Справа № 653/4218/19
Суддя: Берлімова Ю. Г.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 653/4218/19
Провадження № 2-а/653/110/19
РІШЕННЯ

іменем України

09 грудня 2019 року м. Генічеськ

Генічеський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Берлімової Ю.Г.

за участю секретаря Волвенко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Генічеськ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі молодшого лейтенанта поліції Козлюк Романа Васильовича про оскарження постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 1 батальйону 1 роти відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі молодшого лейтенанта поліції Козлюк Романа Васильовича про оскарження постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Позовні вимоги мотивує тим, що 15 листопада 2019 року поліцейським ОСОБА_2 .В. було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, серії ЕАК № 1750518, згідно якої позивача притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 425 грн.

Вважає винесену постанову незаконною, оскільки 15 листопада 2019 року позивач рухався на транспортному засобі в напрямку м. Генічеськ, на 1 км шляху Р47 був зупинений відповідачем за те, що нібито рухався без ввімкнутого світла фар. На пропозицію позивача перевірити те, що світло фар на його автомобілі ввімкнуто, відповідач погодився та переконався, що світло ввімкнуто. Після цього, незважаючи на те, що ОСОБА_1 не порушив ПДР, поліцейський вимагав пред`явити свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та посвідчення водія. Позивач пред`явив вказані документи та відповідач почав складати постанову. Вважає, що постанову було винесено з порушенням процедури, а саме без попередження, що розмова фіксується на бодікамеру, не попереджено про початок розгляду справи, відмовлено у наданні доказів правопорушення, не зачитано прав та обов`язків, не оголошено посадової особи, яка розглядає справу, проігноровані клопотання. Вважає, що вказане свідчить про халатне відношення відповідача до розгляду справи, а також порушує право особи на захист. Крім того вказує, що відсутні підстави для накладення на нього штрафу, оскільки за керування транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар з 01 жовтня по 01 травня поза населеним пунктом настає відповідальність, передбачена ст. 125 КУпАП у вигляді попередження.

Просить визнати дії відповідача протиправними, скасувати вищевказану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 був відсутнім. Надав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи провести за його відсутністю, у порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Відповідач інспектор 1 батальйону 1 роти відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі молодшого лейтенанта поліції Козлюк Р.В. в судовому засіданні був відсутнім. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома що у відповідності до положень ч. 1 ст. 205 КАС України не перешкоджає розгляду справи по суті.

Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши представлені суду письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами по справі належну правову оцінку, суд доходить висновку про задоволення заявленого позову з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на ненадання відповідачем відповідних доказів, суд вирішує справу на підставі наявних доказів відповідно до вимог ч. 5 ст. 77 КАС України.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1750518 від 15 листопада 2019 року, складену інспектором 1 батальйону 1 роти відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі молодшим лейтенантом поліції Козлюк Р.В. 15 листопада 2019 року о 13:48 годині ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Camry, номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі Р47 без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив вимоги п. 9.8 Правил дорожнього руху (з 01 жовтня по 01 травня на транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкненні денні ходові вогні або ближнє світло фар), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. На ОСОБА_1 цією постановою накладене адміністративне стягнення - штраф 425 грн.

Стаття 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

Так, відповідальність за частиною другою вищевказаної статті настає за, зокрема, порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандарті в.

Пункт 9.8 Правил дорожнього руху України встановлює, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Суд наголошує, що обвинувачення повинно бути конкретним, оскільки обвинувачена особа, реалізує своє право на захист від пред`явленого їй конкретного обвинувачення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено те, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У висновках, зробленими ЄСПЛ у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд зазначає, що постанова про адміністративне правопорушення не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Дані норми вказують на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватися вимог ст. 283 КУпАП, яка вказує, що постанова виноситься лише за результатами розгляду справи.

Разом з тим, в ході дослідженого відеозапису з місця події судом встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач проігнорував та порушив вимоги щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачені пунктом 9 Розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена Наказом МВС України № 1395 від 7 листопада 2015 року.

Всупереч цього, зупинивши позивача, який заперечував проти порушення ним п. 9.8 ПДР України, поліцейський перевірив чи ввімкнене ближнє світло транспортного засобу та погодився із цим. Попри це, вказавши, що під час руху ближній світ не працював, не навів жодних доказів на підтвердження цього, не дослідив докази під час розгляду справи.

Також поліцейський відмовив позивачу у розгляді клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, доказами на підтвердження вчинення ним правопорушення, вказавши, що ознайомитись із ними особа зможе під час оскарження постанови в суді.

Слід також наголосити на тому, що всупереч існуючому порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, поліцейський роз`яснив права особи, що притягається до відповідальності лише після її зауваження, а також вже після пропозиції особі надати пояснення.

Відповідач, на якого законом покладено обов`язок щодо збирання доказів правопорушення та на якого покладений обов`язок доказування правомірності свого рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не надав суду докази, які свідчать про наявність події правопорушення, що були підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не надані та не були дослідженні такі докази під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання оскаржуваної постанови.

Одночасно, сама по собі постанова про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту".

Таким чином, суд наголошує, що винесення постанови із порушенням порядку розгляду справи призвело до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, скоєння ОСОБА_1 оскаржуваного адміністративного правопорушення є недоведеним, а тому притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом винесення спірної постанови не може вважатися законним і обґрунтованим.

Внаслідок цього, оскаржувана постанова, як така, що винесена з грубим порушенням норм матеріального і процесуального права підлягає скасуванню як незаконна, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст. ст. ст. 5, 6, 77, 241-250,286 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 1 роти відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополі молодшого лейтенанта поліції Козлюк Романа Васильовича про оскарження постанови щодо притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Визнати незаконною постанову серії ЕАК № 1750518 від 15 листопада 2019 року, винесену в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 та скасувати її.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Генічеський районний суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова