Справа № 756/14049/19
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Кучма А.Ю. та Бєлової Л.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича, треті особи - Київська міська митниця ДФС, Головне управління ДФС у Волинській області, Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з позовом до заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа В.М. (далі - відповідач) в якому просив скасувати постанову відповідача від 26.12.2018 про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил № 7689/20500/18 щодо позивача.

Рішенням Оболонського районного суду м.Києва від 13.11.2019 у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Обґрунтовуючи апеляційну скаргу позивач зазначив, що постанова про накладення адміністративного стягнення, винесена відповідачем, є неправомірною та безпідставною, оскільки нарахована позивачеві сума розмитнення за порушення митних правил включає в себе суму адміністративного стягнення, що підтверджується змістом митної декларації, поданої позивачем.

Відзив на апеляційну скаргу відповідач не подавав. В суді першої інстанції його позиція ґрунтувалася на тому, що прив`язка позивачем факту розмитнення транспортного засобу сплати добровільного внеску у сумі 8500,00 грн до факту незаконності постанови у справі про порушення митних правил є абсурдною, а оплата добровільного внеску, при митному оформленні транспортного засобу, в даному випадку, не звільняє позивача від сплати штрафу.

Треті особи відзиви на апеляційну скаргу не подавали. Жодні їх письмові пояснення в матеріалах справи відсутні.

В силу положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, враховуючи, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного провадження, справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Беручи до уваги, що в суді першої інстанції справу було розглянуто в порядку спрощеного провадження та враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, з огляду на відсутність необхідності розглядати справу у судовому засіданні, керуючись приписами ст. 311 КАС України, колегія суддів доходить висновку про відсутність підстав для здійснення розгляду справи за участі сторін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів доходить наступних висновків.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 18.07.2018 на митну територію України через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС позивачем у митному режимі «транзит» по смузі «зелений коридор» ввезено легковий автомобіль марки «ВМW Х3», реєстраційний номер НОМЕР_3 ( країна реєстрації - Республіка Литва), кузов НОМЕР_4.

Оскільки відповідно до ст. 95 МК України термін вивезення (транзиту) вищевказаного автомобіля з митної території України закінчився 28.07.2018, за даним фактом інспектором митниці складено протокол про порушення митних правил від 11.12.2018 № 7689/20500/18 за ч. 3 ст. 470 МК України та призначено розгляд справи на 26.12.2018 на 10.00 год. за адресою: Волинська область, с. Римачі, Волинська митниця ДФС.

За результатами розгляду матеріалів справи про порушення митних правил №7689/20500/18, в тому числі і зазначеного протоколу від 11.12.2018 заступником начальника Волинської митниці ДФС 26.12.2018 винесено постанову, якою позивача визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 8500,00 грн (а.с. 12-13).

20.02.2019 позивачем здійснено митне оформлення автомобіля «BMW ХЗ», номер кузова НОМЕР_2 через Київську міську митницю ДФС, що підтверджується митною декларацією UA10110/2019/121756 від 20.02.2019 (а.с. 9). В процесі митного оформлення позивачеві був нарахований митний платіж в розмірі 111337,50 грн, до якого входить сума адміністративного стягнення за порушення митних правил в розмірі 8500,00 грн, що підтверджується змістом п. 47 митної декларації UA10110/2019/121756 від 20.02.2019.

Сума платежів за митне оформлення транспортного засобу в розмірі 111337,50 грн сплачена позивачем 20.02.2019 року, що підтверджується квитанцією (фіскальним чеком) №0.0..1 від 20.02.2019 (а.с. 10).

17.09.2019 позивач дізнався, що відносно нього відкрито виконавче провадження на підставі постанови від 22.05.2019 № ВП 59186819, на його майно та банківські вклади накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника від 05.07.2019 № ВП 59186819 (а.с. 43), а автомобіль «BMW ХЗ», номер кузова НОМЕР_2 знаходиться у розшуку на підставі постанови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ ГТУ юстиції у м. Києві від 05.07.2019 № ВП 59186819 (а.с. 44).

Зазначені обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом про скасування постанови від 26.12.2018 у справі про порушення митних правил №7689/20500/18.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що добровільна сплата до державного бюджету позивачем коштів на суму, що дорівнює розміру 5-ти неоподатковуваних мінімумів громадян, не є адміністративним стягненням за порушення митних правил, а з огляду на наявність порушення вимог митного законодавства, оскаржувана постанова є правомірною.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 ст. 90 МК України передбачено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з ч. 1 ст. 92 МК України митний режим транзиту може бути застосований як до товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що безпосередньо ввозяться на митну територію України, так і до таких, що перебувають на митній території України.

