Справа № 580/2287/19
Суддя: Вівдиченко Тетяна Романівна
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2287/19 Головуючий у 1 інстанції: Гарань С.М.
Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Суддів За участю секретаряВівдиченко Т.Р. Епель О.В. Карпушової О.В. Борейка Д.Е

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасника бойових дій від 30 листопада 2018 року (протокол №12), яким відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій;

- зобов`язати комісію ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасника бойових дій повторно розглянути матеріали позивача про надання статусу учасника бойових дій.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не повністю врахував всі обставини справи, міг направити матеріали справи на доопрацювання в Шполянський райвійськомат і, таким чином, надати можливість посилатися на свідків.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 29 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 з проханням розглянути питання про встановлення йому статусу учасника бойових дій та надав перелік документів.

На засіданні комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій (далі - Комісія), яке відбулося 30 листопада 2018 року, були розглянуті документи ОСОБА_1 та прийнято рішення (протокол № 12 від 30.11.2018) про відмову у наданні статусу учасника бойових дій.

Підставою відмови стало те, що докази участі позивача у бойових діях відсутні.

Відповідно до записів у військовому квитку серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 проходив військову службу у період з 30 квітня 1979 року по 05 червня 1981 року у військовій частині НОМЕР_2 , яка дислокувалася м. Хорог Таджикської PCP.

В архівній довідці Центрального прикордонного архіву ФСБ РФ від 06 вересня 2018 року № 21/59/Б-3660 зазначено, що в документальних матеріалах військової частини НОМЕР_2 за період з січня 1980 року по березень 1980 року відомостей про періоди перебування ОСОБА_1 на території Демократичної Республіки Афганістан немає. Станом на 01 вересня 1980 року ОСОБА_1 значиться в списках військової частини НОМЕР_2 , при цьому, не відображено загальний період служби в даній військовій частині.

Позивачем на розгляд Комісії було надано нотаріально оформлену заяву (свідчення) гр. ОСОБА_2 , який підтверджує, що в період з 10 січня 1980 року по 05 квітня 1981 року разом з гр. ОСОБА_1 приймав участь в бойових діях на території Демократичної Республіки Афганістан.

Під час розгляду документів свідка гр. ОСОБА_2 . Комісією встановлено, що, згідно архівної довідки ЦПА ФСБ РФ від 10 серпня 2011 р. № 21/59/Г-8040 свідок гр. ОСОБА_2 приймав участь в бойових діях на території Афганістану з 06 червня 1980 року, в той же час відомості в документальних матеріалах військової частини НОМЕР_2 архіву про повернення його з території Республіки Афганістан такої інформації не містять.

Оскільки, гр. ОСОБА_2 , згідно архівної довідки приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан з 06 червня 1980 року, а надав свідчення, що приймав участь у бойових діях в період з 10 січня 1980 по 05 березня 1981 року, то його свідчення Комісією були прийняті до уваги як недостовірні, тому гр. ОСОБА_2 не може свідчити, про те, що позивач разом з ним приймав участь в бойових діях з 10 січня 1980 року по 05 березня 1981 року.

Крім того, на розгляд Комісії позивачем було надано нотаріально оформлену заяву (свідчення) гр. ОСОБА_3 , який підтверджує, що в період з 10 січня 1980 року по 05 березня 1981 року разом з гр. ОСОБА_1 приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан.

Під час розгляду документів свідка гр. ОСОБА_3 судом встановлено, що, згідно архівної довідки Центрального архіву прикордонних військ від 07 липня 1999 року гр. ОСОБА_1 приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан з 10 січня 1980 року по 05 березня 1981 року.

На підставі наданих документальних матеріалів, Комісія Черкаського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій, на своєму засіданні, прийняла рішення про відмову громадянину ОСОБА_1 у наданні статусу учасника бойових дій, про що було складено відповідний протокол від 30 листопада 2018 року за № 12.

Черкаським обласним військовим комісаріатом листом від 27 грудня 2018 року № 6/8/3/2130 заявника повідомлено про результати розгляду комісією наданих матеріалів.

Не погодившись із рішенням Комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій, ОСОБА_1 звернувся до Міністерства оборони України та отримав відповідь від 22 березня 2019 року за № 116/9/2/1626, що рішення Комісії Черкаського обласного військового комісаріату прийнято, відповідно до вимог пункту 17 Положення, відкритим голосуванням, більшістю голосів її членів присутніх на засіданні.

Вважаючи такі дії Комісії протиправними, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 4 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" встановлено, що ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", учасниками бойових дій визнаються: учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього СРСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього СРСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів). Військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, поліцейські, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які за рішенням відповідних державних органів були направлені для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки або у відрядження в держави, де в цей період велися бойові дії. Перелік держав, зазначених у цьому пункті, періоди бойових дій у них та категорії працівників визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1994 року № 63 "Про організаційні заходи щодо застосування закону "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі - Постанова №63) до Переліку держав і періодів бойових дій на їх території відноситься Афганістан, під час бойових дій якому надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, у період з квітня 1978 року по грудень 1989 року.

Пунктом 10 Положення №200 встановлено, що на Комісії військового комісаріату Автономної Республіки Крим, обласних та Київського міського військових комісаріатів покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, звільнених зі ЗС та Державної спеціальної служби транспорту (які набули право на отримання статусу під час проходження військової служби у Збройних Силах та Державній спеціальній службі транспорту), колишніх партизанів та підпільників,- за місцем їх реєстрації (перебування на військовому обліку).

