Справа № 711/6953/19
Суддя: Позарецька С. М.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6953/19
Номер провадження № 2-а/711/216/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 року м. Черкаси

Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді: Позарецької С.М.,

при секретарі - Осадчій А.Ю., Шульга С.О.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача Геновського В.В.,

представника третьої особи

за довіреністю Лисенка Р.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до рядового поліції 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції Геновського Валерія Вікторовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського УПП в Черкаській області Департаменту ПП НП України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивує тим, що 24.08.2019р. щодо позивача винесено постанову про накладення адмінстягнення по справі про адмінправопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №1450479 рядовим поліції Геновським В.В. та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255грн.

У постанові зазначено, що 24.08.2019р. о 10-44 в м. Черкаси, по вул. Благовісна, 25, водій, керуючи ТЗ, рухався в населеному пункті зі швидкістю 84км/год та перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 34км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCam 000563, чим порушив п.12.9 б ПДР перевищення водіями ТЗ встановлених обмежень швидкості руху, передбачених знаками 3.29, 3.31, 30.3.

Позивач вважає, що постанова є незаконною та підлягає до скасування. Так, дійсно він 24.08.2019 рухався на своєму автомобілі Шкода Октавія А5, нз СА НОМЕР_1 по вул. Благовісній в м. Черкаси з дозволеною швидкістю у населеному пункті, а саме 50км/год. Поруч з ним у попутному напрямку рухались також інші автомобілі, приблизно 3-4 автомобілі.

Рухаючись по вказаній вулиці, він помітив, як патрульний поліції, вказавши на ТЗ, наказав зупинитися на узлісся вул. Благовісна. Виконавши вказівку патрульного поліції, позивач зупинив автомобіль та включив знак аварійної зупинки. Після того, як він зупинився, до автомобіля підійшов працівник патрульної поліції та представився, як рядовий поліції, причина зупинки порушення ПДР. При цьому, останній не назвав свого прізвища. Таким чином, вважає, що працівник поліції ОСОБА_2 В.В. порушив вимоги ч.3 ст. 18 ЗУ «Про Національну поліцію». Крім того, позивач вказує, що вимірювальний пристрій TruCam 000563 тримав в руках інший працівник поліції ОСОБА_3 , який також не представився, відповідно до положень ч.3 ст. 18 згаданого Закону.

На прохання позивача надати сертифікат, який би підтверджував законність використання вимірювального приладу, на який є посилання у постанові, працівник поліції Бражник А.О. пояснив, що такий сертифікат відсутній і не потрібен, а тому ненадання документів, що підтверджують сертифікацію приладу TruCam 000563, є порушенням і отримана інформація за допомогою такого пристрою, є неналежним та недостовірним доказом. Крім того, прилад не був зафіксований, а його тримав в руках працівник поліції.

На прохання позивача, працівником поліції ОСОБА_4 .О. було продемонстровано фото, зроблене на вимірювальний прилад TruCam 000563, однак не зрозуміло, який автомобіль зафіксував вимірювальний пристрій, оскільки поруч з ТЗ під керуванням позивача в попутному напрямку рухались й інші ТЗ.

Також позивач вказує на те, що працівниками поліції було порушено порядок розгляду справи про адмінправопорушення, передбачений КУпАП та Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України №1395 від 07.11.2015.

Так, відповідач не представився особисто, не роз`яснив права особи, яка притягується до адмінвідповідальності, не заслухав пояснення особи, яка притягується до адмінвідповідальності, не надав можливості заявити клопотання.

Таким чином, позивач вважає, що є підстави для скасування постанови серія ЕАВ №1450479 від 24.08.2019, винесеної відносно ОСОБА_1 , а справу про адмінправопорушення слід закрити провадженням.

Ухвалою суду від 03.09.2019 прийнято, відкрито провадження по справі та призначено її до розгляду по суті, на підставі ст.ст. 268-270 КАС України.

Ухвалою суду, що занесена до протоколу судового засідання від 08.10.2019, замінено з неналежної третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції на належну Департамент патрульної поліції Національної поліції України, оскільки Управління не є юридичною особою.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 зазначив, що вимоги п.2 прохальної частини позову, він знімає з розгляду, а вимоги п.3 просить задовольнити в повному обсязі. Крім того, підтримав викладені у позові обставини та обґрунтування вимог. Вважає, що відповідачем не доведено факт порушення позивачем Правил дорожнього руху; з переглянутого відео неможливо ідентифікувати, що позивач допустив перевищення швидкості ТЗ. Просить постанову скасувати та закрити провадження по адміністративній справі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні позову, пославшись на викладені у відзиві обставини та докази. Крім того, зазначив, що 24.08.2019 він разом з Бражник виконували службові повноваження в одному екіпажі при патрулюванні. ОСОБА_1 вони представились та повідомили причину зупинки порушення ПДР щодо перевищення швидкості в населеному пункті на 34км/год. Позивачеві були роз`яснені права за ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, наслідки щодо несплати штрафу; йому було пред`явлено відео, яким зафіксовано порушення ПДР і вручено постанову під розписку.

В судовому засіданні представник третьої особи Департаменту патрульної поліції НП України за довіреністю Лисенко Р.С. просив відмовити у задоволенні позову, оскільки постанова від 24.08.2019 є законною. Зазначив, що позивач порушив ПДР щодо перевищення швидкості руху ТЗ у населеному пункті; застосування дистанційного приладу TruCam 000563 не потребує сертифікації відповідно до законодавства; прилад пройшов повірку, про що є відповідні документи; працівники поліції мали право застосовувати такий прилад; постанова є «електронною постановою», яка друкується з акумулятора, що знаходиться у службовому автомобілі. Постанова від 24.08.2019 винесена на місця і вручена ОСОБА_1 під розписку. Вважає, що відповідачем не порушені строки подачі відзиву на позов, оскільки він разом з доказами був направлений ОСОБА_1 рекомендованим листом 04.10.2019, а до суду подано 07.10.2019. Застосування приладу TruCam 000563 мало місце при встановлених по вул. Благовісна в м. Черкаси знаках 5.70. При цьому, подія відбулася у зоні дії цього знаку між вулицями Казбетська та Героїв Чорнобиля.

Заслухавши пояснення позивача, відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, переглянувши відео з носія, що наданий відповідачем, а також докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають до задоволення за таких підстав:

спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Законом України «Про Національну поліцію», Кодексом України про адміністративні правопорушення, Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою КМУ від 10.10.2001 року №1306, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як передбачено ч. 1 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно - правовими актами.

За змістом п. 1-2 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень» належить перевірити, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

В судовому засіданні встановлено, що 24.08.2019 о 10-44 працівниками поліції Геновським В.В. та ОСОБА_3 , які несли службу по забезпеченню публічної безпеки і порядку та виконували службові обов`язки, за допомогою лазерного вимірювача TruCam 000563 було зафіксовано, що водій ТЗ Шкодо Октавія А5 НЗ СА 4394ВО ОСОБА_1 , в межах населеного пункту м. Черкаси рухався по вул. Благовісна зі швидкістю 84км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 34км/год, чим порушив п.12.9б ПДР України.

Працівником поліції Геновським В.В. винесено постанову серія ЕАВ №1450479 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП і накладено стягнення - штраф у розмірі 255грн. З постановою позивача було ознайомлено і він її отримав, про що свідчить розписка.

При цьому, у постанові зазначено, що швидкість вимірювалась приладом TruCam 000563, фото і відео фіксація з якого додається. Крім того, під час розгляду даної справи, судом встановлено і про це зазначив позивач в судовому засіданні, що будучи зупиненим, йому було повідомлено про підстави зупинення порушення ПДР перевищення обмеженої швидкості руху ТЗ і надано для огляду відповідні фото та відеофіксацію.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 8 ч.1 статті 23 Закону «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. У пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Частина 1 статті 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Як передбачено п.12.4 Правил дорожнього руху України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год (зміни згідно з Постановою КМ № 883 від 10.11.2017 набрали чинності з 01.01.2018).

