Справа № 240/10112/19
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2019 року м. Житомир справа № 240/10112/19

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Єфіменко О.В.,

секретар судового засідання Магдич В.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача Паламарчука О.В., Гриценка Я.А.,

представника відповідача Стасюк І.Я.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу,

встановив:

22.08.2019 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 у якій він просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області №675 від 06.06.2019 стосовно накладення на ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Житомирській області №89 о/с від 07.06.2019 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в органах поліції;

- поновити ОСОБА_1 на посаді дільничного офіцера поліції Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 грошове утримання за час вимушеного прогулу.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з лютого 2018 року проходив службу на посаді дільничного офіцера поліції Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області, однак, у зв`язку із наявним фактом перебування його у статусі обвинуваченого у кримінальному провадженні, наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області №84 о/с від 30.05.2019 та ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06.06.2019 його відсторонено від посади та виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування. Зазначає, що в подальшому відповідачем прийнято рішення про накладення на нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та наказом №89 о/с від 07.06.2019 він був звільнений зі служби в поліції. Наголошує, що з оскаржуваними наказами, не ознайомлений по даний час, трудову книжку не отримав та остаточно не проведено з ним розрахунку.

Позивач вважає, вказані дії відповідача протиправними, а накази про накладення дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби в поліції такими, що підлягають скасуванню, оскільки перебування його в статусі обвинуваченого у кримінальному провадженні не може свідчити про наявність його вини у скоєнні дисциплінарного проступку, так як наявність чи відсутність вини може бути встановлена лише вироком суду, який набрав законної сили, в межах кримінального провадження.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 13.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрите провадження в адміністративній справі та встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позов.

Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 22.10.2019.

04.10.2019 від представника відповідача надійшов до суду відзив на позовну заяву (а.с.40-53), у якому останній просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку із його безпідставністю, оскільки, позивач не передбачив негативні наслідки для авторитету Національної поліції України та не утримався від протиправних дій, що виразилося у вимаганні та отриманні неправомірної вигоди.

Стверджує, що у період з лютого по травень 2019 року, працюючи на посаді дільничного офіцера поліції сектору превенції Олевського відділення поліції Коростенського ВП ГУНП та використовуючи своє службове становище, за попередньою змовою з лейтенантом поліції ОСОБА_2 вимагав і отримував неправомірні вигоди від приватного підприємця ОСОБА_3 за непроведення об`єктивних перевірок під час здійснення ним підприємницької діяльності, неприйняття рішень відповідно до чинного законодавства, тобто, невжиття заходів за наслідками їх проведення, у тому числі щодо притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності. Представник відповідача, наголошує, що відносно позивача за час його служби неодноразово проводились перевірки та службові розслідування та стосовно нього застосовувалися чотири дисциплінарних стягнення, зокрема, зауваження, сувора догана, попередження про неповну службову відповідність, звільнення з посади.

Ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати, занесеної секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 22.10.2019, продовжено підготовче засідання у справі на 30 днів та розгляд справи відкладено на 14.11.2019 (а.с.108).

Відповідно до ухвал суду винесених без виходу до нарадчої кімнати, занесених секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 14.11.2019, - у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду відмовлено, так як судом встановлено, що позивача не було ознайомлено належним чином із спірними наказами; у задоволенні клопотання про виклик та допит свідків та огляд дисків у засіданні відмовлено, так як обставини, які вони можуть встановити не підтверджують належне повідомлення позивача з спірними наказами, так як вчинені не спосіб передбачений чинним законодавством; закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 05.12.2019 (а.с.125).

Позивач та його представники в судовому засіданні адміністративний позов підтримали, просили позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, з підстав викладених в адміністративному позові та наданих письмових доказів.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечила, просила у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення сторін, які беруть участь у справі та дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, в тому числі дослідивши дії відповідача щодо правильності та дотримання процедури прийняття спірного наказу, дійшов наступних висновків.

Встановлено, що з лютого 2018 року ОСОБА_1 проходив службу на посаді дільничного офіцера поліції Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області №84 о/с від 30.05.2019 року позивача відсторонено від посади та виконання службових обов`язків на період проведення службового розслідування (а.с.57).

Разом з тим, ухвалою Хмельницького міськрайоннного суду Хмельницької області від 06.06.2019 позивача відсторонено від посади дільничного офіцера поліції Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області до 26.07.2019 у зв`язку з перебуванням з 31.05.2015 в статусі обвинуваченого у кримінальному провадженні №0000205 передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України (а.с.10). Відсторонення від займаної позивачем посади продовжено до 29.09.2019, про що свідчить ухвала Хмельницького міськрайоннного суду Хмельницької області від 24.07.2019 (а.с. 11).

