Справа № 357/8426/19
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 357/8426/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Кошель Б.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Кобаля М.І.;

за участю секретаря: Несін К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2019 року (розглянута в відкритому судовому засіданні, м. Біла Церква, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Харківської митниці Державної фіскальної служби України про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2019 року, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулась до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з адміністративним позовом до Харківської митниці Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позов мотивований тим, що постановою Харківської митниці Державної фіскальної служби України у справі про порушення митних правил № 2798/80700/18 від 10.01.2019 року її було визнано винною у порушенні митних правил передбачених ст. 470 Митного кодексу України і накладено штраф у сумі 8 500 грн.

Проте, при розмитненні транспортного засобу FORD MONDEO, за перевищення строку перебування якого на митній території України стосовно неї було винесено вищевказану постанову, її чоловік сплатив добровільний внесок у розмірі 8500 грн. при сплаті всіх інших митних платежів відповідно до п. 9-3 Розділу ХХІ Прикінцевих та перехідних положень Митного кодексу України, тому вважає, що повинна бути звільнена від відповідальності.

Проте, від знайомих в середині червня він дізналась, що податкові органи не звільняють від сплати штрафу в розмірі 8500 грн. в разі добровільної сплати 8500 грн. при розмитнені.

Після чого він направила запит відповідачу з проханням надати інформацію, чи рахується за нею борг у вигляді штрафу розміром 8500 грн. 19.06.2019 року з відповіді вона дізналась про те, що штраф в розмірі 8 500 грн. не погашений, тому саме 19.06.2019 року вона дізналась про те, що її право на звільнення від адміністративної відповідальності при сплаті добровільного внеску є порушеним. У зв`язку з чим, не погоджуючись із вище зазначеною постановою, та вважаючи, що вона винесена з грубим порушенням чинного законодавства, позивачка просила суд поновити строк для подачі позову, визнати постанову №2798/80700/18 від 10.01.2019 року протиправною, скасувати її та закрити провадження про адміністративне правопорушення.

Ухвалою ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2019 року у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду - відмовлено, позов - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просив дану ухвалу скасувати, як таку, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно п.2 ч.1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

З огляду на викладене та у зв`язку із неприбуттям учасників справи у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, а також враховуючи те, що справу можливо вирішити на підставі наявних у ній доказів, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо залишення без розгляду позовної заяви.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України строк звернення до суду, і позивачка не надала належних доказів поважності причин з яких його пропущено.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погоджується виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, що постановою про порушення митних правил №2798/80700/18 від 18.01.2019 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Надаючи правову оцінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності врегульовано у ст.286 КАС України.

Так, відповідно до положень ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Щодо посилання позивачки на те, що саме 19.06.2019 року з відповіді відповідача вона дізналась, що її право на звільнення від адміністративної відповідальності при сплаті добровільного внеску порушене, колегія суддів зазначає наступне.

Так, в матеріалах справи наявні копії матеріалів справи про порушення митних правил №2798/80700/18 відносно громадянки України ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 МК України від 10.11.2018 року, з яких вбачається, що позивачка оскаржувану постанову отримала 18.01.2019 року, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що саме в 18.01.2019 року позивачка мала дізнатись про порушення її прав, проте до суду із позовом звертається лише 31.07.2019, тобто після спливу десятиденного терміну з моменту винесення постанови. Зазначене свідчить про те, що позивачем пропущено строк звернення до суду, встановлений ст. 122 КАС України.

Також, колегія суддів зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Колегія суддів зазначає, що будь-які об`єктивні чи суб`єктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду у визначені законом строки з відповідним позовом до відповідача, якщо позивач вважав, що діями чи бездіяльністю відповідача порушуються його права та законні інтереси.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що позивачем не надано жодних доказів, які дали б суду змогу оцінити поважність причин пропущення ОСОБА_1 процесуального строку, встановленого законом, а тому за таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав визнання поважними причин пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду, встановленого законом та відмову в задоволенні клопотання.

Згідно ч. 3 ст. 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених ч. ч. 3 - 4 ст. 123 цього Кодексу.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивачем пропущено встановлений ч. 2 ст. 122 КАС України строк звернення до суду, і позивачка не надала належних доказів поважності причин з яких його пропущено, тому позов ОСОБА_1 до Харківської митниці Державної фіскальної служби України про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності підлягає залишенню без розгляду.

Враховуючи викладене, судом не встановлено обставин, які надавали б суду підстави вважати причини пропуску строку звернення з позовом до суду поважними, оскільки у позивача було достатньо часу для реалізації права на судовий захист, з урахуванням наявних матеріалів у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви позивачки про визнання поважними причин пропуску звернення до суду та залишення позовної заяви без розгляду.

Колегія суддів дійшла висновку, що суддею суду першої інстанції винесено законне, обґрунтоване рішення з врахуванням норм чинного законодавства і не знаходить підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та є таким, що не відповідають обставинам справи.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з додержання норм процесуального та матеріального права, в зв`язку з чим вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 205, 241, 242, 243, 251, 271, 272, 286, 308, 311, 312, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

М.І. Кобаль