Справа № 160/5408/19
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 160/5408/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Шлай А.В., Кругового О.О.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року (головуючий суддя: Ніколайчук С.В) по адміністративній справі №160/5408/19, розглянутій в спрощеному провадженні

за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2, 12.06.2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), в якому просить визнати протиправним рішення відповідача № 59/03-10/19 від 14.04.2019 року про відмову в призначенні йому пенсії за віком;

зобов`язати відповідача починаючи з 21.05.2018 року призначити та виплачувати йому пенсію за віком як не працюючому пенсіонеру з врахуванням всього стажу, зазначеного в трудовій книжці, заробітної плати для обчислення пенсії згідно з наданою довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії № 120/126-1761 від 08.07.2014 року та заробітної плати для обчислення пенсії за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року по 22.09.2014 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, підвищенням розміру пенсії за понаднормативний стаж відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-IV).

Позовні вимоги обґрунтовано перешкодою відповідача в реалізації наданого йому ст. 46 Конституції України права на пенсійне забезпечення.

У відзиві на позов ГУ ПФУ в Дніпропетровській області наголошує на безпідставності заявлених позивачем позовних вимог, в зв`язку з чим у їх задоволенні просить відмовити.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 року позовні вимоги задоволено частково, визнано протиправним рішення відповідача №59/03-10/19 від 14.04.2019 року про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком згідно приписів Закону №1058-IV, зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача від 12.04.2018 року про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV з урахуванням висновків суду, в іншій частині вимог відмовлено, стягнено на користь позивача з а рахунок бюджетних асигнувань відповідача сплачену суму судового збору в розмірі 768,40 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом першої інстанції неправомірно не задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання відповідача призначити йому пенсію за віком згідно приписів Закону №1058-IV, а зобов`язано повторно розглянути подану ним заяву від 12.04.2018 року, з посиланням на неможливість перебирання на себе судом дискридиційних повноважень відповідача.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст. 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст. 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2019 року відповідає, в зв`язку з чим подана ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи у жовтні 2014 року ОСОБА_1 виїхав на постійне місце проживання до держави Ізраїль, а перед виїздом постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

12.04.2018 року через свого представника, що діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності, Жупранер В.С звернувся до Кам`янського відділу обслуговування громадян ГУ ПФУ України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до приписів Закону № 1058-IV, як не працюючому пенсіонеру.

До заяви були додані: нотаріально засвідчена копія довіреності; копія паспорта; копія довідки про присвоєння ідентифікаційного номера; оригінал та копія трудової книжки; довідка про заробітну плату для обчислення пенсії; довідка про реорганізацію та перейменування підприємства; довідка про адресу зберігання документів, на підставі яких видано довідку про заробітну плату для обчислення пенсії; заява про перерахування пенсійних виплат на банківський рахунок; копія паспорта представника та оригінал для звіряння.

В цей же день 12.04.2018 року відповідачем винесено рішення №Ж-7/5, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком, мотивуючи це невиконанням ним приписів п. 1.1, 2.1, 2.9 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (далі - Порядок № 22-1), а саме: 1) не підтверджено місце проживання (реєстрації) ОСОБА_1 на території України; 2) факт належності трудової книжки не можливо встановити до особи, що значиться у паспортних даних; 3) довідка про заробітну плату не відповідає вимогам Постанови №22-1 (додаток 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону №1058-IV); 4) копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 для виїзду за кордон не містить зазначення по батькові.

Не погодившись з даним рішенням позивач оскаржив його в судовому порядку з вимогою визнати протиправним та скасувати, а також просив суд зобов`язати відповідача починаючи з 21.05.2018 року призначити та виплачувати йому пенсію за віком як не працюючому пенсіонеру, з врахуванням всього стажу, зазначеного в трудовій книжці, заробітної плати для обчислення пенсії згідно з наданою довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії № 120/126-1761 від 08.07.2014 року та заробітної плати для обчислення пенсії за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року по 22.09.2014 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, підвищенням розміру пенсії за понаднормативний стаж відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону №1058-IV.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року по справі № 160/433/16, що набрало законної сили 04.04.2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково, визнано протиправним рішення відповідача №Ж-7/5 від 12.04.2018 року, зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV, з урахуванням висновків суду, в іншій частині вимог відмовлено.

Рішення суду обґрунтовано протиправністю посилань Пенсійного орану відносно відсутності права позивача на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-IV, враховуючи обставину відсутності реєстрації його місця проживання на території України, виходячи з рішення Конституційного Суду України №25-рп/2009 від 07.10.2009 року.

