Справа № 500/5416/19
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/5416/19
Провадження № 2-а/500/150/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Петрової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ізмаїлі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до рядового поліції відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Бороган Сергія Панасовича, третя особа - відділ з організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

23 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся з зазначеним адміністративним позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1327178 від 14 липня 2019 року, якою на підставі ч. 1 ст. 122 КУпАП до позивача застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, 14.07.2019 року він, керуючи транспортнім засобом Нуundаі Еlапtга д/з НОМЕР_1 , здійснив зупинку навпроти магазину по пр.Суворова, 18 в м. Ізмаїлі. Після того, які він вийшов з крамниці, до його автомобіля під`їхав поліцейський патруль. Працівник поліції сказав, що він задніми колесами стоїть на дорожній розмітки автобусної зупинки. На що він заперечив та пояснив, що дорожньої розмітки не видно так як ця розмітка забруднена та потерта, а інформаційного дорожнього знаку, який сповіщає про те, що там знаходиться зупинка громадського транспорту відсутня та зазначив, що сукупність викладених ним обставин дає можливість дійти до висновку, що він не мав умислу порушити ПДР та його вини немає. Так, інспектором поліції відносно нього було винесено постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1327178 від 14.07.2019 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень. З вказаною постановою позивач не згодний, вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а постанова є такою, що підлягає скасуванню, оскільки: постанова не містить інформації про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, оскільки в даному випадку обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених посадовою особою (інспектора) доказів, що є допустимими; відсутні свідки скоєння правопорушення та їх пояснення; при накладенні стягнення не враховано характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а саме не встановлено відповідачем, що позивач пенсійного віку, має інвалідність, малозначність правопорушення, тобто постанову винесено без урахувань вимог ст.ст. 33, 34, 35 КУпАП. У зв`язку з чим, вважає, що його вини у скоєнні адміністративного правопорушення немає, а постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду клопотанням про розгляд справи за його відсутності, яким позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач рядовий поліції відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Бороган С.П. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв про відкладення судового засідання не надавав.

В судове засідання представник третьої особи - відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву щодо неможливості прибуття представника в зв`язку із службовою зайнятістю.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1327178 від 14 липня 2019 року, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Нуundаі Еlапtга д/з НОМЕР_1 , 14 липня 2019 року о 09:33 годині в м. Ізмаїлі по пр. Суворова, 18, здійснив зупинку біля краю проїзної частини на якій нанесено дорожня розмітка 1.17 (Зупинка громадського транспорту), чим порушив п.п. 8.5.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, за що застосоване адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 8.5 та п. 8.5.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), дорожня розмітка (додаток 2) поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює. Горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Згідно п. 1 глави 34 Правил дорожнього руху, лінії горизонтальної розмітки мають білий колір. Синій колір має лінія 1.1, якщо нею позначаються майданчики для паркування, відведені на проїзній частині. Жовтий колір мають лінії 1.4, 1.10.1, 1.10.2, 1.17, а також лінія 1.2, якщо нею позначаються межі смуги для руху маршрутних транспортних засобів. Червоно-білий колір мають лінії 1.14.3 - 1.14.5, 1.15. Оранжевий колір мають лінії тимчасової розмітки. П.п. 1.17 визначено, що горизонтальна розмітка позначає зупинки маршрутних транспортних засобів і таксі.

Відповідно до завдання адміністративного судочинства, визначеного у ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Одним із завдань поліції, визначеним у п. 1 ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», є надання поліцейських послуг у сфері забезпечення публічної безпеки і порядку.

Згідно з положеннями п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п. 8 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Частиною 1 ст. 222 КУпАП передбачене повноваження органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, передбачені в тому числі ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Положення ч. 2 ст. 222 КУпАП уповноважують працівників органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення від імені органів Національної поліції.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог (розмітки не видно та відсутні на місці події інформаційно-вказівний знак 5.41.1 "Пункт зупинки автобуса", який позначає початок посадкового майданчика автобуса), підтверджуються даними оскаржуваної постанови, які свідчать про те, що підставою для її винесення було невиконання позивачем вимог нанесеної дорожньої розмітки 1.17 (Зупинка громадського транспорту).

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП настає за порушення вимог дорожніх знаків, однак з огляду на відсутність вимоги дорожнього знаку виключається будь-яка можливість її невиконання, а тому у діях позивача ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що є підставою для закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

Таким чином, судом встановлено, що рішення суб`єкта владних повноважень (оскаржувана постанова) хоча і було прийняте на підставі, у межах повноважень, у спосіб, що визначені Конституцією та законами України та з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, однак постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП винесена необґрунтовано, оскільки не були враховані усі обставини, що мають значення для прийняття рішення, а саме не була врахована відсутність додаткових дорожніх знаків, доказів про інше відповідачем суду надано не було.

Застосовуючи спосіб захисту порушеного права, суд керується вимогам п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, які кореспондують з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, якими передбачене право суду захистити порушені права шляхом скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд переконаний, що скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення забезпечить ефективний захист прав позивача від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд відкидає посилання позивача на ст. 22 КУпАП про малозначність правопорушення, оскільки відсутність події і складу адміністративного правопорушення виключає відповідальність притягуваного, а тому його не можна звільнити від такої відповідальності.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивачем не заявлено позовну вимогу про закриття справи про адміністративне правопорушення, однак для ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень є необхідним застосувати такий спосіб захисту, у зв`язку з чим суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) до рядового поліції відділу організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Бороган Сергія Панасовича (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Телеграфна, №72), третя особа - відділ з організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул.Телеграфна, б.72) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1327178 від 14 липня 2019 року, якою до ОСОБА_1 застосоване адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу в розмірі 255 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Текст рішення складено 16.12.2019 року.

Суддя: О.О.Бурнусус