Справа № 560/2049/19
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2049/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

16 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Курка О. П. Білої Л.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року (ухваленне в м. Хмельницький) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, наказу,

В С Т А Н О В И В :

в липні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, наказу.

Рішенням Хмельницькому окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Ліквідаційна комісія Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Позивач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 18 листопада 2019 року, з урахуванням ст. 311 КАС України, вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

За таких умов згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду неоспорені факти про те, що 16.08.2017 ОСОБА_1 звернувся до Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області із заявою про проведення службового розслідування щодо отримання ним тілесних ушкоджень 17.03.1993 під час затримання правопорушника.

31.08.2017 наказом №24 УМВСУ в Хмельницькій області створено комісію для проведення розслідування нещасного випадку, що стався 17.03.1993 із колишнім працівником УМВС України в Хмельницькій області ОСОБА_1.

20.09.2017 Головою ліквідаційної комісії УМВС України у Хмельницькій області затверджено висновок № 102/207 службового розслідування за фактом звернення гр. ОСОБА_1 щодо отримання ним травми 17.03.1993 в період проходження служби в УМВС України у Хмельницькій області. Вищевказаним висновком встановлено, що відомості, які стали підставою для призначення службового розслідування є такими, що підтвердились. Дії ОСОБА_1 , який проходив службу в УМВС України в Хмельницькій області, визнано такими, що не суперечать службовій дисципліні.

23 жовтня 2017 року комісією з розслідування нещасного випадку було складено Акт №10 про нещасний випадок за Формою Н-1 та Акт розслідування нещасного випадку, що стався 17.03.1993 о 17.20 з ОСОБА_1 за Формою Н-5 .

30 жовтня 2017 року Військово-лікарською комісією ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області" було встановлено причинний зв`язок перенесеної травми (1993 р.) позивачем: "Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій правого плеча, гематома, рвані рани лівої китиці" з виконанням службових обов`язків, що підтверджується протоколом №79 від 30.10.2017 та Постановою BЛK ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області" від 03.11.2017.

02 листопада 2017 року Хмельницькою обласною медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_1 визначено ступінь втрати професійної працездатності в результаті отримання травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків - 70%, що підтверджується копією довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, Серія АГ №0024312 від 02.11.2017 (арк. спр. 25).

21.02.2018 Ліквідаційною комісією Управління МВС України в Хмельницькій області відповідно до листа Департаменту державного майна та ресурсів МВС України від 06.02.2018 № 25/5-443, для проведення повторного розслідування та встановлення відповідної кваліфікації нещасного випадку, що стався 17.03.1993 із колишнім працівником УМВС України в Хмельницькій області (інспектором ДПС відділення ДАІ Кам`янець-Подільського MB УМВС України у Хмельницькій області) ОСОБА_1 , відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС, затвердженого наказом МВС України від 27.12.2002 № 1346 (зі змінами), прийнято наказ № 14 про створення комісії із повторного розслідування нещасного випадку.

13.04.2018 за результатами розслідування комісією з повторного розслідування нещасного випадку Ліквідаційної комісії Управління МВС України у Хмельницькій області складено акт розслідування нещасного випадку, що стався 17.03.1993 о 17.20, в якому зазначено, що нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

13.04.2018 головою Ліквідаційної комісії УМВС України у Хмельницькій області затверджено акт форм НТ* № 3 про нещасний випадок невиробничого характеру, відповідно до якого нещасний випадок стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

При цьому 13.04.2018 головою Ліквідаційної комісії Управління МВС України в Хмельницькій області прийнято наказ № 31 "Про скасування актів розслідування нещасного випадку", яким скасовано акт розслідування нещасного випадку, що стався 17.03.1993 о 17.20, УМВС України у Хмельницькій області за формою Н-5* від 23.10.2017 та акт № 10 про нещасний випадок форми Н-1* від 23.10.2017 на ОСОБА_1 .

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.11.2018 у справі №2240/2642/18, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2019, визнано протиправними та скасовано наказ Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області № 31 від 13.04.2018 "Про скасування актів розслідування нещасного випадку", Акт розслідування нещасного випадку від 13 квітня 2018, що стався 17.03.1993 о 17.20 відділення ДАІ Кам`янець - Подільського MB УМВС України в Хмельницькій області, Акт № 3 про нещасний випадок невиробничого характеру, затверджений Головою Ліквідаційної комісії УМВСУ в Хмельницькій області 13.04.2018.

25.03.2019 року головою Ліквідаційної комісії УМВС України в Хмельницькій області за № 5 було видано наказ "Про створення комісії для повторного розслідування нещасного випадку".

