Справа № 120/1993/19-а
Суддя: Бошкова Юлія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 грудня 2019 р. Справа № 120/1993/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Бошкової Ю.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Назарук А.В.,

представника позивача: Опанасюка П.П.,

представника відповідача: Жердєва О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: державного підприємства "Вінницький експертний центр з енергоефективності" (вул. Київська, 16, офіс 618, м. Вінниця, 21000, )

до: Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100)

про: визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернулось державне підприємство "Вінницький експертний центр з енергоефективності" до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що висновки податкового органу, викладені в акті перевірки від 18.04.2019 року № 1397/1415/3599689 про нереальність господарської операції із ТОВ «Віненергоконсалтинг» є безпідставними, оскільки у підприємства є всі належним чином оформлені документи, що підтверджують дійсність господарської операції з контрагентом, тому норми податкового законодавства позивачем не порушено. Відтак, вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 16.05.2019 року згідно якого позивачу збільшено грошове зобов`язання з ПДВ на суму 222656 грн., у тому числі 178125 грн. основного платежу та 44531 грн. штрафних санкцій відповідачем прийнято безпідставно, тому просить суд його скасувати.

Ухвалою суду від 25.06.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

19.07.2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача заперечував щодо позовних вимог та зазначив, що первинні документи, в розумінні законодавства, є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. В даному випадку з наданих позивачем на перевірку документів, а саме актів виконаних робіт, неможливо встановити повної інформації про зміст та обсяг робіт. Також, перевіркою встановлено, що на первинних бухгалтерських документах, що мають назву «акт здачі-прийняття робіт (надання послуг)», що виписані ТОВ «Віненергоконсалтинг» на ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності» в періоді, що перевірявся, відсутні необхідні реквізити, а саме: прізвище та ініціали осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, що не дає змоги ідентифікувати осіб, що брали участь в операціях. Крім того, звернув увагу суду на те, що проведеним аналізом бази даних інтегрованої інформаційної системи ДФС України «Податковий блок» встановлено ТОВ «Віненергоконсалтинг» (код 41750506) (з 01.01.2019 року змінено назву на ТОВ «Авторанс Плюс») зареєстроване згідно рішення Виконавчого комітету Вінницької міської ради від 22.11.2017 року №0015630, знаходиться на обліку в ГУ ДФС у Донецькій області. Платником податку на додану вартість зареєстровано з 01.01.2018 року, індивідуальний податковий номер 83. Звітність з податку на прибуток підприємства з відповідними додатками за 2018 рік не подано. Інформація про об`єкти оподаткування відсутня. Відповідно отриманої податкової інформації від ГУ ДФС у Донецькій області стосовно ТОВ «Віненергоконсалтинг» №118/05-99-14-15-09 від 21.02.2019 року щодо фінансово-господарських операцій за 2018 рік встановлено неправомірне визначення платником податків сум податкових зобов`язань при реєстрації податкових накладних у ЄРПН (згідно ЄРПН та податкової звітності), таким чином, платником податків порушено норми п.п.а/б п. 185,1 ст.185 п. 187.1 ст.187 Кодексу. Відсутність у ТОВ «Віненергоконсалтинг» необхідних умов та ознак, необхідних для здійснення задекларованих господарських операцій, підтверджує, що дане підприємство фактично не реалізувало ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності» послуги, а відтак податкові накладні, зареєстровані в ЄРПН на адресу ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності» та відображені в податковому обліку ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності» (декларації з податку на додану вартість) не можуть вважатися такими, що підтверджують реальність проведення операцій з надання послуг. Зважаючи на викладене вище, укладений між ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності» та ТОВ «Віненергоконсалтинг» договір на надання послуг не опосередкувався реальним виконанням операцій, які становлять його предмет. Фактично ТОВ «Віненергоконсалтинг» здійснено безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з надання послуг на користь ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності» і складено первинні документи всупереч норм частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та п. п. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 р. за № 168/704. Отже, відсутність у ТОВ «Віненергоконсалтинг» умов та ознак, необхідних для здійснення задекларованих господарських операцій, підтверджує, що дане підприємство фактично не постачало ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності» ТМЦ (роботи) вищезазначеної номенклатури у вересні 2018 року на загальну суму ПДВ 178124,75 грн., а відтак податкові накладні, зареєстровані в ЄРПН на адресу ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності» та відображені в податковому обліку ТОВ «Віненергоконсалтинг» (декларації з податку на додану вартість) у вересні 2018 року не можуть вважатися такими, що підтверджують реальність проведення операцій з придбання даних послуг. Таким чином, в порушення п.198.1, п.198,3 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності» завищено податковий кредит за рахунок включення до його складу ПДВ з вартості придбаних послуг по взаємовідносинах із ТОВ «Віненергоконсалтинг».

Ухвалою суду від 21.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

09.09.2019 року на адресу суду представник відповідача подав клопотання, в якому просив суд замінити відповідача по справі - Головне управління ДФС у Вінницькій області на правонаступника - Головне управління ДПС у Вінницькій області.

Ухвалою суду від 09.09.2019 року задоволено клопотання Головного управління ДПС у Вінницькій області та замінено Головне управління ДФС у Вінницькій області на Головне управління ДПС у Вінницькій області.

Ухвалою суду від 08.11.2019 року відкладено судовий розгляд справи у зв`язку із викликом до суду для допиту в якості свідка ТОВ "Автотрас Плюс" (, вул. 130 Таганської Дивізії, 4, м. Маріуполь, Донецька область, 87526).

04.12.2019 року на адресу суду надійшли пояснення від свідка ТОВ "Автотрас Плюс". Так, у зазначених поясненнях, останній повідомив суду, що їх взаємовідносини з ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності» відбувались на підставі укладеного 20.08.2018 року договору №74, предметом якого було надання допомоги в перерахунку приєднаного теплового навантаження Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» житлових будинків, будівель та споруд з врахуванням фактичного споживання теплової енергії опалювальних об`єктів, площею 8279530,14 квадратних метрів.

Роботи за договором полягали у виїзді до м.Львова для збору та систематизації даних абонентів-споживачів теплової енергії, розроблення програмного продукту у табличному форматі Excel та інтеграції зібраних даних у створений програмний продукт. Після завершення робіт ТОВ «Віненергоконсалтинг» передав ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності» у електронному вигляді на флеш-накопичувач Transcend jfv30/2GB. Передача результатів виконання умов договору оформлена Актом від 14.09.2018 року прийому - передачі звітно-технічної документації. Виконання договору, також підтверджується іншими складеними бухгалтерськими документами, розрахунком за проведену роботу та відсутністю претензій до позивача, як виконавця, з боку замовника та Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго».

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись при цьому на обставин, що наведені у позовній заяві, та зазначив, що ним подано до суду усі докази, які свідчать про здійснення господарської операції з ТОВ «Віненергоконсалтинг».

Натомість, представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав, що викладені у відзиві на позовну заяву та зауважив, що дослідивши усі надані під час перевірки первинні документи не можна встановити реальність господарської операції.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, судом встановлено, що на підставі направлення від 05.04.2019 року №2 1112 та наказу від 28.03.2019 року № 1755 Головним управлінням ДФС у Вінницькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку державного підприємства «Вінницький експертний центр з енергоефективності» за період діяльності з 01.09.2018 року по 30.09.2018 року по взаємовідносинах з ТОВ «Автранс-Плюс» з питань своєчасності, достовірності та повноти нарахування податку на додану вартість.

Результати перевірки оформлені Актом від 18.04.2019 року № 1397/1415/3599689.

Даним актом встановлено порушення позивачем п. 198.1, 198.3, ст. 198 ПК України, внаслідок чого підприємством занижено суму позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (рядок 9-рядок 17 декларації) (позитивне значення), яке сплачується до держаного бюджету (рядок 18 декларації) за вересень 2018 року в сумі 178 124,75 грн.

На підставі Акту, відповідачем винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення № від 16/05/2019 року згідно якого позивачу збільшено грошове зобов`язання з ПДВ в сумі 222 656 грн., у тому числі 178 125 грн. основного платежу та 44 531 грн. штрафних санкцій.

Не погоджуючись із винесеним відповідачем податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом п. п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього кодексу.

Пунктом 198.3 ст.198 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг (у разі здійснення контрольованих операцій - не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу) та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст.193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За змістом положень п. 198.6 цієї ж статті не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з п.201.11 ст.201 цього Кодексу).

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

За змістом наведених норм право платника податків на включення сум ПДВ до податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання цим платником податків товарів (робіт, послуг), основних фондів (необоротних активів) (щодо останніх, крім того, будівництво, спорудження, створення), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям його господарської діяльності; підтвердження обліковими, розрахунковими документами, зокрема щодо податкового кредиту - податковою накладною, виписаною постачальником - платником ПДВ, митною декларацією (іншими подібними документами, перелік яких встановлений п.201.11 ст.201 Податкового кодексу України) сум витрат на придбання товару (робіт, послуг) та ПДВ, нарахованого (сплаченого) в ціні придбання товару (робіт, послуг).

Згідно з п.44.1 ст.44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ, це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція - це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов`язань, власному капіталі підприємства. Із положень ч. 1 - 3 ст. 9 вказаного Закону вбачається, що бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизація інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту.

Одним із юридичних елементів дійсності правочину є його спрямування на реальне настання правових наслідків, що ним обумовлені. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Відповідно, якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені платником податку та його контрагентом на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності та свідчать про відсутність у сторін волевиявлення щодо реального здійснення господарської операції.

З аналізу наведених норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Отже, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина була визначальною для дослідження судом під час вирішення цієї справи.

При цьому про відсутність реального характеру відповідних операцій можуть свідчити, зокрема, наявність таких обставин: неможливість здійснення платником податку зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності, відсутність у платника податку необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів, здійснення операцій з товарно-матеріальними цінностями, які не вироблялися або не могли бути вироблені в обсязі, зазначеному платником податку в документах обліку.

Дослідивши долучені до справи письмові докази, суд встановив наступні обставини щодо формування податкового кредиту та взаємовідносин позивача із ТОВ «Віненергоконсалтинг».

З метою укладення у майбутньому договору між позивачем та ЛМКП «Львівтеплоенерго» щодо робіт із перерахунку приєднаного теплового навантаження (Гкал/год) ЛМКП «Львівтеплоенерго» житлових будинків, будівель і споруд з врахуванням фактичного споживання теплової енергії 20.08.2018 року між ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності» та ТОВ «Віненергоконсалтинг» укладено договір про надання послуг №74. Відповідно до даного договору виконавець (ТОВ «Віненергоконсалтинг») зобов`язується за завданням замовника (ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності») надати останньому послуги у допомозі в перерахунку приєднання теплового навантаження, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві їх вартість.

Кінцевий продукт в електронному вигляді таблиці перерахунків та проектів паспортів у форматі excel та письмовому вигляді опису та методики розрахунку.

Детальна інформація щодо вартості послуг, які надаються за цим договором, визначається окремими рахунками та актами приймання наданих послуг, в якому сторони погоджують окреме замовлення на проведення робіт та визначають предмет послуг, вартість послуг, строки надання (виконання) послуг.

Замовник, на підставі виставленого виконавцем рахунку, здійснює попередню оплату вказаної суми у рахунку, протягом 3-х банківських днів з моменту підписання договору.

Акт приймання-передачі наданих послуг підписуються сторонами.

Виконавець зобов`язаний якісно виконати роботи. Виконавець має право залучати третіх осіб на умовах підряду. Відповідальність перед замовником за дії субпідрядників несе виконавець.

Після завершення надання послуг виконавець готує та направляє замовнику акт приймання-передачі наданих послуг.

Договір набуває чинності з дня підписання і діє до 31 грудня 2018 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.

В свою чергу, на виконання умов договору ТОВ «Віненергоконсалтинг» на адресу ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності» підписано (оформлено) акти виконаних робіт (№ОУ-0000131 від 14.09.2018 року; (№ОУ-0000132 від 14.09.2018 року; №ОУ-0000133 від 15.09.2018 року; №ОУ-0000143 від 20.09.2018 року; №ОУ-0000144 від 21.09.2018 року; №ОУ-0000159 від 25.09.2018 року; №ОУ-0000142 від 20.09.2018 року) та податкові накладні, зареєстровані в ЄРПН (№142 від 14.09.2018 року; (№143 від 14.09.2018 року; №144 від 15.09.2018 року; №154 від 20.09.2018 року; №155 від 21.09.2018 року; №159 від 25.09.2018 року; №153 від 20.09.2018 року).

Так, на думку податкового органу та відповідно до акту перевірки на первинних бухгалтерських документах Акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) (№ОУ-0000131 від 14.09.2018 року; (№ОУ-0000132 від 14.09.2018 року; №ОУ-0000133 від 15.09.2018 року; №ОУ-0000143 від 20.09.2018 року; №ОУ-0000144 від 21.09.2018 року; №ОУ-0000159 від 25.09.2018 року; №ОУ-0000142 від 20.09.2018 року), що виписані ТОВ «Віненергоконсалтинг» на ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності» відсутні необхідні реквізити, а саме: прізвище та ініціали осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, що не дає змоги ідентифікувати осіб, що брали участь в операціях, тому зазначені недоліки свідчать про їх невідповідність нормам чинного законодавства.

Надаючи оцінку висновкам податкового органу, які висловелені в акті перевірки, суд зазначає, що з долучених до матеріалів справи актів здачі-прийняття робіт дійсно не можливо встановити ким цей акт підписано. Більш того, представник позивача у судовому засдінанні звернув увагу суду на те, що акт підписаний директором підприємства, оскільки в крайньому лівому кутку акту саме зазначено, що директор затвердив відповідний акт і підпис як в актах, так і в укладеному договорі є ідентичним, тому ідентифікувати підпис цілком можливо, тому технічні недоліки не можуть свідчити про невідповідність зазначених первинних документів. Однак, суд звернув увагу на те, що договір про надання послуг укладений в.о. директора Крижанівським С.В., втім акти затверджено директором, підпис якого співпадає з в.о. директора, тому встановити довірену особу, яка підписала відповідні акти виконаних робіт не є можливим.

Відповідно до платіжних поручень №1113 від 01.10.2018 року на суму 145120 грн.; №1114 від 01.10.2018 року на суму 144960,40 грн.; №1115 від 01.10.2018 року на суму 145008,80 грн.; №1120 від 03.10.2018 року на суму 171104,7 грн.; №1121 від 05.10.2018 року на суму 171198,7 грн.; №1122 від 05.10.2018 року на суму 145160 грн.; №1123 від 05.10.2018 року на суму 145196 грн. позивач оплатив роботу ТОВ «Віненергоконсалтинг».

Крім того, на підтвердження здіснення господарської операції представником позивача 08.11.2019 року долучено до матеріалів справи технічні завдання №1, №2, №3, №4, №5 від 20.08.2019 року "Перерахунок приєднаного теплового навантаження (Гкал./год) ЛМКП житлових будинків, будівель і споруд з врахуванням фактичного споживання теплової енергії".

Однак, на думку суду відповідні технічні завдання можуть свідчити лише про наміри виконати умови договору, а не про його фактичне виконання.

Також, суд зазначає, що дані технічні завдання ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності» не були надані ревізорам на час проведення перевірки.

Щодо долученого до матеріалів справи електронного доказу флеш-накопичувача Transcend jfv30/2GB, який на думку ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності» містить інформацію, яка була передана позивачу на виконання умов договору про надання послуг та підтверджує реальність господарської операції із ТОВ «Віненергоконсалтинг», суд оцінює його критично та не вважає його достовірним та належним доказом з огляду на наступне.

