Справа № 0440/7048/18
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2019-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 листопада 2019 року Справа № 0440/7048/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кучми К.С.
при секретарі судового засідання - Чорній М.В.
за участю: представника позивача - Мазур А.С. представника відповідача - Лейченко І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «Акцент Банк» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій, визнання протиправною та скасування постанови, -
Позивач звернувся до адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо складення направлення на проведення інспекційного відвідування від 01.08.2018 р. № 281 та акту про неможливість проведення інспекційного відвідування №ДН709/253/1-НП від 01.08.2018 р. під час проведення інспекційного відвідування АТ «Акцент Банк» з питань дотримання законодавства про працю;
- визнати протиправною та скасувати постанову № ДН709/253/1-НП/СПТД-ФС/510 від 16 серпня 2018 року про накладення на АТ «Акцент Банк» штрафу в розмірі 372 300 грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 12.06.2018 р. на підставі направлення на проведення інспекційного відвідування від 12.06.2018 р. №168 головний державний інспектор Мельничук С.В. та провідний державний інспектор Лазарєв І.М. відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області прибули до ПАТ «Акцент Банк» для проведення позапланового заходу у формі інспекційного відвідування з питань додержання вимог законодавства про працю. Відповідно до змісту даного документу направлення оформлене на підставі наказу від 05.06.2018 року №455-4 та звернення працівника щодо порушення стосовно нього законодавства про працю (вх.№765 від 14.05.2018 р. Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області). Предметом перевірки згідно з направленням від 12.06.2018 р. є контроль за додержанням законодавства про працю у ПАТ «Акцент Банк» з питань оформлення трудових відносин, повноти, своєчасності нарахування та виплати заробітної плати. Згідно з направленням від 12.06.2018 р. період проведення інспекційного відвідування становить 10 календарних днів - з 11.06.2018 р. по 22.06.2018 р. 22.06.2018 р. Головним державним Мельничук С.В була складена вимога про надання/поновлення документів №ДН709/253/НД, якою зобов`язала ПАТ «Акцент Банк» у строк до 09 год. 00 хв. 01.08.2018 року надати документи, необхідні для проведення інспекційного відвідування.
В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позов з викладених у ньому підстав, а також з урахуванням їх відповіді на відзив відповідача і додаткових письмових поясненнях по справі.
Представник відповідача також зазначила, що провадження у даній справі №0440/7048/18 було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №0440/5437/18 за позовом АТ «Акцент-Банк» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, оскільки у справі №0440/7048/18 АТ «Акцент-Банк» оскаржується, зокрема, правомірність дій посадових осіб Держпраці у Дніпропетровській області щодо проведення інспекційного відвідування, за результатами якого винесено постанову від 16.08.2018 року №ДН709/253/1-НП/СПТД-ФС/510, яка є предметом спору у даній справі № 0440/7048/18. Отже, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 р. у справі № 0440/5437/18, яке набрало законної сили 16.07.2019 р., у задоволенні адміністративного позову АТ «Акцент-Банк» відмовлено повністю. Судом встановлено, що Головне управління під час спроби провести інспекційне відвідування АТ «Акцент-Банк» у період з 12.06.2018 року по 01.08.2018 року діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Третім апеляційним адміністративним судом 16.07.2019 р. винесено постанову у справі №0440/5437/18, якою апеляційну скаргу АТ «Акцент-Банк» залишено без задоволення. Таким чином, представник відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити повністю.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 05.06.2018 року Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області винесено наказ №455-1 "Про призначення інспекційного відвідування на підставі звернення працівника ОСОБА_1 щодо порушення стосовно неї законодавства про працю" за № ДН-709.
Отже, у період з 11.06.2018 р. по 22.06.2018 р. на підставі наказу від 05.06.2018 р. №455-1, направлення на проведення інспекційного відвідування від 12.06.2018 р. № 168 та за вищевказаним зверненням працівника щодо порушення стосовно нього законодавства про працю у позивача інспекторами праці була здійснена спроба провести інспекційне відвідування з питань оформлення трудових відносин, повноти, своєчасності нарахування та виплати заробітної плати, за результатами якої були складені вимога про надання документів від 22.06.2018 р. № ДН709/253/НД та акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДН709/253/НП від 22.06.2018 р.
Відповідно до вищевказаної вимоги інспектори зобов`язували позивача надати: табелі обліку робочого часу всіх працівників за 2017-2018 роки; відомості нарахування та виплати заробітної плати всім працівникам за 2017-2018 роки; положення про оплату праці товариства; цивільно-правові угоди з актами виконаних робіт та відомості нарахування винагороди за виконані роботи за 2017-2018 роки; розрахунок заробітної плати працівникам за щорічну відпустку (будь-які 10 працівників у яких протягом розрахункового періоду змінювався посадовий оклад); наказ про призначення, копія паспорту та ІПН голови правління банку.
Судом також встановлено, що ПАТ «Акцент Банк» у зв`язку зі зміною організаційно-правової форми з 07.07.2018 р. перейменовано на АТ «Акцент Банк» та є його правонаступником.
В судовому засіданні також встановлено, що на підставі акту Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 16.08.2018 року №ДН709/253/1-НП/СПТД-ФС/510.
Вказаною постановою відповідно до п.п.54 п.4 Положення про державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 р. № 96 та на підставі абз.7 ч.2 ст.265 КЗпП України накладено штраф на позивача розмірі 372 300 грн.
Позивач пов`язує порушення своїх прав з діями Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо складення направлення на проведення інспекційного відвідування від 01.08.2018 р. № 281 та акту про неможливість проведення інспекційного відвідування №ДН709/253/1-НП від 01.08.2018 р. під час проведення інспекційного відвідування АТ «Акцент Банк» з питань дотримання законодавства про працю. Правомірність та обґрунтованість постанови № ДН709/253/1-НП/СПТД-ФС/510 від 16 серпня 2018 року про накладення на АТ «Акцент Банк» штрафу в розмірі 372 300 грн. є, в тому числі, предметом позову, який передано на розгляд суду.
Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини, суд приходить до наступного.
Відповідно до преамбули Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 20.09.2007 р. № 877-V цей Закон визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).
Відповідно до ч.1 ст.259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
16 травня 2017 року набув чинності Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 р. № 295 (далі за текстом - Порядок № 295, який був чинний на час проведення перевірки), положення якого узгоджуються з нормами Закону № 877-V.
Відповідно до п.2 Порядку № 295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, в тому числі Держпраці та її територіальних органів.
Відповідно до п.п.4 п.5 Порядку №295 встановлено, що інспекційні відвідування проводяться, в тому числі, за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю.
В силу Порядку про здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 26.04.2017 р. №295 Проведення інспекційних відвідувань та організацій, невиїзних інспектувань та відповідно до ч.5 вищезазначеним Порядком, інспекційні відвідування проводяться:
1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;
2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;
3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту;
4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю;
5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю;
- Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати;
ДФС та її територіальних органів про:
- невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності;
- факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень;
- факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом;
- роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника;
Пенсійного фонду України та його територіальних органів про:
- роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної;
- роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу;
- роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків;
- працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року;
- роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки");
- роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сум підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації;
- роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;
7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.
Звернення фізичних осіб, стосовно яких порушено правила оформлення трудових відносин, працівників і роботодавців може бути подане через уповноваженого представника. Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5-7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю, його заступник.
Інспекційне відвідування або рішення інспектора праці про відвідування роботодавця, передбачене пунктом 33 цього Порядку, підлягає повідомній реєстрації Держпраці чи її територіальним органом до початку його проведення.
Так, ч.4 вказаного Закону № 877 визначено перелік органів, зокрема, і органи державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення, які повинні здійснюють заходи контролю у встановленому цим Законом порядку, але з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Так, ч.5 ст.2 Закону № 877 встановлено, що зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.
Отже, під час здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю на Державну службу України з питань праці та її територіальні органи розповсюджуються лише вимоги статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 Закону України «Про основні засади здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
У п.1 вказаного Порядку № 295 визначено, що цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю.
Тому, посилання позивача на те, що відповідач відповідно до ч.1 ст.6 Закону № 877 повинен був здійснювати інспекційне відвідування за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу, суперечить нормам ч.5 ст.2 вказаного Закону №877.
На відповідача розповсюджується вимоги лише ч.3 ст.6 Закону № 877 (щодо надання копії направлення), а вимоги ч.1 ст.6 (щодо отримання згоди Держпраці України) - не розповсюджуються.
Отже, відповідач обґрунтовано та законно здійснив інспекційне відвідування позивача без погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.
Також, позивач у позові, а його представник в судовому засіданні зазначали, що відповідачем не дотримано передостанній абзац ч.1 ст.6 Закону № 877, яким встановлено, що під час проведення позапланового заходу з`ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов`язковим зазначенням цих питань у посвідченні (направленні) на проведення заходу державного нагляду (контролю).
Проте, як зазначено вище, на Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області норми вказаного абзацу ч.1 ст.6 Закону № 877 не розповсюджуються.
Так, згідно з п.11 Порядку №295, інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право:
1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця;
2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги;
3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення;
4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів;
5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування;
6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки;
7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.
Повноваження, права та обов`язки державних інспекторів з питань праці Держпраці та її територіальних органів визначені, крім загальних законів, Кодексом України про адміністративні правопорушення, а також конвенціями Міжнародної організації праці (далі - МОП), ратифікованих законами України, зокрема, «Про ратифікацію Конвенції міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі» від 08.09.2004 р. № 1985-1V.
Відповідно до ст.12 Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці № 81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі» від 08.09.2004 р., інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право:
a) безперешкодно, без попереднього повідомлення і в будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції;
b) проходити у денний час до будь-яких приміщень, які вони мають достатні підстави вважати такими, що підлягають інспекції; та
c) здійснювати будь-який огляд, перевірку чи розслідування, які вони можуть вважати необхідними для того, щоб переконатися у тому, що правові норми суворо дотримуються, і зокрема:
i) наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм;
ii) вимагати надання будь-яких книг, реєстрів або інших документів, ведення яких приписано національним законодавством з питань умов праці, з метою перевірки їхньої відповідності правовим нормам, і знімати копії з таких документів або робити з них витяги.
Крім того, відповідно до вимог п.3 ст.7 Закону № 877 у направленні на проведення інспекційного відвідування від 12.06.2018 р. визначений предмет здійснення інспекційного відвідування - контроль додержання вимог законодавства про працю у ПАТ «Акцент-Банк» з питань оформлення трудових відносин, повноти, своєчасності нарахування та виплати заробітної плати, а також підстава інспекційного відвідування - звернення працівника щодо порушення стосовно нього законодавства про працю (вх. № 765 від 14.05.2018 р. Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області), а також вказані номер та дата наказу на проведення інспекційного відвідування.
Згідно з п.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, провадження у даній справі №0440/7048/18 було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №0440/5437/18 за позовом АТ «Акцент-Банк» до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, оскільки у справі №0440/7048/18 АТ «Акцент-Банк» оскаржується, зокрема, правомірність дій посадових осіб Держпраці у Дніпропетровській області щодо проведення інспекційного відвідування, за результатами якого винесено постанову від 16.08.2018 року №ДН709/253/1-НП/СПТД-ФС/510, яка є предметом спору у даній справі № 0440/7048/18.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.04.2019 р. у справі № 0440/5437/18, яке набрало законної сили 16.07.2019 р., у задоволенні адміністративного позову АТ «Акцент-Банк» відмовлено повністю.