За наслідками проведеного повторного розслідування, комісією був складений протокол № 2 від 23 квітня 2019 року (далі - протокол № 2 від 23 квітня 2019 року), згідно якого вирішено, що відповідно до п. 2.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27.12.02р. № 1346 (зі змінами) розслідуванню підлягають поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки). В даному випадку відсутня втрата працездатності, а значить нещасний випадок, що стався 17.03.1993 о 17.20 год із колишнім працівником УМВС України в Хмельницькій області (інспектором ДПС відділення ДАІ Кам`янець-Подільського МВ УМВС України в Хмельницькій області сержантом міліції) ОСОБА_1., розслідуванню не підлягає .

Згідно протоколу № 2 від 23 квітня 2019 року, комісією для встановлення факту втрати працездатності досліджувались наступні документи.

Так, вироком Кам`янець-Подільського міського суду від 07.06.1993 у справі №1- 96/1993 встановлено, що згідно заключення експерта № 245 від 31.03.1993 у ОСОБА_1 виявлені легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я.

Згідно листа Кам`янець-Подільської міської лікарні від 15.09.2017 № 01-18/1319 гр. ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в період з 17 по 30 березня 1993 року не перебував. Згідно акту № 3 від 16.02.2017 журнали реєстрації амбулаторних хворих приймального відділення та травмпункту (1988-2010 роки) відібрані до знищення, як такі, що не мають науково-історичної цінності та втратили практичне значення.

Відповідно до дублікату виписки із медичної карти амбулаторного хворого Кам`янець-Подільської міської лікарні ОСОБА_1 отримав травму 17.03.1993 при затриманні правопорушника, на лікуванні перебував з 18 по 31 березня 1993р. з діагнозом "Забій правого плеча, гематома. Рвані рани лівої кисті. Струс головного мозку" .

Згідно листа Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 01.03.2018 № 1- 96/93 надання інформації щодо перебування ОСОБА_1 на лікуванні та копію заключення експерта № 245 від 31.03.1993 неможливе, оскільки матеріали справи № 1- 96/1993 р. знищені у зв`язку із закінченням термінів зберігання.

Відповідно до листа Кам`янець-Подільської міської лікарні від 27.02.2018 № 01- 12/284 повідомлено, що ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні поліклінічного відділення Кам`янець-Подільської міської лікарні № 1, про що свідчить завірений дублікат Форми №027/о. На стаціонарному лікуванні не перебував (лист від 15.09.2017 №01- 18/1319). Враховуючи інструкції по веденню первинно-облікової документації, необхідні журнали знищенні після 5 років зберігання. Підтвердити чи спростувати факт перебування на лікарняному ОСОБА_1 можливо лише за записами в оригіналі медичної карти амбулаторного хворого.

Згідно листа Кам`янець-Подільської міської лікарні від 16.03.2018 № 01-12/373 надання завірених копій медичної карти ОСОБА_1 та оригіналу із медичної карти виписки неможливе в зв`язку з тим, що із слів ОСОБА_1 вони були знищені вогнем внаслідок пожежі його автотранспорту.

Відповідно до листа Хмельницького обласного бюро судово-медичної експертизи від 04.04.2019 № 737 заключення № 245 від 31.03.1993 на ім`я ОСОБА_1 знищене 12.02.2019 за погодженням з Державним архівом Хмельницької області.

Також у протоколі № 2 від 23 квітня 2019 року членом комісії ОСОБА_3 було стверджено, що наслідки нещасного випадку відсутні, ОСОБА_1 на лікарняному після нещасного випадку по травмі не перебував. Головою комісії Ждановим В.С. зазначено, що ОСОБА_1 з отриманими легкими тілесними ушкодженнями без короткочасного розладу здоров`я не міг знаходитися 14 днів на лікуванні, а саме з 18 по 31 березня 1993 року.

Наказом №10 від 23.04.2019 "Про повторне скасування актів розслідування нещасного випадку" повторно скасовано акт розслідування нещасного випадку, що стався 17.03.1993р. о 17.20 год., УМВС України в Хмельницькій області на формою Н-5* від 23.10.2017 та Акт №10 про нещасний випадок форми Н-1* від 23.10.2017 відносно ОСОБА_1 .

Також в подальшому, згідно Постанови медичної (військово-лікарської) комісії ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області" № 21, скасовано постанову від 30.10.2017 № 79 медичної (військово-лікарської комісії) ДУ "ТМО МВС України по Хмельницькій області".

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п.2.1 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого Наказом МВС України від 27.12.2002р. №1346 (далі - Порядок №1346), розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Отже, розслідуванню за вказаним Порядком підлягають не всі випадки отримання ушкоджень, зазначених у п.2.1 Порядку №1346, а лише ті, що призвели до втрати працездатності або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу.

Відповідно до п.3.19 Порядку №1346 нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Таким чином, Порядком № 1346 чітко врегульований випадок, за якого нещасний випадок, про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили має бути розслідуваний протягом місяця після одержання заяви потерпілого. При цьому, час, коли стався нещасний випадок, не має значення.