Так, на зазначеному електронному доказі міститься ряд файлів, зокрема:

- приєднане теплове навантаження (інформація створена 24.07.2018 року);

- проект паспорта ЛМКМ (інформація створена 04.12.2019 року);

- проект паспорта ДМКМ 1 (інформація створена 06.03.2017 року, збережена - 08.09.2018 року);

- теплове навантаження опалення - 2943 кб (інформація створена 04.12.2019 року);

- теплове навантаження опалення - 9284 кб (інформація створена 24.07.2018 року).

Разом з тим, кінцевим продуктом в договорі, укладеного між ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності» та ТОВ «Віненергоконсалтинг», мали бути виготовлені в електронному вигляді таблиці перерахунків та проектів паспортів у форматі excel та письмовому вигляді опису та методики розрахунку.

Відтак, суд зазначає, що згідно предмету договору електронний доказ флеш-накопичувач Transcend jfv30/2GB не містить повної інформації щодо виконання зобов`язань по договору, більш того створення файлів під час розгляду адміністративної справи додатково підтверджує фіктивність господарської операції позивача із ТОВ «Віненергоконсалтинг».

Окрім того, судом викликано до суду в якості свідка ТОВ "Автотранс Плюс". Проте, свідок у судове засідання не прибув, при цьому надіслав лист-пояснення, яким повідомив суду, що взаємовідносини між ТОВ "Автотранс Плюс" та ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності» відбувались на підставі укладеного 20.08.2018 року договору №74, предметом якого було надання допомоги в перерахунку приєднаного теплового навантаження Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» житлових будинків, будівель та споруд з врахуванням фактичного споживання теплової енергії опалювальних об`єктів, площею 8279530,14 квадратних метрів. На момент підписання зазначеного договору, у зв`язку із хворобою директора, обов`язки виконував головний інженер Крижановський С.В., та саме він підписав договір №74.

Роботи за договором полягали у виїзді до м. Львова для збору та систематизації даних абонентів-споживачів теплової енергії, розроблення програмного продукту у табличному форматі Excel та інтеграції зібраних даних у створений програмний продукт. Після завершення робіт ТОВ «Віненергоконсалтинг» передав ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності» у електронному вигляді на флеш-накопичувач Transcend jfv30/2GB. Передача результатів виконання умов договору оформлена Актом від 14.09.2018 року прийому - передачі звітно-технічної документації. Виконання договору, також підтверджується іншими складеними бухгалтерськими документами, розрахунком за проведену роботу та відсутністю претензій до позивача, як виконавця, з боку замовника та Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго».

Крім того, у поданих письмових поясненнях повідомив суду, що не може прибути до суду у зв`язку із тим, що перебуває на лікарняному, при цьому жодних доказів суду не надано.

Враховуючи викладене, даний лист-пояснення судом не може бути розцінене як показання свідка та доказ здійснення господарської операції між позивачем та ТОВ «Віненергоконсалтинг», оскільки перш за все він не містить печатки підприємства, підпис директора не підтверджений жодним установчим документом, більш того, дане підприємство викликалось до суду в якості свідка, який в судовому засіданні попереджається судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве показання чи відмову від давання показань на вимогу суду.

Відтак, на думку суду ТОВ «Віненергоконсалтинг» здійснило безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з надання послуг на користь ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності».

Разом з тим судом встановлено, що між позивачем та ЛМКП «Львівтеплоенерго» укладено:

- Договір № 60 на виконання робіт від 06.09.2018 року;

- Договір № 61 на виконання робіт від 10.09.2018 року;

- Договір № 62 на виконання робіт від 13.09.2018 року;

- Договір № 63 на виконання робіт від 17.09.2018 року;

- Договір № 64 на виконання робіт від 20.09.2018 року.

Відповідно до п.п. 1.1., 1.2. даних договорів предметом виступали роботи із перерахунку приєднаного теплового навантаження (Гкал/год) ЛМКП «Львівтеплоенерго» житлових будинків, будівель і споруд з врахуванням фактичного споживання теплової енергії згідно адрес, вказаних в договорах. Кінцевий продукт мав бути виготовлений у вигляді таблиці Excel та Звіт «Перерахунок приєднаного теплового навантаження» по кожному споживачу теплової енергії (Гкал/год) згідно адрес, вказаних в Договорі.

