року № 640/18934/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шулежка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Баррель Груп» до Державної податкової служби України, Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство з обмеженою відповідальністю «Баррель Груп» (далі - позивач, ТОВ «Баррель Груп») з позовом до Державної податкової служби України (далі - відповідач 1), Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач 2), в якому, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просить:

визнати протиправними та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації Головного управління ДФС у м. Києві від 06.09.2019 №1270337/39354001, №1270335/39354001, №1270342/39354001, №1270338/39354001, №1270336/39354001, №1270340/39354001, №1270339/39354001, №1270341/39354001;

зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні від 09.08.2019 № 28, від 13.08.2019 № 38, від 15.08.2019 №43, від 14.08.2019 № 40, від 13.08.2019 № 39, від 12.08.2019 № 36, від 09.08.2019 № 27, від 12.08.2019 № 35 датою їх подання.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що ним у встановленому законодавством порядку складено та направлено до контролюючого органу податкові накладні, реєстрація яких необґрунтовано була зупинена та запропоновано надати пояснення та/або копії документів. Позивач вказав на те, що на підтвердження показників, зазначених у податкових накладних надані усі необхідні первинні документи, а також відповідачу надані пояснення щодо здійснення господарських операцій. Однак, комісією прийнято рішення про відмову в прийнятті податкових накладних, які на думку позивача є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.10.2019 відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05.12.2019 прийнято заяву про зміну позовних вимог, залучено до участі у справу в якості другого відповідача - Головне управління ДФС у м. Києві.

Відповідачі відзиву на позовну заяву не подали.

Враховуючи предмет і підстави позову, а також положення статей 12, 257, 262 КАС України, суд розглядає адміністративну справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Баррель Груп» зареєстровано як юридичну особу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ідентифікаційний код 39354001. Основним видом діяльності товариства є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами.

Між позивачем (Постачальник) та TOB «Грін Хаус Ойл» (Покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів № 24/05/2019-21 від 24.05.2019, за умовами якого TOB «Баррель Груп» взяло на себе зобов`язання поставити на користь TOB «Грін Хаус Ойл» нафтопродукти.

Поставка нафтопродуктів на користь TOB «Грін Хаус Ойл» підтверджується видатковими накладними від 12.08.2019 № 68 та № 69, від 13.08.2019 № 71 та № 72, від 17.08.2019 № 76 та № 78, від 19.08.2019 № 83 та № 86, від 21.08.2019 № 87.

Оплата за поставлені нафтопродукти підтверджується платіжними дорученнями від 09.08.2019 № 78, від 14.08.2019 № 80, від 15.08.2019 № 87 та карткою рахунку 361.

Зазначені нафтопродукти, які TOB «Баррель Груп» поставило на користь TOB «Грін Хаус Ойл» придбані імпортовані з Республіки Білорусь, що підтверджується відповідною митною декларацією та платіжними дорученнями в іноземній валюті від 16.08.2019 № 10, від 19.08.2019 № 11, від 21.08.2019 №12, від 22.08.2019 №13, від 23.08.2019 №14, від 03.09.2019 №15, згідно яких підтверджується сплата на користь NEOTRADE SIA компанією TOB «Баррель Груп» за імпортовані нафтопродукти.

Також, на виконання зазначених договірних зобов`язань по договору поставки нафтопродуктів № 24/05/2019-21 від 24.05.2019 позивачем виписано податкові накладні від 09.08.2019 № 28, від 13.08.2019 № 38, від 14.08.2019 № 40, від 15.08.2019 № 43.

Між позивачем (Постачальник) та TOB «Браво Енерджи» (Покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів № 24/05/2019-16 від 24.05.2019, за умовами якого TOB «Баррель Груп» взяло на себе зобов`язання поставити на користь TOB «Браво Енерджи» нафтопродукти.

Поставка нафтопродуктів на користь TOB «Браво Енерджи» підтверджується видатковими накладними від 08.08.2019 №65, від 12.08.2019 № 67, від 14.08.2019 № 74, від 17.08.2019 № 77, від 17.08.2019 № 80, від 19.08.2019 № 84, від 23.08.2019 № 92.

Зазначені нафтопродукти, які TOB «Баррель Груп» поставило на користь TOB «Браво Енерджи» придбані імпортовані з Республіки Білорусь, що підтверджується відповідною митною декларацією та платіжними дорученнями в іноземній валюті від 14.08.2019 № 8, від 15.08.2019 № 9, від 16.08.2019 № 10, від 19.08.2019 №11, від 21.08.2019 № 12, від 22.08.2019 № 13, від 23.08.2019 № 14, від 03.09.2019 № 15, від 09.09.2019 № 16, згідно яких підтверджується сплата на користь NEOTRADE SIA компанією TOB «Баррель Груп» за імпортовані нафтопродукти.

Оплата на поставлені нафтопродукти підтверджується платіжними дорученнями від 30.07.2019 № 68, від 08.08.2019 № 73 та карткою рахунку 361.

Також, на виконання зазначених договірних зобов`язань по договору поставки нафтопродуктів №24/05/2019-16 від 24.05.2019 виписано податкові накладні від 09.08.2019 № 27, від 12.08.2019 № 35.

Між позивачем (Постачальник) та TOB «Марсєл Енерджі Україна» (Покупець) укладено договір поставки нафтопродуктів № 24/05/2019-6 від 24.05.2019, за умовами якого TOB «Баррель Груп» взяло на себе зобов`язання поставити на користь TOB «Марсєл Енерджі Україна» нафтопродукти.

Поставка нафтопродуктів на користь TOB «Марсєл Енерджі Україна» підтверджується видатковими накладними від 12.08.2019 №70, від 13.08.2019 №73.

Зазначені нафтопродукти, які TOB «Баррель Груп» поставило на користь TOB «Браво Енерджи» придбані імпортовані з Республіки Білорусь, що підтверджується відповідною митною декларацією та платіжними дорученнями в іноземній валюті від 16.08.2019 № 10, від 19.08.2019 № 11, від 21.08.2019 № 12, згідно яких підтверджується сплата на користь NEOTRADE SIA компанією TOB «Баррель Груп» за імпортовані нафтопродукти.

Оплата на поставлені нафтопродукти підтверджується платіжними дорученнями від 30.08.2019 № 4153, від 30.08.2019 № 4156 та карткою рахунку 361.

Також, на виконання зазначених договірних зобов`язань по договору поставки нафтопродуктів №24/05/2019-6 від 24.05.2019 виписано податкові накладні від 12.08.2019 № 36, від 13.08.2019 № 39.

Відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України ТОВ «Баррель Груп» вище зазначені податкові накладні від 09.08.2019 № 28, від 13.08.2019 № 38, від 14.08.2019 № 40, від 15.08.2019 № 43, від 09.08.2019 № 27, від 12.08.2019 № 35, від 12.08.2019 № 36, від 13.08.2019 № 39 та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За наслідками обробки податкових накладних, контролюючий орган надіслав позивачу квитанції №1, відповідно до яких податкові накладні прийнято органом фіскальної служби, але реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинено. Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація вказаних податкових накладних зупинена у зв`язку з відповідністю податкових накладних підпункту 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

У цих же квитанціях позивачу запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

На підтвердження здійснення вказаних господарських операцій, позивачем направлено до ДФС повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено.

Комісією Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення від 06.09.2019 №1270337/39354001, №1270335/39354001, №1270342/39354001, №1270338/39354001, №1270336/39354001, №1270340/39354001, №1270339/39354001, №1270341/39354001 про відмову в реєстрації податкових накладних від 09.08.2019 № 28, від 13.08.2019 № 38, від 14.08.2019 № 40, від 15.08.2019 № 43, від 09.08.2019 № 27, від 12.08.2019 № 35, від 12.08.2019 №36, від 13.08.2019 №39.

Підставою прийняття такого рішення стало ненадання платником податку: договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них; договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операцій; первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями позивачем подано скарги до Державної податкової служби України.

Рішеннями Державної податкової служби України від 19.09.2019 № 38152/39354001/2, № 38151/39354001/2, №38145/39354001/2, № 38144/39354001/2, № 38143/39354001/2, № 38142/39354001/2, № 38141/39354001/2, № 38120/39354001/2 залишено скаргу позивача без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних без змін.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають в процесі складення та реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, регулюються зокрема положеннями статті 201 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Положеннями пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» (далі - Порядок №1246) податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Відповідно до пункту 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування: реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами: відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Наведені норми дають підстави для висновку, що законодавець встановлює перелік обов`язкової для фіксації в рамках квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної інформації. Без деталізації такого роду інформації відповідна квитанція не може вважатися належним чином оформленою. При цьому, квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної повинна фіксувати: 1) порядковий номер та дату складення податкової накладної; 2) конкретний критерій або ж критерії, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; 3) пропозицію про надання платником податків пояснень та/або перелік конкретних документів, що є достатніми для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної.

Положеннями пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

При цьому, зазначені норми податкового законодавства кореспондуються і з положеннями Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 (далі - Порядок №117).

Згідно з пунктом 5 Порядку №117 податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

При цьому, відповідно до пункту 10 Порядку №117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Відповідно до вимог пунктів 12 та 13 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД/послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно з вимогами пункту 14 Порядку №117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Пунктом 15 Порядку №117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних/розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Пунктом 16 Порядку № 117 визначено, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Згідно з вимогами пунктів 18-20 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до вимог пункту 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначена Порядком №117 (додаток 2 до Порядку).

Форма такого рішення передбачає, що у разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано, повинні бути підкресленими, тобто конкретно вказані.

В оскаржуваних рішеннях зазначено, що позивачем не надано:

договорів, зокрема зовнішньоекономічних контрактів, з додатками до них;

договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операцій;

первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних;

розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків;

документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як встановлено судом, позивачем надано контролюючому органу повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій, за результатами здійснення яких складені податкові накладні, реєстрацію яких зупинено, зокрема договори поставки, видаткові накладні, платіжні доручення, картки рахунків, докази придбання реалізованого товару.

З матеріалів справи вбачається, що позивач здійснив закупівлю нафтопродуктів у постачальника компанії NEOTRADE SIA, Республіка Білорусь, що підтверджується відповідним контрактом та платіжними дорученнями в іноземній валюті. Поставка нафтопродуктів також підтверджена відповідними договорами, видатковими накладними, а також надано картки рахунку 361 із зазначенням відповідних покупців. Перевезення нафтопродуктів здійснювалось залізничним транспортом згідно до договору, укладеного позивачем з ПАТ «Укрзалізниця».

Позивач має ліцензію на перевезення небезпечних вантажів залізничним транспортом та ліцензію на торгівлю нафтопродуктами.

Крім того, позивач з метою зберігання та зливу нафтопродуктів укладено договори відповідального зберігання.

Проте рішеннями комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення від 06.09.2019 №1270337/39354001, №1270335/39354001, №1270342/39354001, №1270338/39354001, №1270336/39354001, №1270340/39354001, №1270339/39354001, №1270341/39354001 відмовлено у реєстрації податкових накладних від 09.08.2019 № 28, від 13.08.2019 № 38, від 14.08.2019 № 40, від 15.08.2019 № 43, від 09.08.2019 № 27, від 12.08.2019 № 35, від 12.08.2019 № 36, від 13.08.2019 № 39 та вказано на ненадання платником податків відповідних первинних документів.

Однак в цих рішеннях не визначено (не підкреслено, як того вимагає типова форма рішення), які саме первинні документи не надано платником податків, не зазначено які можливо документи складені з порушенням законодавства та/або яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Більш того, як зазначив позивач, що не заперечується відповідачами, у той самий період позивачем подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні № 14 та № 15, по яким контролюючим органом прийнято позитивні рішення про їх реєстрацію.

Зокрема, податкова накладна №15, складена за результатами здійснення господарських операцій з контрагентом TOB «Браво Енерджи», була зареєстрована, а в реєстрації податкових накладних № 27 та № 35 по тому самому контрагенту відповідачем 2 відмовлено і відповідно скарги - залишені без задоволення.

Крім того, зі змісту квитанцій вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкових накладних критеріям ризиковості платника податку, визначених пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Суд зауважує, що зазначені Критерії ризиковості платника податку викладені у листах контролюючого органу і мають рекомендаційний характер, в першу чергу, для контролюючого органу під час здійснення перевірки податкових накладних/розрахунків коригування на відповідність ознакам ризиковості здійснення операцій.

Водночас, пункт 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків містить у собі визначення двох різних критеріїв, а саме:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у ПН/РК, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку обсягу різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих ПН/РК, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у ПН/РК, зареєстрованих з 01 січня 2017р. в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VІ Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Виходячи з викладеного, можна дійти висновку про те, що, здійснюючи моніторинг ПН/РК, контролюючі органи зобов`язані, у разі зупинення реєстрації ПН/РК, у Квитанції №1 зазначати конкретний вид із двох вищенаведених критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації ПН/РК, який встановлений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567. При цьому, від чіткого визначення контролюючим органом ДФС конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків, визначених у п. 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків Наказу №567 залежить можливість надання платником податку вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної.

Натомість, головною рисою індивідуальних актів є їхня конкретність (гранична чіткість), а саме: чітке формулювання конкретних юридичних волевиявлень суб`єктами адміністративного права, які видають такі акти; розв`язання за їх допомогою конкретних, а саме індивідуальних, справ або питань, що виникають у сфері державного управління; чітка визначеність адресата, конкретної особи або осіб; виникнення конкретних адміністративно- правових відносин, обумовлених цими актами; чітка відповідність такого акту нормам чинного законодавства.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

З даного приводу суд зазначає, що контролюючим органом грубо порушено не тільки принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а і норми пункту 13 Порядку №117, оскільки ним не зазначено у квитанціях конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі якого здійснено зупинення реєстрації спірних податкових накладних.

Такий висновок суду базується на тому, що контролюючим органом у квитанціях зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критерію ризиковості платника податку, визначених пп.1.6 п.1 Критеріїв.

Натомість, як принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, так і положення пункту 13 Порядку №117 вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем надіслано по вказаним господарським операціям до контролюючого органу копії первинних документів, що підтверджують реальність господарської операції, за результатом яких виписані спірні податкові накладні.

Водночас, контролюючий орган обмежився лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, не зазначивши які саме документи не подані і що вони мали б підтвердити або спростувати. Також відповідачем 2 не було спростовано фактичне виконання спірних операцій, тобто не виконано обов`язок доказування правомірності своїх рішень в межах спірних правовідносин.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 23 жовтня 2018 року у справі №822/1817/18 зазначив, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт відповідних Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Крім того, відповідачами також не надано суду ані самого протоколу засідання Комісії, ані переліку платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості, ані матеріалів, на підставі яких платника податків віднесено до такого переліку.

Разом з тим, прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що контролюючим органом безпідставно зупинено реєстрацію податкових накладних від 09.08.2019 № 28, від 13.08.2019 № 38, від 14.08.2019 № 40, від 15.08.2019 № 43, від 09.08.2019 № 27, від 12.08.2019 № 35, від 12.08.2019 № 36, від 13.08.2019 № 39. Як наслідок недотримання контролюючим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації податкових накладних щодо оформлення квитанцій прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації податкових накладних, також є протиправними.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 06.09.2019 №1270337/39354001, №1270335/39354001, №1270342/39354001, №1270341/39354001, №1270338/39354001, №1270336/39354001, №1270340/39354001, №1270339/39354001 про відмову в реєстрації податкових накладних від 13.08.2019 № 38, від 09.08.2019 № 28, від 14.08.2019 № 40, від 12.08.2019 № 36, від 12.08.2019 № 35, від 09.08.2019 № 27, від 15.08.2019 № 43, від 13.08.2019 № 39 є необґрунтованими, протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини четвертої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Тобто законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкта владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження).

При цьому, суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені в рішенні від 01.07.2003 по справі «Суомінен проти Фінляндії», відповідно до яких суд зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року).

Крім того, щодо визначеного способу захисту свого права, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Окрім того, Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Визнання протиправними та скасування рішень комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про відмову в реєстрації спірних податкових накладних не гарантують позивачу повний судовий захист його порушеного права.

В контексті зазначеного, суд вважає, що для прийняття рішення про реєстрацію зазначених податкових накладних виконано всі умови, визначені законом, і прийняття відповідного рішення у даному випадку не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Матеріалами справи встановлено, що у зв`язку із прийняттям оскаржуваних рішень вказані податкові накладні фактично не були зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, тому дані накладні не можуть вважатись прийнятими та зареєстрованими (операційним днем), днем коли вони були надіслані до контролюючого органу, навіть враховуючи скасування оскаржуваних рішень про відмову в їх реєстрації в ЄРПН.

З огляду на викладене, а також з метою ефективного, повного та належного захисту порушених прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні від 09.08.2019 № 28, від 13.08.2019 № 38, від 14.08.2019 № 40, від 15.08.2019 № 43, від 09.08.2019 № 27, від 12.08.2019 № 35, від 12.08.2019 № 36, від 13.08.2019 № 39, датою їх фактичного подання.

В даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в ЄРПН спірні податкові накладні датою їх фактичного подання є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідачами, як суб`єктами владних повноважень, не доведено правомірності винесення оскаржуваних рішень.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів на підтвердження обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги.

З урахуванням викладеного, системно проаналізувавши положення чинного законодавства України та надавши оцінку доказам, наявним у матеріалах справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Беручи до уваги положення частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягають стягненню здійсненні ним судові витрати солідарно з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 72-77, 139, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Баррель Груп» (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів , буд. 28-Б, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у м. Києві, яка приймає рішення про реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 06.09.2019 №1270337/39354001, №1270335/39354001, №1270342/39354001, №1270341/39354001, №1270338/39354001, №1270336/39354001, №1270340/39354001, №1270339/39354001, про відмову в реєстрації податкових накладних від 13.08.2019 № 38, від 09.08.2019 № 28, від 14.08.2019 № 40, від 12.08.2019 № 36, від 12.08.2019 № 35, від 09.08.2019 № 27, від 15.08.2019 № 43, від 13.08.2019 № 39.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, складені товариством із обмеженою відповідальністю «Баррель Груп», від 13.08.2019 № 38, від 09.08.2019 № 28, від 14.08.2019 № 40, від 12.08.2019 № 36, від 12.08.2019 № 35, від 09.08.2019 № 27, від 15.08.2019 № 43, від 13.08.2019 № 39, датою їх фактичного подання.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Баррель Груп» (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів , буд. 28-Б, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 7684,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Баррель Груп» (01103, м. Київ, бул. Дружби Народів , буд. 28-Б, ) понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 7684,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя В.П. Шулежко