Аналізуючи доводи апелянта щодо правомірності прийняття оскаржуваного протоколу, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з Положенням про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 9 квітня 2008 р. №189, непрацездатність (утрата працездатності) - це стан здоров`я (функцій організму) людини, обумовлений захворюванням, травмою тощо, який унеможливлює виконання роботи визначеного обсягу, професії без шкоди для здоров`я.

З матеріалів справи встановлено, а саме з дублікату виписки із медичної карти амбулаторного хворого Кам`янець-Подільської міської лікарні, ОСОБА_1 отримав травму 17.03.1993 при затриманні правопорушника, на лікуванні перебував з 18 по 31 березня 1993 року (зазначено дати по стаціонару: госпіталізації - 18.03.1993, виписки - 31.03.21993) з діагнозом "Забій правого плеча, гематома. Рвані рани лівої кисті. ЗЧМТ. Струс головного мозку". Вказаний медичний документ містить найменування лікувальної установи, печатки лікувальної установи та лікаря, а також печатку "Для довідок та листків непрацездатності".

Крім того, вищевказане, також підтверджується листом Кам`янець-Подільської міської лікарні від 27.02.2018 № 01- 12/284, згідно якого ОСОБА_1 знаходився на амбулаторному лікуванні поліклінічного відділення Кам`янець-Подільської міської лікарні № 1.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п.1.5.1 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року №6, легке ушкодження може бути таким, що спричиняє короткочасний розлад здоров`я чи незначну стійку втрату працездатності, або не спричиняє зазначених в п.1.5.1. наслідків.

Згідно п. 2.3.3 та 2.3.5 Правил, короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше як три тижні (21 день). Легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності, - це ушкодження, що має незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів.

Отже, аналіз вищенаведених положень спростовоють посилання апелянта на вирок Кам`янець-Подільського міського суду від 07.06.1993 року у справі № 1-96/1993, оскільки на переконання колегії суддів навіть заключення про виявлення легких тілесних ушкоджень без короткочасного розладу здоров`я передбачає можливість розладу здоров`я тривалістю до шести днів. Тобто, ця обставина не підтверджує факт відсутності втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше.

Колегія суддів зазначає, що згідно п. 3.19 Порядку № 1346 нещасний випадок (у тому числі поранення), про який безпосереднього керівника потерпілого чи керівника підрозділу своєчасно не повідомили, або якщо втрата працездатності від нещасного випадку настала не одразу, незалежно від терміну, коли він стався, розслідується згідно з цим Порядком протягом місяця після одержання заяви потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси. Питання про складання акта за формою Н-1* (НТ*) вирішується комісією з розслідування, а в разі незгоди потерпілого чи особи, яка представляє його інтереси, з рішенням комісії - в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Положеннями п. 3.8 Порядку № 1346 визначено, що комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії: обстежити місце події, опитати свідків і осіб, причетних до неї, і одержати пояснення потерпілого, якщо це можливо; визначити відповідність умов служби (праці, навчання) вимогам нормативно-правових актів про охорону праці; з`ясувати обставини і причини, що призвели до нещасного випадку (у тому числі поранення), визначити осіб, які припустилися порушення нормативно-правових актів, а також розробити заходи щодо запобігання подібним випадкам; визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію. У разі необхідності встановлений термін розслідування може бути продовжений керівником, який призначив комісію.

За пунктом 3.12 Порядку № 1346, до першого примірника акта розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* долучаються: акт за формою Н-1* (НТ*), пояснення свідків, потерпілого, витяги з нормативних документів, схеми, фотографії та інші документи, що характеризують місце події (робоче місце), стан технічних засобів (транспорту, устаткування, апаратури тощо), діагноз травми, медичний висновок щодо втрати здоров`я потерпілим у результаті нещасного випадку (у тому числі поранення), а в разі необхідності - також висновок щодо наявності в його організмі алкоголю, отруйних чи наркотичних речовин.

Таким чином, Порядком № 1346 передбачено підстави прийняття актів Форми Н-5* та Н-1* (НТ*) та визначено, які саме наслідки повинні настати для того, щоб вважати чи нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків чи ні.

Здійснивши аналіз вищенаведених правових норм, колегія суддів вважає, що твердження апелянта про те, що позивач звернувся до уповноваженого органу про проведення службового розслідування лише через 24 роки після настання події не можуть свідчити про правомірність оскаржуваного протоколу, оскільки у відповідності до вимог Порядку 1346 позивач не обмежений будь яким строком чи проміжком часу для звернення з відповідною заявою.

Водночас, суд не приймає твердження апелянта про те, що відсутність належної кількості підтверджуючих документів не дає можливості встановити, що нещасний випадок з позивачем трапився при виконанні службових обов`язків, з огляду на наступне.