Положеннями ч. 1 ст. 91 МК України визначено, що переміщення товару у митному режимі транзиту здійснюється як прохідний або внутрішній транзит, або каботаж.

Відповідно до пп. в) п. 2 ч. 2 ст. 91 МК України митний режим транзиту застосовується до товарів, які переміщуються від одного пункту, розташованого на митній території України, до іншого пункту, розташованого на митній території України, у тому числі якщо частина цього переміщення проходить за межами митної території України.

Згідно зі ст. 95 МК України, для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці 5 діб.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність. (ч. 1 ст. 458 МК України)

Відповідно до ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого ст. 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У Рішенні Конституційного Суду України у справі від 09.02.1999 № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) визначено, що «за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Конституція України, закріпивши ч. 1 ст. 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас, передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто, щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього».

Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» № 2612-VIII від 08.11.2018, що набув чинності 25.11.2018, були внесені зміни до МК України, а саме п. 13 Закону № 2612-VIII вносив зміни до розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» МК України, який було доповнено п.п. 92 та 93 такого змісту: «Тимчасово, протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та ввезені на митну територію України в період з 1 січня 2015 року до дня набрання чинності цим Законом і перебувають у митних режимах тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється з виконанням митних формальностей відповідно до тимчасового порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

До набрання чинності тимчасовим порядком, визначеним абзацом першим цього пункту, митне оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України, що класифікуються за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД, здійснюється в порядку, передбаченому законодавством.

Пунктом 93 розділу XXI «Прикінцеві та перехідні положення» МК України встановлено, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої ст.ст. 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту».

Таким чином, оскільки Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» передбачено спеціальну підставу звільнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 470 МК за порушення митних правил стосовно транспортного засобу щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, Закон України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» у розумінні ст. 58 Конституції України скасовує або іншим чином пом`якшує відповідальність особи, а тому має зворотну силу в часі.

Так, позивачем надано докази, що станом на 20.02.2019 року він виконав усі умови, що передбачені абз. 1 п. 93 Прикінцевих та перехідних положень Митного Кодексу, і перебував у процесі здійснення митних формальностей щодо транспортного засобу щодо якого не були дотримані строки митного режиму транзиту (автомобіля марки «BMW ХЗ», номер кузова НОМЕР_2 ) - здійснював митне оформлення даного транспортного засобу, яке завершив 20.02.2019 (тобто після притягнення його до адміністративної відповідальності), але в межах 180-денного строку, визначеного вищевказаним Законом.

За таких умов до позивача мають бути застосовані положення абз. 2 п. 93 Прикінцевих та перехідних положень МК України, що були внесені до МК України на підставі Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», відтак, позивач підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 470 МК України за порушення митних правил стосовно транспортного засобу щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем були виконані всі необхідні дії пов`язані із розмитненням транспортного засобу, ввезеного ним на митну територію України в порядку та у строки, визначені п.п. 92 та 93 Прикінцевих та перехідних положень МК України, а саме протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України», беручи до уваги конституційний принцип дії норми в часі, суд доходить висновку, що позивач звільнений від відповідальності за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту. Наведене свідчить про наявність підстав для скасування постанови заступника начальника Волинської митниці ДФС від 26 грудня 2018 року про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил №7689/20500/18.

Разом з тим, 12 грудня 2019 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява позивача про приєднання до матеріалів справи копії постанови Державної фіскальної служби України від 11 листопада 2019 року, якою постанову Волинської митниці ДФС від 26 грудня 2018 року у справі про порушення митних правил №7689/20500/18 скасовано, а справу про порушення митних правил №7689/20500/18 закрито.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Згідно з ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Враховуючи, що постанова Волинської митниці ДФС від 26 грудня 2018 року у справі про порушення митних правил №7689/20500/18, яка є предметом розгляду в рамках даної адміністративної справи, скасована постановою Державної фіскальної служби України від 11 листопада 2019 року, що свідчить про виправлення суб`єктом владних повноважень оскаржуваних порушень, та беручи до уваги відсутність в адміністративному позові вимог щодо визнання протиправними дій чи рішень відповідача, колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження в адміністративній справі відповідно до п.8 ч.1 ст.238 та ч.1 ст.319 КАС України.

Керуючись ст.ст.238, 243, 308, 311, 315, 319, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до заступника начальника Волинської митниці Державної фіскальної служби України Германа Василя Миколайовича, треті особи - Київська міська митниця ДФС, Головне управління ДФС у Волинській області, Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Текст постанови виготовлено 16 грудня 2019 року

Головуючий суддя Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма