Справа № 460/3998/19
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

16 грудня 2019 року м. Рівне №460/3998/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Нор У.М., після одержання позовної заяви

ОСОБА_1
до Відділу "Центр надання адміністративних послуг" Березнівської районної державної адміністрації
прозняття заборони, скасування і виключення запису про проведену державну реєстрацію обтяжження,
В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся адвокат Боротюк О.О. в інтересах ОСОБА_1 з позовом до Відділу "Центр надання адміністративних послуг" Березнівської районної державної адміністрації, у якій просить суд:

зняти накладену заборону, скасувати і виключити запис про проведену державну реєстрацію обтяження: заборона (архівний запис); реєстраційний номер обтяження: 7915759, зареєстрована 15.09.08 о 17:51:54 за № 7915759 реєстратором: приватний нотаріус Куц А.В.: 34600, Рівненська область, Березнівський район, м. Березне, вул. Котляревського, 2-а, (03653)5-54-57; Підстава обтяження: Повідомлення, б/н, 12.09.1985, Березнівський Держбанк; Об`єкт обтяження: будинок, адреса: АДРЕСА_1 ; Власник: ОСОБА_2 ; Додаткові дані: Архівний номер: 2067785ROVNO22279, Архівна дата: 18.12.2000, Дата виникнення: 12.09.1985, № реестра: 117260-102, внутр. № DА016633212В2С8147, комментарий: 41-59.

У позовній заяві позивач зазначає, що в процесі оформлення права власності на успадковане нерухоме майно свого батька та реалізуючи право спадкоємця на отримання свідоцтва про спадщину на нерухоме майно, з`ясував про наявність у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження у вигляді заборони щодо власника відповідного житлового будинку - його матері ОСОБА_2 . Вказані обставини слугували перешкодою належного оформлення права спадкування житлового будинку позивачем та зумовили звернення до суду з даним позовом.

Згідно вимог пункту 4 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у справі за вказаною позовною заявою суд враховує таке.

Відповідно до частини першої статі 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 3 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Пунктом 1 частини першої статті 4 КАС України визначено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

За правилами частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

За змістом позовних вимог спірні правовідносини виникли у зв`язку з накладеним обтяженням на нерухоме майно, яке успадковує позивач, та щодо якого наявний запис у Єдиному реєстрі заборон щодо накладення обтяження у вигляді "Заборони" щодо власника ОСОБА_2 (матері позивача) з 15.09.2008. При цьому позивач зазначає, що вказаний житловий будинок належав на праві приватної власності його померлому батькові ОСОБА_3 та який за ним був зареєстрований 18.01.1977 у Рівненському міжміському бюро технічної інвентаризації, а позивач є його єдиним спадкоємцем.

Вказане дає підстави для висновку, що спірні правовідносин сторін стосуються правомірності встановлення обтяження на спірний житловий будинок за ОСОБА_2 , а відтак і права власності даної особи на спірний житловий будинок.

Таким чином, спірні правовідносини зумовлені та впливають на обсяг майнових прав позивача як спадкоємця майна ОСОБА_3 , а також на майнові зобов`язання ОСОБА_2 , правомірність та підставність запису щодо якої у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивач ставить під сумнів та оскаржує в судовому порядку.

В силу таких фактичних обставин даний спір не відноситься до публічно-правових, а випливає з відносин спадкування та захисту права власності і має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Суд враховує, що Велика Палата Верховного Суду приймаючи у подібних правовідносинах постанову від 04.09.2018 у справі № 823/2042/16 прийшла до висновку, що оскільки позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

При цьому Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження, а тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27.11.2018 у справі № 820/3534/17 дійшла висновку, що якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, спричинених рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів особи, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту її цивільних прав та інтересів.

Також, у постанові від 05.12.2018 по справі № 757/1660/17ц Велика Палата Верховного Суду вирішила, що розгляд одного спору про право на нерухоме майно або про його обтяження чи вирішення цього спору за правилами цивільного або господарського судочинства не є підставою вважати публічно-правовим і розглядати за правилами адміністративного судочинства інший спір - про скасування рішення чи запису про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно або його обтяження, прийнятого державним реєстратором чи внесеного ним до відповідного державного реєстру на користь одного з учасників цивільної або господарської справи під час її розгляду чи після її вирішення. Ці спори залежно від суб`єктного складу теж мають розглядатися за правилами цивільного або господарського судочинства.

Оскільки у даному позові позивач вважає, що оспорюваним записом про обтяження житлового будинку, встановленого відносно власника ОСОБА_2 , порушено його права спадкоємця даного об`єкту нерухомості оскільки позивач є єдиним спадкоємцем майна ОСОБА_3 , який, як стверджує позивач був власником цього житлового будинку, суд дійшов висновку, що даний спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства та підлягає розгляду загальним судом у порядку передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається (частина п`ята статті170 КАС України).

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 170, статтями 248, 256 КАС України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі № 460/3998/19 за позовом ОСОБА_1 до Відділу "Центр надання адміністративних послуг" Березнівської районної державної адміністрації про зняття заборони, скасування і виключення запису про проведену державну реєстрацію обтяження.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Березнівського районного суду Рівненської області.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали суду складений 16 грудня 2019 року

Суддя Нор У.М.