Підпунктом 1.3 даних договорів передбачено, що виконавець (ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності») виконує роботи самостійно, використовуючи власне устаткування та персонал.

Проте, позивач до проведення робіт залучив ТОВ «Віненергоконсалтинг» та як уже зазначалось, уклав договір про надання послуг 20.08.2018 року №74, який, в свою чергу, було укладено раніше, ніж договори на виконання робіт між ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності» та ЛМКП «Львівтеплоенерго» .

У судовому засіданні представник позивача пояснив суду, що необхідність залучення позивачем до виконання робіт з перерахунку приєднаного теплового навантаження сторонньої організації була викликана великим об`ємом інформації, яку потрібно було опрацювати та систематизувати, стислими строками виконання робіт - 30 календарних днів, що з огляду на наявну штатну чисельність спеціалістів - 2 особи, значно ускладнювало виконання позивачем робіт. Вибір контрагента був зумовлений участю ТОВ «Віненергоконсалтинг» у попередніх інжинірингових проектах та позитивною діловою репутацією на ринку. Виконання вимог договорів проведено у два етапи: 1) збір даних по споживанню тепла, гарячої води та вентиляції на протязі п`яти років по кожному абоненту; аналіз, обробка, сортування та систематизація даних у електронній таблиці; 2) розрахунок приєднаного теплового навантаження на підставі аналізу зібраних даних. Розробка програмного продукту з перерахунку приєднаного теплового навантаження, формування та виготовлення звітів у паперовій формі по кожному абоненту в загальній кількості 4572 примірники.

За результатом виконання ТОВ «Віненергоконсалтинг» замовлених послуг, позивачу було передано програмний продукт у форматі Excel та Звіти на паперових носіях по кожному абоненту в загальній кількості 4572 примірники з методикою обрахунку та обґрунтуванням.

Після отримання звітів та перевірки роботи програмного продукту, позивачем були підписані акти здачі-прийняття виконаних робіт. ТОВ «Віненергоконсалтинг», у свою чергу своєчасно зареєструвало податкові накладні у ЄРПН.

У подальшому позивачем, на виконання договорів про виконання робіт, було передано результати виконаних робіт (звітно-технічну документацію та програмний продукт) ЛМКП «Львівтеплоенерго».

Так, у судовому засіданні судом досліджено електронний доказ компакт-диск, який містить програмний продукт, виготовлений на виконання договорів про виконання робіт №60, 61, 62, 63, 64.

Господарські операції підтверджуються підписаними сторонами Актами здачі - прийняття виконаних робіт:

- Акт № ОУ-0000052 від 02.10.2018 року;

- Акт № ОУ-0000053 від 02.10.2018 року;

- Акт № ОУ-0000054 від 01.11.2018 року;

- Акт № ОУ-0000055 від 05.11.2018 року;

- Акт № ОУ-0000056 від 07.11.2018 року;

Розрахунки між замовником та позивачем проведені повністю, в сумі 2 498 077,53 грн.

Згідно інформації, наданої ЛМКП «Львівтеплоенерго», за результатом представлення програмного продукту, звітів та обґрунтування перед Львівською міською радою та НКРЕКП у м. Києві, було успішно захищено зменшення витрат енергоносіїв для виробництва тепла, гарячої води та вентиляції у розмірі з 1358 015 Гкал до 1001991 Гкал (фактична економія 350 024 Гкал), що склало більше чверті загального виробництва підприємства і у грошовому еквіваленті склало зменшення витрат для населення та підприємств - споживачів тепла міста Львова близько 468 млн. грн.

Таким чином, на думку суду, господарська операція з перерахунку приєднаного теплового навантаження виконана відповідно до умов договору, укладеного між ДП «Вінницький експертний центр з енергоефективності» та ЛМКП «Львівтеплоенерго», підтверджуються первинними бухгалтерськими документами, викликали зміни у структурі активів та зобов`язань позивача та знайшли своє відображення у створенні кінцевого програмного продукту та паперових звітах, що, у свою чергу, призвело до конкретного економічного ефекту - зменшення витрат енергоносіїв для виробництва тепла та гарячої води.

Відтак, суд не ставить під сумнів здійснення даної господарської операції між позивачем та ЛМКП «Львівтеплоенерго».

В свою чергу, укладення договору між позивачем та «Віненергоконсалтинг», складання актів (№ОУ-0000131 від 14.09.2018 року; (№ОУ-0000132 від 14.09.2018 року; №ОУ-0000133 від 15.09.2018 року; №ОУ-0000143 від 20.09.2018 року; №ОУ-0000144 від 21.09.2018 року; №ОУ-0000159 від 25.09.2018 року; №ОУ-0000142 від 20.09.2018 року), податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН (№142 від 14.09.2018 року; (№143 від 14.09.2018 року; №144 від 15.09.2018 року; №154 від 20.09.2018 року; №155 від 21.09.2018 року; №159 від 25.09.2018 року; №153 від 20.09.2018 року) не є достатнім та беззаперечним документальним підтвердженням фактичного виконання договірних відносин, і не дає можливості суду дійти обґрунтованого й переконливого висновку про фактичне здійснення господарської операції. Первинні документи, зокрема, податкові накладні, не можуть бути свідченням фактичного виконання операцій за наявності у справі обставин, які виключають можливість такої між суб`єктами.

Суд вказує, що чинне податкове законодавство не ставить у залежність право платника податків на податковий кредит від виконання податкового обов`язку іншими платниками - постачальниками товарів (послуг).

Однак, у разі встановлення в судовому процесі обставин, які свідчать, що платник податків був чи міг бути обізнаний щодо протиправної діяльності його контрагента, яка полягає в незаконній мінімізації податкових зобов`язань, зокрема, у створенні штучних підстав для збільшення валових витрат та/чи податкового кредиту, або у разі коли платник податків діяв без належної обачності чи обережності при виборі контрагента, який не виконує податкового обов`язку, при встановлених обставинах, які спростовують реальність господарських операцій, отримана таким платником податків податкова вигода у вигляді права на податковий кредит є безпідставною.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що в даному випадку мають місце не окремі недоліки в оформленні первинних документів складених за результатом господарських операцій позивача з його контрагентом, а відображення у них відомостей про господарські операції, які фактично не відбувалися.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що первинні документи, які містяться в матеріалах справи, надані позивачем на підтвердження здійснення господарської операції позивачем із ТОВ «Віненергоконсалтинг» є формально складеними, а господарська операція між позивачем та вказаним підприємством не є реальною, оскільки судом не встановленого факту здійснення такої господарської операції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.07.2019 року у справі № 816/2561/15, у постанові Верховного Суду від 25.09.2019 року у справі № 823/530/15.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відтак суд зазначає, що позивачем безпідставно прийнято до обліку такі первинні документи та формування на їх підставі фінансової звітності, що в свою чергу призвело до невірного визначення фінансового результату при обчисленні та нарахуванні податкових зобов`язань зі сплати податків.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідач діяв у межах та у спосіб визначений законодавством, а відтак в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свого рішення та докази, надані позивачем, суд не вбачає підстав для визнання протиправними дій щодо внесення даних до інформаційної системи про наявність нарахувань з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та задоволення позову цій частині. Похідна позовна вимога щодо виключення сум з обліку відповідно також не підлягає задоволенню. Відтак, в позові необхідно відмовити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зважає на те, що підстав для відшкодування понесених судових витрат у разі відмови у задоволенні позову статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено.

Керуючись ст.ст. 73, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - державне підприємство "Вінницький експертний центр з енергоефективності" (вул. Київська, 16, офіс 618, м. Вінниця, 21000, ).

Відповідач - Головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100).

Рішення у повному обсязі виготовлено 17.12.2019 року.

Суддя Бошкова Юлія Миколаївна