В постанові Третього апеляційного адміністративного суду від 16.07.2019 року у справі № 0440/5437/18 зазначено, що суд апеляційної інстанції доходить висновку, що відповідач мав право та законні підстави для винесення Вимоги щодо надання підконтрольним суб`єктом документів, необхідних для здійснення інспекційного відвідування, а також відвідування об`єктів, які перебувають поза межами юридичної адреси Банку, на яких використовується наймана праця. Доводи апелянта, що вищевказана Конвенція до нього не застосовується, оскільки позивач є банківською установою, а не промисловим чи торгівельним підприємством, суд також не знаходить обґрунтованими, адже норма міжнародного законодавства не може передбачати особливості внутрішньодержавного ринку праці тієї чи іншої держави, а тому норми вказаної довіреності не повинні застосовуватися формально, тобто виключно до визначених суб`єктів - промислових чи торгівельних підприємств. Метою Конвенції є саме закріплення єдиного порядку та процедури проведення інспекції праці. Також не є обґрунтованими та доведеними доводи апелянта, що відповідач мав право проводити перевірку тільки з тих питань, які слугували підставою для призначення інспекційного відвідування, як того вимагає ч.1 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», адже, як зазначалося вище, вказаний Закон вимагає від відповідача виключно дотримання частини 3 статті 6. Вірним є і висновок суду першої інстанції про необґрунтованість твердження позивача про те, що інспекційне відвідування проводилося Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області з питань, що не зазначені у направленні у якості предмета інспекційного відвідування, адже у направленні на проведення інспекційного відвідування від 12.06.2018 визначено предмет здійснення інспекційного відвідування - контроль додержання вимог законодавства про працю у ПАТ «Акцент-Банк» з питань оформлення трудових відносин, повноти, своєчасності нарахування та виплати заробітної плати. Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що відповідач діяв в межах наданих законом повноважень, підстави для задоволення позову відсутні. Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, ухвалив рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні. За таких обставин, судом апеляційної інстанції апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Акцент-Банк» залишено без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року в адміністративній справі №0440/5437/18 залишено без змін.

Таким чином, позивачем не дотримано вимог ч.1 ст.259 КЗпП України, згідно з якою державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України» та вимоги підпункту 5 пункту 6 Положення № 96 згідно з яким: Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Крім того, позивачем не дотримано вимог частини четвертої статті 35 Закону України № 108 «Про оплату праці» відповідно до якої не допускається приховування від зазначених органів будь-якої інформації з питань оплати праці. Зазначені державні органи мають право одержувати від суб`єктів господарювання та найманих ними осіб інформацію, документи і матеріали та відвідувати місця здійснення господарської діяльності під час виконання трудової функції такими найманими особами.

Між тим, згідно з п.6-7 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (п.6 Порядку).

Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду (п.7 Порядку).

Суд вважає, що постанову про накладення штрафу від 16.08.2018 року прийнято відповідачем з порушенням вищезазначеного Порядку № 509.

Так, рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ДН 709/253/1-НП/СПТД прийнято посадовою особою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області 09.08.2018 р. Згідно зазначеного рішення розгляд справи призначено на 16.08.2018 р. на 09 год. 00 хв.

За даними сервісу відстеження поштових відправлень ПАТ "Укрпошта" видно, що зазначене рішення (ідентифікатор поштового відправлення 810): направлено до позивача 09.08.2018 р. та отримано останнім 13.08.2018 р. об 23 год. 00 хв.

Таким чином, спірне рішення № ДН 709/253/1-НП/СПТД від 09.08.2018 р. щодо розгляду справи про накладення штрафу надійшло до банку пізніше, ніж пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду.

В силу/, вимог п.6, 7 Порядку № 509 посадова особа органу Держпраці перед початком розгляду справи мала б пересвідчитися у своєчасному та належному повідомленні суб`єкта господарювання про розгляд справи, та, у випадку виявлення порушення строків та порядку повідомлення, відкласти розгляд справи на інший день для належного повідомлення суб`єкта господарювання та забезпечення його прав на участь у розгляді справи. Зі змісту даних пунктів Порядку вбачається, що органи Держпраці не мають права розглядати справу про накладення штрафу без присутності суб`єкта господарювання, якщо він не був проінформований належним чином і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, в порушення вимог п.6, 7 Порядку № 509 посадовою особою відповідача справу про накладення штрафу розглянуто 16.08.2018 р., прийнято постанову №ДН709/253/1-НП/СПТД-ФС/510 від 16.08.2018 р. про накладення на АТ «Акцент Банк» штрафу в розмірі 372 300 грн.

Таким чином, порушенням порядку розгляду справи про накладення штрафу АТ «Акцент Банк» позбавлено права на захист, гарантований п.8 Порядку №509, яким передбачено право суб`єкта господарювання надати пояснення, заявити клопотання, прийняти участь у досліджені доказів.

У межах спірних правовідносин адміністративним судом не вирішується питання доцільності притягнення позивача до відповідальності, а перевіряється виключно законність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у таких справах, станом на момент їхнього прийняття або вчинення, за наслідками чого суд може визнати протиправними рішення та дії (бездіяльність) суб`єкта владних повноважень, а також зобов`язати його вчинити певні дії.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права.

Суд зазначає, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому суд визнає протиправною та скасовує постанову №ДН709/253/1-НП/СПТД-ФС/510 від 16.08.2018 року, прийняту Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, як найбільш ефективний спосіб захисту, що повинен забезпечити поновлення порушеного права позивача, цей спосіб є адекватним наявним обставинам.

Тому суд відмовляє в задоволенні решти зазначених вище позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо складення направлення на проведення інспекційного відвідування від 01.08.2018 р. № 281 та акту про неможливість проведення інспекційного відвідування №ДН709/253/1-НП від 01.08.2018 р. під час проведення інспекційного відвідування АТ «Акцент Банк» з питань дотримання законодавства про працю.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст.9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких обставин, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з викладених вище підстав.

Згідно з ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково, слід повернути позивачу частину судових витрат по справі в розмірі 5 584 грн. 50 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову №ДН709/253/1-НП/СПТД-ФС/510 від 16.08.2018 року, прийняту Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області.

У задоволенні решти позову відмовити.

Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області на користь Акціонерного товариства «Акцент Банк» судові витрати по справі у розмірі 5 584 грн. 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України

Повний текст рішення складений 15.11.2019 року.

Суддя К.С. Кучма