Також Пенсійним органом не зазначено в чому саме полягає невідповідність наданої позивачем довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №120/126-1761 від 08.07.2014 року вимогам Порядку № 22-1.

Відмовляючи у задоволенні вимог відносно зобов`язання ГУ ПФУ в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком за Законом №1058-IV суд зазначив про їх передчасність, оскільки питання наявності чи відсутності у позивача права на призначення даного виду пенсії Пенсійним органом розглянуто поверхнево, без належного дослідження усіх обставин, зокрема взагалі не досліджувалося питання в частині наявності чи відсутності в позивача необхідного стажу для призначення пенсії, а тому суд не може перебирати на себе дискреційні повноваження відповідача.

На виконання даного рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 12.04.2018 року та прийнято рішення № 59/03-10/19 від 14.04.2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком з тих же підстав, що були зазначені в рішенні №Ж-7/5 від 12.04.2018 року.

12.06.2019 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 повторно звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним рішення відповідача № 59/03-10/19 від 14.04.2019 року;

зобов`язати відповідача починаючи з 21.05.2018 року призначити та виплачувати йому пенсію за віком як не працюючому пенсіонеру з врахуванням всього стажу, зазначеного в трудовій книжці, заробітної плати для обчислення пенсії згідно з наданою довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії № 120/126-1761 від 08.07.2014 року та заробітної плати для обчислення пенсії за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 року по 22.09.2014 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, підвищенням розміру пенсії за понаднормативний стаж відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Частиною 4 ст. 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів звертає увагу, що оскаржене позивачем рішення відповідача №59/03-10/19 від 14.04.2019 року ґрунтується на аналогічних підставах для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком, вказаних у рішенні №Ж-7/5 від 12.04.2018 року, зокрема в частині відсутності реєстрації його місця проживання на території України та невідповідності наданої позивачем довідки про заробітну плату для обчислення пенсії №120/126-1761 від 08.07.2014 року вимогам Порядку № 22-1, що вже були дослідженні в судовому порядку по справі № 160/433/16 та в цій частині винесено рішення, яке набрало законної сили 04.04.2019 року.

Судом першої інстанції не взято це до уваги та в порушення приписів ч.4 ст. 78 КАС України помилково повторно здійснено аналіз вищезазначених обставин.

В частині інших вказаних в рішенні відповідача №59/03-10/19 від 14.04.2019 року обставини для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком згідно приписів Закону №1058-IV колегія суддів зазначає наступне.

Посилання на неможливість встановлення факту належності трудової книжки Серії НОМЕР_1 саме позивачу у порівнянні з даними паспорта є протиправними, оскільки позивачем відповідачу було надано окрім паспорта і інші документи, що дають можливість ідентифікувати особу позивача з особою, вказаною у трудовій книжці.

Посилання на відсутність в наданій позивачем відповідачу копії паспорту громадянина України для виїзду за кордон зазначення по батькові позивача, на думку колегії суддів не є обґрунтованою підставою для відмови йому в призначенні пенсії за віком.

Статтею 26 Закону № 1058-IV в редакції станом на день звернення позивача до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком (12.04.2018 року) визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу в період з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років.

Частиною 1 ст. 28 Закону № 1058-IV визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до ст. 27 цього Закону, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Враховуючи те, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області питання призначення ОСОБА_1 пенсії за віком за ст. 26 Закону № 1058-IV, з урахуванням положень ч. 1 ст. 28 даного Закону фактично не розглядалося, що підтверджується винесеним ним рішенням №59/03-10/19 від 14.04.2019 року, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неможливості перебирання на себе судом дискреційних повноважень відповідача та задоволення позовних вимог в цій частині.

Судом першої інстанції також вірно зазначено, що належним способом захисту прав позивача в даному випадку є покладання на ГУ ПФУ в Дніпропетровській області зобов`язання повторно розглянути подану позивачем заяву від 12.04.2018 року про призначення пенсії за віком за ст. 26 Закону № 1058-IV, з урахуванням положень ч. 1 ст. 28 даного Закону.

Доводами апеляційної скарги зазначені обставини не спростовано.

Оскільки судом першої інстанції в повному обсязі встановлено обставини справи та прийнято рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 12, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 серпня 2019 року по адміністративній справі №160/5408/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 10 грудня 2019 року, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай

суддя О.О. Круговий