Справа № 522/7399/19
Суддя: Єресько Л.О.
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 грудня 2019 року

Київ

справа №522/7399/19

адміністративне провадження №К/9901/33584/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Єресько Л.О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року у справі № 522/7399/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

В квітні 2019 року ОСОБА_1 (надалі - позивач) звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації (надалі - відповідач, Управління освіти і науки), в якому просила:

визнати протиправними дії директора ДОН ООДА - суб`єкта владних повноважень, щодо порушення ч.2 ст.19 Конституції України, інших НПА України, через видання Актів індивідуальної дії - наказів №66к від 30.05.2016 року, №71к від 20.11.2017 року, №88к, №89к від 06.12.2017 року, №14к від 23.02.2018 року, посадових інструкцій, що містять примус до праці та є свідченням неналежного виконання судових рішень в частині поновлення на роботі, виділення службового приміщення, яке не відповідало вимогам до консультації за НПА України, надання доручень, які не відповідають обов`язкам за посадою, та призвели до моральних і матеріальних збитків;

визнати протиправною бездіяльність щодо не звільнення з посади завідуючого сектором ДОН ООДА з 30.05.2016 року, до роботи за якою не стала, заробітну плату не отримувала, ненадання наказу про відпустку, відсутність контролю щодо правомірності нарахування заробітної плати без виконання роботи позивачем в ДОН ООДА з 30.05.2016 року на даний час, не виправленням помилок в наказі №71к від 20.11.2017 року, наказах №88к та №89к від 06.12.2017 року, не вчинення заходів щодо належного виконання судових рішень, поновлення ПМПК, як такої, ненадання доручення, щодо оскарження ухвали ОААС від 23.11.2017 року у справі №815/7790/13а в частині помилкового позначення створення Одеської обласної психолого-педагогічної консультації, виправлень в посадовій інструкції, скасування доручень, неподання заяви про виправлення помилки в назві Одеська обласна психолого-медико-педагогічна консультація, яка є в назві ПМПК, в постанові ОААС від 21.02.2014 року по справі №815/7790/13а;

скасувати накази №66к від 30.05.2016 року, №71к від 20.11.2017 року, №72к від 20.11.2017 року, обидві посадові Інструкції, накази №88 та №89 від 06.12.2017 року, наказ №14к від 23.02.2018 року, що видано в період лікарняного, як акти індивідуальної дії;

зобов`язати відповідача видати нові акти індивідуальної дії, вчинити заходи на поновлення прав позивачки, щодо поновлення на роботі, на належне виконання судових рішень за ст.383 КАС України;

зобов`язати утриматись від будь-яких дій до вирішення питання по суті, постановити окрему ухвалу на адресу ДОН ООДА, якою зобов`язати ООДА утриматись від ліквідації ДОН ООДА;

стягнути моральну та матеріальну шкоду за Законом;

встановити судовий контроль по даному рішенню.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року, відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України у зв`язку з тим, що даний позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями судів попередніх інстанцій ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою.

У поданій касаційній скарзі скаржник, з посиланням на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статті 330 КАС України, суд дійшов висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Положенням частини 4 статті 330 КАС України передбачено, що до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору. Позивачем не додано вказаний документ до касаційної скарги.

Відповідно до частин 1, 2 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Водночас зі скаргою скаржником заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору за принципом рівності.

За приписами частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Аналіз вказаної норми дає підстави зробити висновок про те, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Разом з тим, скаржник не надав до суду доказів на підтвердження обставин того, що станом на момент звернення до суду її майновий стан у 2019 році об`єктивно перешкоджає сплати судовий збір.Так, ОСОБА_1 не вказано про наявність або відсутність джерел доходів у 2018 році.

Враховуючи викладене, Верховний Суд позбавлений можливості вирішити клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу суду встановлена на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Під дію зазначеної норми підпадають ухвали місцевих адміністративних судів, визначені частиною другою статті 328 КАС України, та прийняті за результатом їх апеляційного перегляду постанови апеляційних адміністративних судів, а також ухвали апеляційних адміністративних судів, наведені в частині третій зазначеної норми процесуального закону.

Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» станом на 1 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1921,00 грн.

Таким чином, розмір судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1921,00 грн.

Відповідно до частини 3 статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

З матеріалів касаційної скарги слідує, що оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 24 липня 2019 року, а касаційну скаргу подано на пошту 23 листопада 2019 року, тобто з пропуском передбаченого статтею 329 КАС України тридцятиденного строку на касаційне оскарження.

Одночасно з касаційною скаргою скаржник порушує питання про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, проте доводів щодо причин пропуску строку на касаційне оскарження скаржник не наводить та доказів поважності причин такого пропуску до касаційної скарги не додає.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

За таких обставин, Верховний Суд позбавлений можливості вирішити клопотання скаржника про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Окрім іншого, відповідно до частини 4 статті 330 КАС України, до касаційної скарги додаються її копії відповідно до кількості учасників справи.

У цій справі є 2 учасники (позивач та відповідач), однак, скаржник надіслала лише оригінал касаційної скарги. Відтак, позивач повинна додати ще одну копію касаційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Відповідно до частини 2 статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України у касаційній скарзі зазначаються:

1) найменування суду касаційної інстанції;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності;

3) судові рішення, що оскаржуються;

4) обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права;

5) вимоги особи, що подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції;

6) у разі необхідності - клопотання особи, що подає касаційну скаргу;

7) дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується;

8) перелік матеріалів, що додаються.

Позивач, всупереч вимогам пункту 2 частини 2 статті 330 КАС України не вказала ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності.

Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу (залишення позовної заяви без руху).

За таких обставин, згідно з правилами статей 169, 332 КАС України касаційну скаргу необхідно залишити без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі або доказів наявності підстав для звільнення від сплати судового збору, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження з наданням відповідних доказів, що підтверджують поважність причин пропуску вказаного строку, касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 330 КАС України та її копії відповідно до кількості учасників справи.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 133, 169, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 липня 2019 року у справі № 522/7399/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати скаржнику строк у десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Недоліки необхідно усунути шляхом подання до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:

1) оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 1921,00 гривень (отримувач коштів УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) - UA7026007, код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходу бюджету 22030102 "Судовий збір" (Верховний Суд, 055), символ звітності банку 207) або доказів наявності підстав для звільнення від сплати судового збору;

2) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням причин пропуску такого строку та надання відповідних доказів на підтвердження їх поважності;

3) касаційцної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 330 КАС України із зазначенням ідентифікаційного коду юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційного номеру облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номеру і серії паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності;

4) примірника касаційної скарги для відповідача.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

Л.О. Єресько

Суддя Верховного Суду