Відповідно до п.12.9 б) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил. Знак 3.29 "Обмеження максимальної швидкості" забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові. Зона дії знаку від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Знак 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" забороняє в зоні (населений пункт, мікрорайон, зона відпочинку тощо) рух із швидкістю, яка перевищує зазначену на знакові. Зона дії знака може бути зменшена установленням у кінці зони його дії знака 3.32 .Дія знаку поширюється на всю відповідну зону.

Знак 5.70 "Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху" інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Зона дії знаку поширюється до найближчого перехрестя.

Так, за дослідженими фотознімками та даними схеми розташування знаків 5.70 по вул. Благовісна в м. Черкаси, що надані відповідачем, судом встановлено, що дорожні знаки 5.70 «Фото-, відеофіксувания порушень Правил дорожнього руху» знаходяться на вул. Благовісна, 34, 35 (парні та непарні номери, по обидві сторони дороги, односторонній рух, наявні три полоси руху для ТЗ), які інформують про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. При цьому, водієм ОСОБА_1 було здійснено перевищення допустимої швидкості у зоні дії цього знаку по вул. Благовісна між перехрестям вулиць Казбетська та Героїв Чорнобиля.

Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» регулює відносини, що виникають в процесі провадження метрологічної діяльності. Статтею 1 цього Закону визначено поняття: експертна повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, яка проводиться у разі виникнення спірних питань щодо метрологічних характеристик, придатності до застосування і правильності експлуатації засобів вимірювальної техніки; засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності; затвердження типу засобу вимірювальної техніки - рішення призначеного органу з оцінки відповідності, прийняте на основі звіту про оцінку типу, про те, що тип засобу вимірювальної техніки відповідає встановленим вимогам і може використовуватися у сфері законодавчо регульованої метрології у спосіб, за якого він, як очікується, забезпечить надійні результати вимірювань протягом визначеного періоду часу; періодична повірка засобів вимірювальної техніки - повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал); повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Що стосується застосування працівниками поліції лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, то слід зазначити наступне: лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат серія НОМЕР_2 затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/13828 лазерний вимірювач швидкості ТЗ TruCam LTI 20/20 № НОМЕР_3 . При цьому, свідоцтво чине до 22.11.2019 року, відмітка повір очного тавра 22.11.2018 року. За результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам технічної документації на вимірювач діапазон вимірювань швидкості від 2км/год до 320км/год, максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: плюс-мінус 2 км/год в діапазоні від 2км/год до 200км/год, плюс-мінус 1% в діапазоні від 201км/год до 32-км/год.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення іі результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Крім того, експертний висновок Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 27.09.2018р. №04/02/03-3008 (термін дії експертного висновку до 27.09.2021) - який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних. Дані обставини свідчать про можливість застосування цього приладу. За даними Додатку до експертного висновку на номер зразка об`єкту експертизи - ТС000563 розповсюджується дія експертного висновку.

04.10.2018 затверджені Методичні рекомендації щодо використання лазерних вимірювачів швидкості TruCam для фіксації правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, які застосовуються працівниками поліції.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam. Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Використання лазерного вимірювача швидкості TruCam органами Національної поліції України, а саме працівниками управління патрульної поліції Департаменту патрульної поліції започатковано листом першого заступника начальника ДПП Білошицького О.Г. від 04 жовтня 2018 року №11299/41/2/02-2018. Місце для роботи з приладом позначено відповідними дорожніми знаками з метою інформування учасників дорожнього руху про проведення вимірювання швидкісного режиму.

Отже, на думку суду, безпідставними є посилання позивача на те, що дані, які зафіксовані приладом TruCam 000563, а також те, що здійснював вимірювання не відповідач по справі, а інший працівник поліції - Бражник А.О., є безпідставними. Крім того, не ґрунтуються на нормах закону твердження позивача про відсутність у працівників поліції сертифікату на вказаний вимірювальний прилад. При цьому, слід зазначити, що Правила дорожнього руху щодо застосування знаку 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» не передбачають здійснення відеофіксації лише засобами вимірювання в автоматичному режимі. На думку суду, перешкод/обмежень/заборон для застосування працівниками поліції приладу TruCam в ручному режимі, законодавством не визначено.

