Справа № 1.380.2019.000976
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

18 грудня 2019 року

Київ

справа №1.380.2019.000976

адміністративне провадження №К/9901/34051/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Стрелець Т.Г., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року по справі № 1.380.2019.000976 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали, визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій, -

ВСТАНОВИВ:

01 березня 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Львівської міської ради, в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати ухвалу Львівської міської ради «Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_2» від 24 січня 2019 року за № 4622;

- визнати дії Львівської міської ради з відмови гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_2 протиправними та зобов`язати утриматися від вчинення дій щодо відмови гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_2.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року, позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано ухвалу Львівської міської ради «Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на АДРЕСА_2» від 24 січня 2019 року за № 4622.

Зобов`язано Львівську міську раду повторно розглянути питання про надання дозволу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та прийняти обґрунтоване рішення.

В іншій частині позову відмовлено.

На зазначені судові рішення позивач подав касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 09 грудня 2019 року.

Водночас у касаційній скарзі скаржником було заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору з посиланням на відсутність доходів та тяжкий матеріальний стан.

На підтвердження доводів клопотання позивачем до касаційної скарги надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період за 1 квартал 2018 року по 2 квартал 2019 року від 07 жовтня 2019 року № 1441/13-01-54-10, згідно якої інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Правові засади справлення судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлено Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

Відповідно до статті 8 вказаного Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині 1 цієї статті.

З огляду на наведене, звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість реалізації якого пов`язується з майновим станом особи.

Суд звертає увагу, що Законом № 3674-VI чітко визначено, як одну з умов для звільнення від сплати судового збору, обов`язок доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Для звільнення від сплати судового збору заявник касаційної скарги має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.

Суд враховує, що Законом № 3674-VI не містить вичерпного й чіткого визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку. Суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2005 року у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland»), заява № 71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland»), заява № 73547/01).

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору мотивоване скрутним матеріальним становищем. На підтвердження заявленого клопотання позивачем додано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період за 1 квартал 2018 року по 2 квартал 2019 року від 07 жовтня 2019 року № 1441/13-01-54-10, згідно якої інформація про доходи ОСОБА_1 відсутня. Тобто розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги у цій справі складає 3 073,60 грн., що перевищує 5% розміру річного доходу позивача, який згідно відомостей відсутній.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору у цій справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 3674-VI.

За правилами частини 1 статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Касаційна скарга відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження, відсутні.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 331, 334, 338 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року по справі № 1.380.2019.000976.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 20 червня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 листопада 2019 року по справі № 1.380.2019.000976 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування ухвали, визнання дій протиправними, зобов`язання до вчинення дій.

Витребувати із Львівського окружного адміністративного суду справу № 1.380.2019.000976.

Надіслати учасникам справи копію цієї ухвали разом із копією касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

Встановити строк для подачі відзиву на касаційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Тацій Л.В.

Суддя Стрелець Т.Г.

Суддя Стеценко С.Г.