На підставі винесеного ГУ Національної поліції України в Житомирській області наказу №670 від 30.05.2019 посадовими особами проведено службове розслідування за фактом внесення відомостей до ЄРДР №0000205 від 21.03.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за результатами якого складено висновок про вчинення дисциплінарного проступку позивачем.

У зв`язку із чим, відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області № 675 від 06.06.2019, прийнято рішення про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції (а.с.89-91).

Наказом Головного управління Національної поліції в Житомирській області № 89 о/с від 07.06.2019 ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції.

Підставою для винесення оскаржуваних наказів слугував висновок про результати службового розслідування за фактом внесення відомостей до ЄРДР №0000205 від 21.03.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України від 06.06.2019 (а.с.82-91), яке проведене на підставі рапорту заступника начальника управління ВІО УКЗ ГУНП в Житомирській області підполковника поліції Бондарчука М.М. від 30.05.2019 (а.с.56) про внесення слідчими управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Хмельницький відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000205 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України та наказу ГУ Національної поліції в Житомирській області про призначення розслідування та дисциплінарної комісії №670 від 30.05.2019.

Позивач вважає, що накази про застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції та про звільнення його зі служби в поліції є протиправним та такими, що підлягають скасуванню, а свої права та законні інтереси порушеними, оскільки факт затримання та повідомлення про підозру у кримінальному провадженні не свідчить про вчинення дисциплінарного проступку та порушення Присяги працівника поліції, а тому підстави для його звільнення відсутні.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом України "Про Національну поліцію України" від 2 липня 2015 року №580-VIII (в редакції, чинній на момент винесення спірного наказу, далі - Закон №580-VIII).

Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку (ч.1 ст.1 Закону №580-VIII).

Основні обов`язки поліцейського визначені статтею 18 Закону №580-VIII.

Зокрема, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначено Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15 березня 2018 року №2337-VIII (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Статут).

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Частиною першою статті 1 Статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до положень статті 12 Статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Дисциплінарне стягнення та його види визначенні ст.13 Статуту.

Аналіз наведених положень є підставою для висновку про те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Статтею 14 Статуту закріплено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків (ч.2 ст.14 Статуту).

Згідно з п.3 ст.14 цього Статуту, службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку (п.4 ст.14 Статуту).

Поряд з цим, ч.7 ст.19 Статуту врегульовано, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції ухвалу.

Так, як свідчать матеріали справи, наказом тво начальника ГУНП у Житомирській області №670 від 30.05.2019 призначено службове розслідування, в тому числі, стосовно дільничного офіцера поліції сектору превенції Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції ГУНП лейтенанта поліції Талаха О.М. за фактом внесення відомостей по ЄРДР за №0000205 від 21.03.2019 (а.с.55).

В подальшому, за результатами вказаного розслідування, складено висновок від 06.09.2019 (а.с.14-22). В якому встановлено факт скоєння, в тому числі, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, який виразився, як зазначено у висновку, у порушенні ними вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» в частині недотримання Присяги поліцейського, п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині бути вірним Присязі поліцейського, п. 3 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині запобігати вчиненню правопорушень, п. 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині утримання від дій, які підривають авторитет Національної поліції України, у зв`язку із чим, дисциплінарною комісією застосовано до позивача дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Під час проведення службової перевірки, встановлено, що за результатами проведення комплексу заходів та слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, 21.03.2019 задокументовано факт отримання позивачем неправомірної вигоди від ОСОБА_3 у розмірі 2700 грн за непроведення перевірок, не вжиття заходів реагування за наслідками їх проведення, не притягнення до кримінальної та адміністративної відповідальності під час здійснення підприємницької діяльності, яка полягає у купівлі-продажі, доставці лісо-пиломатеріалів (дров) на території Олевського району Житомирської області та випалювання деревного вугілля в урочищі «Осне», розташованого поблизу с.Варварівка Олевського району Житомирської області, у зв`язку із чим, 21.03.2019 слідчим управлінням Територіального управління Державного бюро розслідувань внесено відомості до ЄРДР №0000205 від 21.03.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України. Позивачу 31.05.2019 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного правопорушення.

Слід відмітити, що висновок службового розслідування свідчить про те, що в ньому не зазначено будь-яких інших дисциплінарних проступків, аніж ті, які стали підставою для внесення відомостей до ЄРДР №0000205 від 21.03.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України.

