Справа № 826/7001/18
Суддя: Федотов Ігор В'ячеславович
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/7001/18 Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Федотова І.В.,

суддів: Єгорової Н.М. та Сорочка Є.О.,

за участю секретаря Лисенко І.Д.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві на додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - відповідач), в якому просив визнати протиправним рішення відповідача, яке викладено у листі від 23.02.2018 року №1570/17 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії з 03.05.2017 року; зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію 3 03.05.2017 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.12.2018 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправним рішення Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яке викладено у листі від 23.02.2018 року №1570/17 щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії з 03.05.2017 року та зобов`язано Лівобережне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію з 03.05.2017 року.

04 жовтня 2019 року від позивача надійшла заява про ухвалення додаткового судового рішення, оскільки судом не було вирішено питання щодо стягнення з відповідача судових витрат.

Додатковим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року заяву про ухвалення додаткового рішення задоволено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704, 80 грн.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати додаткове рішення від 10 жовтня 2019 року.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» не передбачено фінансування судових витрат на управління.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки при прийнятті рішення по справі не вирішено питання щодо розподілу судових витрат, відтак слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь позивача здійснених та документально підтверджених судових витрат на сплату судового збору в розмірі 704, 80 грн.

За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Як свідчать матеріали справи, при зверненні до суду з позовом позивачем було сплачено судовий збір відповідно до Закону України "Про судовий збір" у розмірі 704, 80 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №13 від 02.05.2018 на суму 704, 80 грн.(а.с.4).

Таким чином, враховуючи, що позивачем надано необхідні докази на підтвердження понесених витрат на сплату судового збору, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви та ухвалення додаткового рішення про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь позивача здійснених та документально підтверджених судових в розмірі 704, 80 грн.

Доводи апелянта про те, що Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» не передбачено фінансування судових витрат на Управління, а тому у випадку задоволення позову суд першої інстанції мав здійснити стягнення судових витрат з Державного бюджету України, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Отже, з аналізу наведених правових норм, вбачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив додаткове судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а додаткове рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 329-331 КАС України.

Головуючий суддя:

Судді: