Справа № 2-а/2207/1248/11
Суддя: Демчук П. В.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а/2207/1248/11
Провадження № 6-а/675/61/2019
У Х В А Л А

"09" грудня 2019 р. м.Ізяслав

Ізяславський районний суд Хмельницької області в складі: головуючого - судді Демчука П.В.,

з участю секретаря судового засідання Григор`євої О.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ізяслав заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні у зв`язку зі смертю батька ОСОБА_2 .

У судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, у поданій до суду заяві просить слухати справу у відсутності заявника, вимоги підтримує.

Представник управління Державної казначейської служби України в Ізяславському районі Хмельницької області в судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмову заяву про слухання справи за відсутності представника.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області у судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у відсутності представника управління, в письмових поясненнях просить відмовити в задоволенні заяви.

За положеннями ч. 2 ст. 379 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду, а тому суд прийшов до висновку про можливість розгляду заяви за відсутності представника Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Також згідно з вимогами ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши письмові матеріали справи, вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що постановою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 18 квітня 2011 року у справі № 2-а/2207/ 1248 /2011 позов задоволено. Постановлено визнати неправомірними дії управління Пенсійного Фонду України в Ізяславському районі щодо відмови у нарахуванні та виплаті для ОСОБА_2 щомісячної державної соціальної допомоги як дитині війни відповідно до ст. 6 Закону України «Про соціальний захист дітей війни» за період з 29 вересня 2010 року по 28 лютого 2011 року. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області, (м. Ізяслав, вул. Шевченка, 16, Хмельницької області) нарахувати та виплатити для позивача ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі 30% мінімальної пенсії за віком, відповідно до Закону України «Про соціальний захист дітей війни», з урахуванням ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`за період з 29 вересня 2010 року по 28 лютого 2011 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2013 року апеляційну скаргу управління Пенсійного фонду України в Ізяславському районі Хмельницької області залишено без задоволення, а постанову Ізяславського районного суду Хмельницької області від 18 квітня 2011 року було залишено без змін.

Рішення суду звернуто до виконання. На виконання вказаного судового рішення Ізяславським районним судом Хмельницької області було видано виконавчий лист.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 02 травня 2018 року виконавчим комітетом Клубівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.06.2019 року, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого Клубівською сільською радою 13.08.1970 року, батьком ОСОБА_3 являвся ОСОБА_2 .

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_1 , остання уклала шлюб з ОСОБА_4 , 1970 року народження, та змінила прізвище з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

У відповідності до положень ст.ст. 1216, 1217, 1261, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, ОСОБА_1 прийняла спадщину в установленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, не заявила про відмову від неї.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з положеннями ст. 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за подання державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Питання виконання судових рішень неодноразово було предметом розгляду Європейського Суду з прав людини. Зокрема, у Рішенні від 20.07.2004 у справі «Шмалько проти України» зазначений Суд наголосив: «... пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його прав та обов`язків цивільного характеру. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ до суду, тобто право подати позов щодо цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б примарним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Було б незрозуміло, якби ст. 6 Конвенції, детально описуючи процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити ст. 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Отже, вчинення дій щодо заміни сторін у виконавчому провадженні можливе лише в разі наявності такого провадження.

Разом з тим, вищевказані положення статті 379 КАС України застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (ч. 4 ст. 379 КАС України).

З огляду на вищезазначене, враховуючи необхідність захисту інтересів заявника, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 6, 248, 294, 295, 297, 379 КАС України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Замінити стягувача у виконавчому провадженні за виконавчим листом, виданим Ізяславським районним судом Хмельницької області у справі № 2-а/2207/1248/11 з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його спадкоємця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , рнокпп НОМЕР_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ізяславський районний суд Хмельницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.В.Демчук