Тобто, факт внесення відомостей до ЄРДР №0000205 від 21.03.2019 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України слугував підставою для проведення службового розслідування щодо позивача, а в результаті звільнення позивача зі служби в органах поліції.

Щодо прийнятого рішення за результатами службового розслідування та порядку його виконання посадовими особами суд зазначає наступне.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування передбачена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженим Наказом МВС України від 07.11.2018 року №893 (далі - Порядок №893).

Пунктом 1 розділу V Порядку №893 передбачено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до п.2 розділу V Порядку №893, службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (п.3 Порядку №893 ).

Відповідно до ч.1 ст.16 Статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Частиною 2 ст. 16 Статуту передбачено, що у разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.18 Сатуту, під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Положеннями ч.3 ст.18 цього ж Статуту визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування.

Відповідно до положень п.1-2 розділу VIІ Порядку №893 у разі, якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, ЗВО та особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), ЗВО за місцем проходження служби зазначеним поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи.

Аналіз викладених норм дає підстави вважати, що наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення безпосередньо в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції за місцем проходження служби зазначеним поліцейським, особисте ознайомлення поліцейського з вказаним наказом здійснюється безпосередньо кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи).

Як вказує позивач в обґрунтування своєї позиції, з оскаржуваними наказами не був ознайомлений в порядку передбаченим чинним законодавством.

А тому, ключовим моментом у даних спірних відносинах, є виконання наказу про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді звільнення з військової служби.

Як свідчать матеріали справи, позивач відмовився ознайомлюватися з наказом ГУ Національної поліції в Житомирській області № 675 від 06.06.2019 «Про застосування дисциплінарних стягнень» та наказом ГУ Національної поліції в Житомирській області №89 о/с від 07.06.2019 «По особовому складу», а також отримувати трудову книжку та військовий квиток, про що 07.06.2019 старшим інспектором ВІОС УКЗ ГУНП Медведєвим Р . Г. та інспектором ВІОС УКЗ ГУНП ОСОБА_6 за місцем проживання позивача ( АДРЕСА_1 ,) у присутності т.в.о. начальника Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП Зозулі О.М., начальника сектору превенції Олевського ВП Коростенського ВП ГУНП Ничипорчука А.В. складений акт про відмову в ознайомленні із наказами (а.с.102).

Таким чином, уповноважені особи мали на меті ознайомити позивача із оскаржуваними наказами за місцем його проживання, що у свою чергу є порушенням норм Порядку №893. Оскільки нормами такого порядку прямо передбачено виконання наказу про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення шляхом його оголошення особі та його ознайомлення з таким наказом, безпосередньо за місцем проходження служби таким поліцейським.

Разом з тим, суд вважає необґрунтованими підстави, які слугували для застосування дисциплінарною комісією до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення та вказує, що посилання відповідача на внесення відомостей до ЄРДР №0000205 від 21.03.2019 та наявність підозри у вчиненні позивачем кримінального правопорушення, не можуть слугувати підставою для застосування такого стягнення, оскільки повідомлення про підозру та обрання запобіжного заходу в кримінальному провадженні не вказують на факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку.

Згідно з ст.62 Конституції України, ст.17 Кримінального процесуального кодексу України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Поводження з особою, вина якої у вчиненні кримінального правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має відповідати поводженню з невинуватою особою.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 7 листопада 2002 року по справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що пункт 2 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод вимагає від представників держави - насамперед суддів, що розглядають справу, але й від інших представників органів влади, щоб вони утримувалися від публічних заяв про те, що обвинувачений вчинив правопорушення, яке йому ставлять за вину, доти, доки ця вина не буде офіційно встановлена судом.

У рішенні від 10.02.1995 по справі "Аллене де Рібермон проти Франції" Європейський Суд з прав людини підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обгрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

26.09.2006 Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Грабчук проти України" зазначив, що презумпція невинуватості порушена, якщо твердження посадової особи щодо особи, обвинуваченої у вчиненні злочину, відображає думку, що особа винна, коли цього не було встановлено відповідно до закону. Цього достатньо, навіть за відсутності жодного формального висновку, що існує деяка підстава припустити, що посадова особа вважає цю особу винною. Питання, чи, порушує, твердження посадової принцип презумпції невинуватості, має бути з`ясоване у контексті тих фактичних обставин, у яких це твердження було зроблене.

Враховуючи вищевикладене та сам по собі факт повідомлення про підозру та обрання запобіжного заходу позивачеві не свідчить про скоєння ним дисциплінарного проступку та порушення Присяги працівника поліції.

