Справа № 766/13939/17
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 766/13939/17
Головуючий в 1 інстанції: Єпішина Ю. М.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Турецької І.О.,

суддів - Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до місцевого суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області ( далі - ГУ ПФУ в Херсонській області) в якому просила (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог):

- визнати незаконною бездіяльність щодо відмови у переведенні на інший вид пенсії, її перерахунку, у проведенні індексації та виплати компенсації за невчасно виплачені суми пенсії;

- зобов`язати перевести з 01 грудня 2016 року з пенсії держслужбовця на пенсію за віком на загальних підставах;

- зобов`язати провести з 01 грудня 2016 року по 30 вересня 2017 року, включно, перерахунок, індексацію, нарахування і виплату пенсії за віком, як непрацюючій, на відповідний рік, із врахуванням виплачених сум, і проводити їх надалі довічно при наступних змінах норм перерахунку пенсії за віком та індексації;

- зобов`язати перерахувати з 01 жовтня 2017 року пенсію за віком, як непрацюючій, із застосуванням усіх чинних, на кожен місяць вказаного періоду, норм щодо мінімального розміру пенсії, прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, перерахунку, індексації, надбавок, підвищень, тощо, в повному обсязі, до наступної зміни норм законодавства, та перераховувати в подальшому в разі настання таких змін і виплачувати довічно;

- зобов`язати виплатити компенсацію, розраховану щомісячно, за невчасно отримані суми перерахунку та індексації пенсії помісячно, як частини доходу, за період невиплати з 01 грудня 2016 року по дату фактичної виплати сум перерахунку та індексації пенсії;

- відшкодувати моральну шкоду в сумі 5 000 грн.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила декілька підстав.

Так, вимагаючи перевести її з 01 грудня 2016 року з пенсії, яка їй призначена як держслужбовцю за віком, на пенсію за віком на загальних підставах та провести з 01 грудня 2016 року по 30 вересня 2017 року її перерахунок, ОСОБА_1 зазначила, що перебуваючи в статусі пенсіонера на загальних підставах, вона буде отримувати вищий розмір пенсії. Пояснюючи дані обставини, позивачка зазначила про підвищення з 01.12.2016 року прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В обґрунтування вимог про обов`язок Пенсійного фонду перерахувати з 01 жовтня 2017 року пенсію за віком, ОСОБА_1 зазначила про наявність підстав, встановлених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», для перерахування її пенсії з 01 жовтня 2017 року із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Позивачка вказує про те, що ГУ ПФУ в Херсонській області порушило вимоги пункту 4-7 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: не провівши автоматичний перерахунок її пенсії за матеріалами пенсійної справи. На думку позивачки, така бездіяльність є дискримінацією, її як громадянки України, що проживає за кордоном, адже пенсіонерам, які проживають в Україні, пенсія виплачується, індексується, проводиться її перерахунок, як це передбачено чинним законодавством.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 25 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонський області перевести ОСОБА_1 з 01 грудня 2016 року на пенсію за віком на загальних підставах, відповідно до чинних норм Закону України №1058-IV від 09 липня 2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонський області провести з 01 грудня 2016 року по 30 вересня 2017 року включно перерахунок, індексацію, нарахування і виплату пенсії за віком ОСОБА_1 , як непрацюючій, відповідно до чинних на відповідний рік норм Закону України №1058-ІV від 09 липня 2003 року «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і Закону України «Про Державний бюджет України», із врахуванням виплачених сум.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонський області перерахувати з 01 жовтня 2017 року пенсію за віком ОСОБА_1 , як непрацюючій, за чинними нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням при розрахунку усіх чинних на кожен місяць вказаного періоду норм щодо мінімального розміру пенсії, прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, перерахунку, індексації, надбавок, підвищень, тощо, як і громадянам, що проживають на території України, в повному обсязі, - до наступної зміни норм законодавства, та перераховувати в подальшому в разі настання таких змін і виплачувати довічно.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Херсонський області виплатити ОСОБА_1 компенсацію, розраховану помісячно за нормами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Постанови Кабінету Міністрів України №159 від 21 лютого 2001 року «Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», за невчасно отримані суми перерахунку та індексації пенси помісячно, як частини доходу, за період невиплати з 01 грудня 2016 року по дату фактичної виплати сум перерахунку та індексації пенсії за рішенням суду в даній адміністративній справі №766/13939/17.

В задоволенні іншої частини вимог відмовлено.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив із того, що право громадянина на призначення пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні або наявністю відмітки про реєстрацію місця проживання в Україні.

При цьому, зазначив, що вимоги позивачки щодо призначення пенсії з проведенням індексації та компенсації втрати частини доходів задоволенню не підлягають, так як це є обов`язком відповідача та має здійснюватися за наявності зміни індексу споживчих цін. Водночас, на думку суду, в матеріалах справи відсутні докази відмови позивачу в індексації пенсійних виплат.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, ГУ ПФУ в Херсонський області просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник наголошує, що мотивувальна частина рішення суду суперечить його резолютивної частині, а саме, зазначаючи в мотивувальній частині про необґрунтованість вимог щодо проведення індексації та компенсації втрати частини доходів, суд, в резолютивній частині зобов`язує здійснити нарахування індексації та компенсації втрати частини доходів позивачу.

Скаржник не заперечує проти того, що у позивачки виникло право на автоматичне переведення з жовтня 2017 року на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Водночас, відзначає, що пенсійний орган розглядає питання про переведення з одного виду пенсії на іншій, лише при особистому зверненні особи з відповідною заявою та при наявності документів, що підтверджують її місце реєстрації в Україні.

ОСОБА_1 не скористалася правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

02 вересня 2019 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду від ГУ ПФУ в Херсонській області надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких суб`єкт владних повноважень зазначає, що у разі переведення позивачки з 01 грудня 2016 року з пенсії, яка була призначена за Законом України «Про державну службу» на пенсію за віком на загальних підставах, розмір пенсії зменшиться. Щодо автоматичного переведення позивачки з 01.10.2017 року на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то для цього є всі підстави, у разі дотримання, останньою, Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до приписів п.1 ч.1 ст.311 КАС України (відсутність клопотань учасників справи про розгляд справи за їх участі) справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 1949 року народження , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянки України для виїзду закордон.

ОСОБА_1 з 20 грудня 2002 року перебувала на обліку в ГУ ПФУ в Херсонській області та отримувала пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723. Страховий стаж позивачки складає більш ніж 30 років.

З листопада 2007 року виплату пенсії ОСОБА_1 було припинено у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання до Держави Ізраїль.

Відповідно до рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 15 липня 2014 року у справі 667/10178/13-а, виплату пенсії позивачці поновлено, починаючи з 17 квітня 2013 року.

02 грудня 2016 року представником ОСОБА_1 , який діяв на підставі нотаріально посвідченої довіреності з проставленим апостилем, подано до ГУ ПФУ в Херсонський області заяву щодо переведення позивача з пенсії державного службовця на пенсію за віком на загальних підставах з 01 грудня 2016 року, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та про здійснення відповідного перерахунку.

Листом від 30 грудня 2016 року №492/М-25 ГУ ПФУ в Херсонській області відмовило ОСОБА_1 у такому переведені, посилаючись на те, що відповідна заява підписана не нею особисто, а представником, а також на відсутність довідки про заробітну плату встановленого зразка для обчислення пенсії за віком.

25 липня 2017 року представник позивачки повторно звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області з відповідною заявою, додавши документи, що підтверджують його повноваження та документи ОСОБА_1 , а саме:

копію паспорта та копію довідку про індивідуальний податковий номер, оригінал довідки про заробітну плату для обчислення пенсії від 31 березня 2017 року №04-18-200, та заяву про переведення з одного виду пенсії на інший.

Дана заява та перелічені документи не були прийняти до розгляду Пенсійним фондом.

Лише 04 квітня 2018 року ГУ ПФУ в Херсонській області, за результатами розгляду заяви позивачки від 27 березня 2018 року про переведення з одного виду пенсії на інший, та додані до неї документи (ксерокопії паспорта громадянина України для виїзду за кордон та трудової книжки, довідку про заробітну плату), прийняло рішення №11/1 про відмову в її задоволенні, на підставі зняття 31 серпня 2007 року пенсіонера з реєстраційного обліку за місцем проживання, у зв`язку з оформленням дозволу на виїзд на постійне місце проживання в державу Ізраїль.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляційної скарги і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до положень статті 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

В статті 46 Конституції України закріплено право громадян на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Тобто, право на отримання пенсії в Україні є конституційним правом громадянина України.

Частиною третьою статті 2 Протоколу № 4 Конвенції про захист прав і основних свобод людини визначено, що кожна людина має право на вільне пересування і свободу вибору місця проживання. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну.

Відповідно до частини другої статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не може бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином, кожен громадянин України, включаючи пенсіонерів, має право на вибір свого місця проживання, зі збереженням усіх конституційних прав.

Виходячи з наведених законодавчих норм позивачка, проживаючи в Ізраїлі, як громадянка України, має такі ж самі конституційні права, як і інші громадяни України, так як Конституція Україні та пенсійне законодавство України не допускає обмеження права на соціальний захист, зокрема, права на отримання пенсії, за ознакою місця проживання громадянина України.

Пунктом 4.3 Порядку №22-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії, орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Втім, на неодноразові звернення ОСОБА_1 із заявами про переведення з одного виду пенсії на інший, відповідачем протиправно не приймалися рішення, а надсилалися листи про неможливість визначити доцільність переведення на інший вид пенсії.

Пунктом 1.5 Порядку №22-1 передбачено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії.

Тобто, пунктом 1.5 Порядку №22-1 передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 20 лютого 2018 року у справі №757/12134/14-а, та від 31 жовтня 2019 року у справі №160/7699/18.

За таких обставин, висновок відповідача щодо порушення позивачем вимог п.1.5 Порядку №22-1 та необхідності пенсіонеру особисто звернутися з заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним.

До того ж, Верховний Суд, у вищевказаних справах, зазначив, що згідно п. 2.8 Порядку №22-1 при поновленні виплати пенсії та переведенні з одного виду пенсії на інший, до наявних документів особа може додати, серед іншого, довідку про заробітну плату відповідно до абзаців другого і третього підпункту 3 пункту 2.1 цього розділу. Тобто, додаткові документи можуть надаватися, а не є обов`язковими, оскільки пенсія позивачці вже була призначена.

Відтак, колегія суддів не погоджується з висновком відповідача про недотримання позивачкою форми звернення для переведення з одного виду пенсії на інший, та вказує, що наведені підстави відмови у розгляді заяви є протиправними.

У свою чергу, Верховний Суд в постанові від 08 серпня 2019 року у справі №414/2109/16-а зазначив, що право громадянина на призначення (перерахунок) йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні чи наявність реєстрації обліку за місцем проживання.

Досліджуючи вимогу позивача щодо її переведення, саме з 01.12.2016 року, з пенсії держслужбовця за віком на пенсію за віком на загальних підставах і відповідно здійснити перерахунок пенсії, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, колегія суддів встановила таке.

Відповідно до ч.3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

ГУ ПФУ в Херсонській області заперечуючи проти такого переведення зазначає, що в результаті перерахунку пенсії ОСОБА_1 зменшиться її розмір.

Колегія суддів не поділяє таку позицію пенсійного органу, оскільки вона не відповідає наступним законодавчим нормам.

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» встановлено, що з 01.12.2016 року прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, становить 1 247 грн. Водночас пенсія ОСОБА_1 , станом на грудень 2016 року, складала 1 164,24 грн.

Таким чином, є усі підстави для переведення ОСОБА_1 з грудня 2016 року на пенсію за віком, відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та для зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області провести перерахунок пенсії у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Резюмуючи викладене, слід вважати правильним задоволення судом першої інстанції вимоги позивачки про обов`язок ГУ ПФУ в Херсонській області перевести її з 01.12.2016 року на іншій вид пенсії та провести відповідний перерахунок.

Досліджуючи питання перерахунку ОСОБА_1 пенсії з 01.10.2017 року відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року, яким, зокрема, внесені зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів встановила таке.

Згідно положень даного Закону, а саме: з 01 жовтня 2017 року пенсії, призначені відповідно до цього Закону, перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в України з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки, із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 01 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік».

Пунктами 4-7 Прикінцевих положень передбачено, що «особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України «Про державну службу», розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматично, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійної справи».

Отже, наведеним нормативним актом встановлено беззаперечне право на такий перерахунок.

Проте, ГУ ПФУ в Херсонській області 04.04.2018 року прийняло рішення №11/1, яким відмовило позивачці у задоволенні заяви, на підставі зняття її з реєстраційного обліку за місцем проживання.

Суд першої інстанції, дійшов обґрунтованого висновку, що суб`єкт владних повноважень протиправно не провів позивачці перерахунок пенсії з 01.10.2017 року, однак, не звернув увагу, що з цього приводу останнім прийнято рішення, яке за таких обставинах належить визнати протиправним та скасувати.

А тому, з метою ефективного захисту прав позивача, суд апеляційної інстанції, з урахуванням встановлених ч.2 ст. 9 КАС України повноважень, уважає за потрібне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати спірне рішення.

Верховний Суд України у рішенні від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що виправданим та дієвим способом захисту порушених прав позивачки є обов`язок суб`єкта владних повноважень перевести позивачку з пенсії за віком, призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723 на пенсію за віком, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та провести відповідні перерахунки.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 щодо одночасного проведення разом із перерахунком пенсії її індексації та компенсації втрати частини доходів, оскільки вказана позовна вимога є передчасною.

Так, відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України віл 17 липня 2003 року №1078 до об`єктів індексації не відносяться, зокрема соціальні виплати, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму, а саме пенсії, підвищення, компенсаційні виплати, надбавки та інші доплати до пенсії. Окрім того, індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 101%.

Позивачка, вимагаючи індексацію, не навела жодних правових підстав для цього, зокрема, чи є її пенсія, яка визначається залежно від прожиткового мінімуму (пенсії, обчислені з урахуванням абзацу першого частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» об`єктом індексації.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції в мотивувальній частині вказав, що вимоги про проведення індексації та компенсації втрати частини доходів задоволенню не підлягають, при цьому, в резолютивній частині помилково зобов`язав здійснити нарахування індексації та компенсації втрати частини доходів, що, на думку колегії суддів, є порушенням норм процесуального права та підставою для скасування судового рішення, адже таке порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Статтею 317 КАС України встановлено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області - задовольнити частково.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 25 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправною бездіяльності та спонукання вчинити дії - скасувати.

Ухвалити у справі постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо неприйняття рішення за заявами про переведення з одного виду пенсії на інший.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області перевести ОСОБА_1 з пенсії за віком за Законом України «Про державну службу» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 01 грудня 2016 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області провести з 01.12.2016 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік», з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №11/1 від 04 квітня 2018 року про відмову у переведенні з пенсії за віком за Законом України «Про державну службу» на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» починаючи з 01 жовтня 2017 року, з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Г. В. Семенюк

суддя О. І. Шляхтицький

Повне судове рішення складено 17.12.2019 року.