Так, відповідно до п. 3.9. Порядку № 1346 комісія з розслідування визнає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків", якщо він стався в період проходження служби, зокрема, під час: перебування на робочому місці, на території підрозділу або в іншому місці роботи чи служби протягом робочого часу або, за дорученням керівника, в неробочий час; провадження дій в інтересах підрозділу, в якому проходить службу (працює) потерпілий

Згідно з ч. 2 п. 3.11 Порядку № 1346 комісія визнає, що "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків", якщо нещасний випадок (у тому числі поранення) стався:

- за обставин, не пов`язаних з виконанням службових обов`язків, зазначених у пунктах 3.9, 3.10;

- унаслідок отруєння алкоголем, наркотичними або іншими отруйними речовинами, а також унаслідок їх дії (асфіксія, інсульт, зупинка серця тощо) за наявності медичного висновку, якщо це не викликано застосуванням цих речовин із службовою метою, або порушення вимог безпеки щодо їх зберігання і транспортування, або якщо потерпілий, який перебував у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, був відсторонений від служби (роботи) згідно з установленим порядком;

- під час скоєння злочинів або інших правопорушень, якщо ці дії підтверджені рішенням суду;

- у разі природної смерті або самогубства, за винятком випадків, зазначених у пункті 3.10 цього Порядку, що підтверджено висновками судово-медичної експертизи та органів прокуратури;

- унаслідок порушення потерпілим службової (трудового) дисципліни.

Таким чином, зі змісту положень Порядку №1346 вбачається, що законодавець чітко визначив випадки, коли комісія з розслідування визначає, що "нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків" та коли "нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків".

Як слідує з матеріалів справи, 17 березня 1993 року із позивачем стався нещасний випадок, при виконанні ним службових обов`язків у період проходження служби в ОВС під час охорони і забезпечення громадського порядку, затримуючи злочинця, в результаті якого останній отримав травму у вигляді: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій правого плеча, гематома, рвана рана лівої китиці.

В результаті отриманих травм позивача визнано особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (довідка до акта огляду МСЕК серії АВ № 1082326 від 02.11.2017), а відтак, в розумінні положень наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.07.2007 № 370 "Про затвердження Класифікатора розподілу травм за ступенем тяжкості", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.08.2007 року за № 902/14169, отримані позивачем травми вважаються такими, що спричинили тяжкі наслідки у вигляді стійкої втрати працездатності (інвалідності).

За результатами розслідування нещасного випадку, було складено акт від 23.10.2017 (за формою Н-5*) та акт про нещасний випадок № 10 від 23.10.2017, відповідно до яких ушкодження були отримані позивачем під час проходження ним служби та при виконанні службових обов`язків.

Висновком службового розслідування затвердженим Головою ліквідаційної комісії УМВСУ в Хмельницькій області 20.09.2017, встановлено, що травми отримані ОСОБА_1 в період проходження служби (17.03.1993) при виконанні службових обов`язків.

Колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься протокол засідання Військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Хмельницькій області» № 79 від 30 жовтня 2017 року, в якому зазначено, що на засіданні ВЛК встановлено причинний зв`язок перенесеної травми (1993 р.) у колишнього працівника ОВС ОСОБА_1 «Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій правого плеча, гематома, рвані рани лівої китиці» з виконанням службових обов`язків.

03.11.2017 головою Військово-лікарської комісії ДУ «ТМО МВС України по Хмельницькій області» на підставі протоколу ВЛК № 79 від 30 жовтня 2017 року, прийнято постанову про те, що перенесена травма ("Закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, забій правого плеча, гематома, рвані рани лівої китиці") колишнім працівником ОВС ОСОБА_1 пов`язана з виконанням службових обов`язків.

Таким чином, з наведеного вбачається, що нещасний випадок трапився з позивачем саме при виконанні службових обов`язків в період проходження служби.

Вказані обставини також встановлені рішенням Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.02.2019 року, яке у відповідності до норм КАС України набрало законної сили.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Стосовно доводів апелянта про відсутність оригіналів документального підтвердження того, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 17.03.1993 по 30.03.1993, то колегія суддів зазначає, що вказане твердження апелянта не спростовує висновок про те, що нещасний випадок із позивачем трапився при виконанні службових обов`язків в період проходження служби.

При цьому, суд зауважує, що відсутність інших письмових (документальних) доказів внаслідок їх знищення (в тому числі внаслідок закінчення терміну їх зберігання) не може бути достатньою підставою для невизнання втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше, за наявності інших доказів, які свідчать про протилежне. Крім цього, ця обставина не спричинена позивачем.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідач не довів правомірності своїх дій та прийняття протокольного рішення № 2 від 23.04.2019 року та наказу № 10 від 23.04.2019 року.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Ліквідаційної комісії Управління Міністерства внутрішніх справ України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 325 КАС України.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Курко О. П. Біла Л.М.