Справа № 523/16847/19
Суддя: Аліна С. С.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/238/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2019 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді- Аліна С.С.

за участю секретаря -Вовкович І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону 3 роти 2 Управління патрульної поліції лейтенанта поліції Левко Марії Володимирівни, третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій противправними, про скасування постанови про адміністративне правопорушення та про закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

До Суворовського районного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора батальйону 3 роти 2 Управління патрульної поліції лейтенанта поліції Левко Марії Володимирівни, третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в якому просив:

- Визнати дії Відповідача протиправними та скасувати постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1652690 від 21.10.2019 року.

- Справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - закрити.

Свій позов мотивував тим, що 21.10.2019р. інспектором патрульної поліції 2-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Левко Марією Володимирівною було винесено постанову серії ЕАК № 1652690, якою до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за вчинене ним адміністративне правопорушення передбачене ч. 1ст. 121 КУпАП.

Вищевказану постанову позивач вважає незаконною, не обґрунтованою та недоведеною.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 з`явився, позовні вимоги підтримав та просить задовольнити їх.

Відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином.

В матеріалах справи міститься пояснення представника третьої особи стосовно позову, в якому зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та є необґрунтованими, тому у задоволенні позову необхідно відмовити.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи позивача, суд вважає позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено про те, що 21.10.2019 р. приблизно о 20 год. 52 хв. у м. Одесі ОСОБА_1 керуючи автомобілем Нуипбаі 130 н/з НОМЕР_1 рухався по вул. Тираспольське шосе в темний час доби, при цьому на транспортному засобі не горіла лампа лівої фари в режимі ближнього світла, чим порушив п. 31.4.3 (в) Правил дорожнього руху.

21.10.2019р. інспектором патрульної поліції 2-ої роти 3-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Левко Марією Володимирівною було винесено постанову серії ЕАК № 1652690, якою до ОСОБА_1 було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн. за вчинене ним адміністративне правопорушення передбачене ч. 1ст. 121 КУпАП, а саме, керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби).

Частиною 1 ст. 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пояснення позивача стосовно того, що ліва фара в режимі ближнього світла на момент початку його руху працювала та перестала робити в дорозі, однак він цього не бачив до моменту зупинки поліцейськими, які й повідомили про такі обставини, не були визнані інспектором поважними причинам для порушення вимог п. 31.4.3 (в) ПДР.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що виправдовує свої діяння такими обставинами, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного виявлення й припинення правопорушення та підтверджені належними доказами.

В той же час, пунктом 2.3 ПДР встановлено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічніш станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Проте, позивач рухаючись в темний час доби (20 год. 52 хв.) не був достатньо уважним та не стежив належним чином за технічним станом свого транспортного засобу, інакше помітив би в темряві, що одна із фар освітлюс свою частину дороги, а інша ні.

Будь-яких доказів, які підтверджували об`єктивну неспроможність ОСОБА_1 (у зв`язку з певними істотними перешкодами чи труднощами), при належному дотриманні вимог п. 2.3 ПДР, своєчасно виявити факт несправності лівої фари та припинити правопорушення позивачем надано не було.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. (далі - Правила, Правила дорожнього руху) передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантаж; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; ...».

Пунктом 31.4.3 (в) ПДР встановлено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам, зокрема, якщо не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла.Згідно з п. 31.5 Правил дорожнього руху у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно пунктів 1, 2 частини першої статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема, у разі, якщо водій порушив ПДР та/або якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу.

За змістом статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають, зокрема, справи про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (в тому числі й щодо порушення частини першої статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до частини 2 статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції (ст. 222 КУпАП визначено компетенцію Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення, а саме, зазначено що «органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення:..., зокрема, і за частинами першою, другою і третьою статті 122»).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (ст. 258 КУпАП), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч. 4 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Крім того, «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р. встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1,121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124- 1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Постанова виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 2.3 Рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. «у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення» встановлено, що законодавство передбачає випадки коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а на місці вчинення правопорушення виноситься постанова (ч. 2. 4 ст. 258 КУпАП). в такому разі притягнення особи до адміністративної відповідальності фактично відбувається у скороченому провадженні.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.»

Таким чином, законодавством, як виключення, передбачено процедуру скороченого провадження при притягненні особи до адміністративної відповідальності, під час якої фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника відбувається безпосередньо на місці його вчинення.

В Рішенні Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015 р. зазначено, що застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Положеннями Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIII, який був прийнятий після винесення Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року по справі №25-рп/2015, внесено зміни до ст.258 КУпАП та передбачено, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол (навіть у разі заперечення порушника проти його вчинення) та, відповідно, можливість розглядати справи і накладати стягнення на місці вчинення правопорушення застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Отже, закон дозволяє застосовувати процедуру скороченого провадження, тому, відповідно, дозволяється Фіксація адміністративного правопорушення, розгляд справи і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місиі ного вчинення. Протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 14.03.18 по справі № 760/2846/17, висновки якого повинні враховуватись судами при виборі та застосуванні норм права (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Крім того, постановою Верховного Суду від 14.02.18 по справі № 536/583/17 зроблено

висновок, що застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в Кодексі України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.18 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України (у редакції до 15.12.17) розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Оскільки, частинами 1, 2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції) передбачено аналогічні положення, що й в ч. 1,2 ст. 71 КАС України (у редакції до 15.12.17), то вищезазначений висновок Верховного суду з приводу обов`язку доказування в адміністративному судочинстві підлягає застосуванню й до положень частин 1,2 ст. 77 КАС України (у чинній редакції).

Крім того, статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, иіо підтверджують вказані обставини.

Разом з тим, в обгрунтування обставин позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність керування ним транспортним засобом в темний час доби з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла та спростовували б наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП. Крім того, позивач визнає, що на момент зупинки поліцейськими його авто, ліва фара останнього в режимі ближнього світла не працювала.

З огляду на все зазначене вище в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122. Постанова серії ЕАК № 1652690 від 21.10.2019 р. є обґрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством.

Таким чином позов ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та закриття провадження по справі не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2,5,9,77,90,139,241,243-246,250,255,268,286,295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора батальйону 3 роти 2 Управління патрульної поліції лейтенанта поліції Левко Марії Володимирівни, третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій противправними, про скасування постанови про адміністративне правопорушення та про закриття провадження по справі - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складене та підписане суддею 18.12.2019р.

Суддя: Аліна С.С.