На думку суду, не знайшли свого підтвердження й доводи позивача про те, що фіксування приладом TruCam000563 могло зафіксувати швидкість й інших транспортних засобів, які рухались в попутному напрямку поруч з автомобілем під керування позивача. Крім того, ці доводи спростовуються даними при перегляді, під час розгляду даної справи, відеозапису, наданого відповідачем, відповідно до якого вбачається, що інші транспортні засоби залишилися позаду автомобіля позивача на певній відстані і саме вказаним приладом було зафіксовано перевищення допустимої швидкості ТЗ під керуванням ОСОБА_1 .

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення: про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, передбачені частиною першою статті 122 КУпАП.

Згідно з п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення, в т.ч. передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Відповідно до положень п. 2 розділу III Інструкції, постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 1 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Положеннями ч. 2 ст. 258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

До того ж, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення, транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Слід зазначити, що Законом України від 14.07.2015 № 596-УІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зокрема, доповнено абзацом 4, зі змісту якого вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП.

Зазначені норми права вказують на те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення правопорушення. При цьому, не здійснюється провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП.

Згідно із нормами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення є протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Таким чином, суд вважає, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, надав до суду належні і допустимі, у розумінні ст. 72 КАС України, докази, які підтверджують правомірність винесення оскаржуваної постанови від 24.08.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Постанова від 24.08.2019 відповідає вимогам чинного законодавства.

Твердження позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, щодо порушення його прав працівниками поліції, зокрема відповідачем, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи. Крім того, суд не погоджується з доводами позивача ОСОБА_1 про те, що відповідачем порушені строки подання відзиву на позов та доказів в обґрунтування заперечень проти позову. Так, встановлено, що ухвалою суду від 03.09.2019р. відповідачеві встановлено строк для подання відзиву на позов у п`ять календарних днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі. Поштове відправлення, в т.ч. ухвала від 03.09.2019, позов з додатками, судова повістка направлені відповідачеві 26.09.2019, яке отримано відповідачем 01.10.2019, відповідно до повідомлення рекомендованого листа №239. Відзив на позов направлений позивачеві відповідачем 04.10.2019, про що свідчать: фіскальний чек, список №1354 згрупованих відправлень рекомендованих листів (код 531), список №199 від 04.10.2019р. Крім того, відзив на позов подано до суду 07.10.2019р. При цьому, відповідно до частин 1 та 6 статті 120 КАС України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Отже, враховуючи, що відповідачем отримано ухвалу про відкриття провадження по справі та процесуальні документи 01.10.2019, то строк для надання відзиву на позов починає рахуватися з наступного дня, тобто з 02.10.2019. Останній день для подання відзиву припадає на 06.10.2019, який є вихідним днем (неділя), а тому подача до суду відзиву на позов 07.10.2019 не свідчить про пропуск відповідачем строку для подачі процесуальної заяви.

За таких обставин, факт вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є доведеним, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності вважається законним, а тому у задоволенні позову слід відмовити. При цьому, враховуючи принципи єдності судової практики щодо розгляду справ вказаної категорії, на думку суду, це судове рішення відповідає висновкам постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2019 у справі №359/9278/18, постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 13.02.2019 у справі №149/3350/18, постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 у справі №234/17178/18.

На підставі викладеного, керуючись ст. 9, 33, 122, 251, 252, 256, 258, 276, 279, 280, 283, 288, 293 КУпАП, ст. ст. 6, 8, 9, 20, 77, 122, 211, 222, 268-272, 286, 227, 228, 241-246, 294, 295 КАС України, Правилами дорожнього руху України суд, -

вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складений 16 грудня 2019 року.

Головуючий: С. М. Позарецька