Таким чином, рішення відповідача про застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення є необґрунтованим та таким, що порушує право позивача на проходження служби в поліції, а тому наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області №675 від 06.06.2019 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення підлягає скасуванню.

Як наслідок також підлягає скасуванню наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області №89 о/с від 07.06.2019 «По особовому складу» про звільнення позивача зі служби з поліції, виданий у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, а порушене право позивача підлягає захисту шляхом поновлення його на посаді дільничого офіцера поліції сектору превенції Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції в Житомирській області, тобто з якої був звільнений останній.

Враховуючи викладені обставини справи, суд дійшов висновку про те, що факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку відповідачем не доведений, а тому підстави для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби відсутні.

Окрім того, жодних доказів, які б свідчили про недотримання позивачем положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського в матеріалах службового розслідування немає. Кожне з порушень повинно бути доведено та підкріплено відповідними доказами, при цьому наявність лише загального посилання не доводить наявність такого порушення.

Щодо недотримання принципів діяльності поліцейського та вчиненні дій, не сумісних з вимогами, що висуваються до професійних та моральних якостей поліцейського, про які відповідачем зазначено у висновку службового розслідування та в наказі про застосування дисциплінарного стягнення, то суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Під такими вчинками, розуміються протиправні, винні діяння, які здійсненні поліцейським у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням.

При цьому, суд зазначає, що станом на час розгляду даної справи в матеріалах справи відсутні відомості про притягнення позивача до кримінальної відповідальності, що у свою чергу свідчить про недоведеність вини позивача порушення передбаченого ч.3 ст.368 Кримінального кодексу України

Крім того, наявність лише одного суспільного резонансу, на яке посилається відповідач, не може слугувати підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з лав Національної поліції України, оскільки при визначенні порушення дисципліни поліцейськими необхідно з`ясовувати характер проступку, обставини, за яких його вчинено, яку завдано ним (могло бути завдано) шкоду.

Таким чином, звільнення працівника з підстав, не передбачених законом, або з порушенням установленого законом порядку свідчить про незаконність такого звільнення та тягне за собою поновлення порушених прав працівника.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, суд зазначає наступне.

Питання виплати грошового забезпечення поліцейським регулюються Порядком та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за № 669/28799 (далі - Порядок №260).

Зокрема, пунктом 6 Розділу ІІІ Порядку №260 визначено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Так, з урахуванням норм Порядку №260 судом зроблено наступний розрахунок.

Як свідчить довідка про доходи №1422/29/01-2019 від 26.11.2019, яка міститься в матеріалах справи (а.с.128), позивачу за два останні місяці перед звільненням нарахована заробітна плата, у розмірі 24859,98 грн за 61 фактично відпрацьований день, а тому середньоденна заробітна плата позивача становить 407,54 грн (24859,98 грн/61днів).

Разом з тим, час вимушеного прогулу позивача з 07.06.2019 до 05.12.2019 склав 182 дні.

А тому, за весь час вимушеного прогулу на користь позивача підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції у Житомирській області, грошове забезпечення в розмірі 74172,28 грн середнього заробітку (182 дні x 407,54 грн = 74172,28 грн), з утриманням податків та інших обов`язкових платежів при виплаті.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що ГУНП у Житомирській області не доведено правомірність своїх дій щодо винесення оскаржуваних наказів, а позивачем, в свою чергу доведено обґрунтованість його позовних вимог, а тому такі підлягають задоволенню.

Згідно з пунктами 2,3 частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць та поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

Таким чином, рішення суду в частині поновлення позивача на посаді та виплати йому грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за повний місяць в підлягають негайному виконанню.

У зв`язку із відсутністю судових витрати, питання про їх розподіл судом не вирішується

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Житомирській області (Старий Бульвар, 5/37, м. Житомир, 10008. РНОКПП/) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового утримання за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції в Житомирській області:

- №675 від 06.06.2019 щодо застосування до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- №89 о/с від 07.06.2019 про звільнення ОСОБА_1 зі служби в органах поліції.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Житомирській області поновити ОСОБА_1 на посаді дільничого офіцера поліції Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області з 07.06.2019.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 середню заробітну плату за час вимушеного прогулу з 7 червня 2019 року до 5 грудня 2019 року у розмірі 74172 (сімдесят чотири тисячі сто сімдесят дві) грн 28 коп. з утриманням податків та інших обов`язкових платежів при виплаті.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді дільничого офіцера поліції Олевського відділення поліції Коростенського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Житомирській області та стягнення з Головного управління Національної поліції у Житомирській області на користь ОСОБА_1 за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складене 18 грудня 2019 року

Суддя О.В. Єфіменко