Згідно п.11 Положення №200, комісія зобов`язана: приймати до розгляду заяви громадян про визнання їх учасниками бойових дій відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; реєструвати заяви в спеціальній книзі обліку; інформувати заявника про прийняття заяви до розгляду і дату засідання Комісії; розглядати внесені на розгляд заяви та інші документи в місячний строк з дня їх отримання; робити запити до відповідних архівних установ (за потреби), про що повідомляти заявника; заслуховувати пояснення осіб, які подали заяви, свідків, представників організацій, установ та громадських організацій ветеранів, досліджувати інші докази особистої участі заявника в бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (сил) або розмінуванні (траленні бойових мін); доводити рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві, до відома громадянина в письмовій формі, а також роз`яснювати порядок його оскарження; розглядати документи стосовно надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, а в разі відсутності підстав, які підтверджуються документами, повертати їх до військових частин (органів,

Комісії у відповідності до п. 12 Положення приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі таких документів: заяв громадян або клопотань командирів (начальників); довідок відповідного періоду, підписаних і завірених печаткою; партизанського квитка; посвідчення учасника підпілля; посвідчення до знака "За розмінування"; грамот, фотографій (оригіналів); газетних матеріалів того періоду, який потребує підтвердження; історичних довідок, документів та інших архівних матеріалів; документів потрібного періоду, де зазначені прізвище, ім`я та по батькові заявника; документів, які підтверджують службу чи роботу заявника у відповідний період; інших документів, на підставі яких можливо зробити достовірний висновок про участь у бойових діях або розмінуванні (траленні бойових мін).

В силу п. 13 Положення, за відсутності в заявника через незалежні від нього причини необхідних документів, які підтверджують його право на отримання статусу учасника бойових дій, дозволяється брати до уваги показання свідків (не менше двох), які в період, що потребує підтвердження, проходили військову службу чи працювали разом із заявником в одній військовій частині (установі, закладі) та визнані учасниками бойових дій, особами з інвалідністю внаслідок війни за цей період.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови у наданні позивачу статусу учасника бойових дій стало те, що в документальних матеріалах військової частини НОМЕР_2 за період з січня 1980 року по березень 1980 року немає відомостей про перебування ОСОБА_1 на території Республіки Афганістан, що підтверджується архівною довідкою Центрального прикордонного архіву ФСБ РФ від 06 вересня 2018 року № 21/59/Б-3660.

Також, колегією суддів встановлено, що позивачем були надані Комісії для підтвердження перебування у період з січня 1980 року по березень 1980 року на території Республіки Афганістан пояснення свідка ОСОБА_4 , однак, згідно архівної довідки ЦПА ФСБ РФ від 10.08.2011 р. № 21/59/Г-8040 свідок гр. ОСОБА_2 приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан з 06 червня 1980 р., в той же час, відомості в документальних матеріалах військової частини НОМЕР_2 архіву про повернення його з території Республіки Афганістан не відображені.

Оскільки, гр. ОСОБА_2 , згідно архівної довідки, приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан з 06 червня 1980 року, а надав свідчення, що приймав участь у бойових діях в період з 10 січня 1980 року по 05 березня 1981 року, то його свідчення Комісією були прийняті до уваги як недостовірні, а тому, гр. ОСОБА_2 , як один із двох свідків не може підтверджувати, те, що позивач разом з ним приймав участь в бойових діях з 10 січня 1980 року по 05 березня 1981 року.

Під час розгляду документів свідка гр. ОСОБА_3 , які були надані Комісії для підтвердження перебування позивача у період з січня 1980 року по березень 1980 року на території Республіки Афганістан, судом встановлено, що, згідно архівної довідки Центрального архіву прикордонних військ від 07 липня 1999 року гр. ОСОБА_1 приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан з 10 січня 1980 року по 05 березня 1981 року.

Однак, згідно п. 13 Положення, за відсутності в заявника через незалежні від нього причини необхідних документів, які підтверджують його право на отримання статусу учасника бойових дій, до уваги беруться показання не менше двох свідків.

Таким чином, колегія суддів вважає, що позивачем не надано достатніх документів для підтвердження обставин щодо перебування його на території Республіки Афганістан та приймання участі в бойових діях у період з січня по березень 1980 року.

Також, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що нотаріально посвідчена заява (свідчення) гр. ОСОБА_5 про прийняття позивачем участі у бойових діях на території Республіки Афганістан у період з січня 1980 по березень 1980 року засвідчена 15 лютого 2019 року, а ОСОБА_6 засвідчена 04 травня 2019 року не надавалися Комісії на підтвердження вказаних обставин, а тому, не оцінювалися Комісією під час прийняття оскаржуваного рішення.

Як зазначалося, згідно п. 12 Положення №200, Комісії приймають рішення щодо визнання громадян учасниками бойових дій на підставі таких документів: заяв громадян або клопотань командирів (начальників); довідок відповідного періоду, підписаних і завірених печаткою; партизанського квитка; посвідчення учасника підпілля; посвідчення до знака "За розмінування"; грамот, фотографій (оригіналів); газетних матеріалів того періоду, який потребує підтвердження; історичних довідок, документів та інших архівних матеріалів; документів потрібного періоду, де зазначені прізвище, ім`я та по батькові заявника; документів, які підтверджують службу чи роботу заявника у відповідний період; інших документів, на підставі яких можливо зробити достовірний висновок про участь у бойових діях або розмінуванні (траленні бойових мін).

Апелянтом під час апеляційного розгляду справи, також, не надано суду апеляційної інстанції будь яких доказів, які б могли свідчити про те, що він у період з 10 січня 1980 року по 05 березня 1981 року приймав участь в бойових діях на території Республіки Афганістан.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

Суддя-доповідач Судді Вівдиченко Т.Р. Епель О.В. Карпушова О.В.

Повний текст постанови виготовлено 16.12.2019 року