Справа № 640/2516/19
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2516/19 Головуючий у 1-й інстанції: Шейко Т.І.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2019 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТКОМ» до Київської міської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «ІНВЕСТКОМ» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним і скасувати рішення Київської міської митниці Державної фіскальної служби від 11.12.2018 № UA-ГФ-2018 про визначення коду товару.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2019 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Київська митниця Державної фіскальної служби звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В судове засідання сторони не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв`язку із чим, колегія суддів, на підставі ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС України розглядає справу за їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «Інвестком» та Компанією «GORENJE d.d.» (Веленіє, Словенія) укладено контракт на поставку товарів від 01.10.2014 №GOR-ГЛК 059/14, відповідно до якого ТОВ «Інвестком» придбаває у Компанії «GORENJE d.d.» та продає на території України побутову техніку, електроніку, засоби зв`язку і супутні товари під торговою маркою «GORENJE».

На виконання умов контракту позивачем подано до ВМО-1 митного поста М/П «Західний» Київської міської митниці ДФС електронну митну декларацію від 05.12.2018 № UA100010/2018/159477 для митного оформлення товару та проходження всіх митних формальностей.

Відповідно до електронної митної декларації від 05.12.2018 №UA100010/2018/159477 позивачем заявлено до митного декларування товар №1, а саме: «Холодильне та морозильне обладнання, льодогенератор потужністю 120Вт, продуктивністю 12 кг льоду на добу: ІМС 1200 В (ІМС1201)- 4 шт.; торгівельна марка: «GORENJE», виробник «GORENJE d.d», на заводі: Zhongshan Donlim Weili Electrical Appliannces Co.Ltd, країна виробництва: CN» та класифіковано за товарним кодом згідно з УКТ ЗЕД (графа 33 електронної митної декларації).

При експорті товару з Республіки Словенія на указаний товар митним органом ЄС оформлено митну електронну декларацію від 01.12.2018 MRN 18SІ5972, відповідно до якої товар №9, назва якого визначена як «LEDOMAT IMC 12000B GOR», класифіковано відправником Gorenje gospodijski aparati d.d. за Tarifna oznaka аналог товарної категорії/перші вісім знаків/УТ ЗЕД) у графі 33 за митним кодом 84186900, що характеризує товар як «Інше холодильне або морозильне обладнання, електричне або інших типів» згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита - 0%).

З метою проходження митних формальностей та підтвердження правильності класифікації товару за УКТ ЗЕД декларантом позивача надано митному органу копії документів, перелік яких заначено у графі 44 митної декларації, а саме:

- інвойс від 30.11.2018 №, в якому за №130 постачальником вказано «ICE MARKER IMC 1200B ICM 1201, PC 84186900»;

- декларацію про походження товару (certificate of origin) від 30.11.2018 №;

- документ, що підтверджує вартість перевезення товару від 03.12.2018 №454;

- страховий поліс від 01.12.2018 №109181099/1;

- додаткову угоду від 23.10.2014 №1 до контракту №GOR-UKR 059/14;

- додаткову угоду від 24.12.2015 №10 до контракту №GOR-UKR 059/14;

- додаткову угоду від 14.03.2016 №12 до контракту №GOR-UKR 059/14;

- додаткову угоду від 03.06.2016 №13 до контракту №GOR-UKR 059/14;

- додаткову угоду від 20.02.2017 №15 до контракту №GOR-UKR 059/14;

- додаткову угоду від 05.06.2017 №16 до контракту №GOR-UKR 059/14;

- додаткову угоду від 05.07.2017 №17 до контракту №GOR-UKR 059/14;

- додаткову угоду від 01.09.2017 №18 до контракту №GOR-UKR 059/14;

- додаткову угоду від 02.01.2018 №19 до контракту №GOR-UKR 059/14;

- додаткову угоду від 05.06.2018 №21 до контракту №GOR-UKR 059/14;

- додаткову угоду від 06.05.2015 №3 до контракту №GOR-UKR 059/14;

- додаткову угоду від 20.04.2015 №4 до контракту №GOR-UKR 059/14;

- додаткову угоду від22.06.2015 №6 до контракту №GOR-UKR 059/14;

- додаткову угоду від 02.11.2015 №7 до контракту №GOR-UKR 059/14;

- додаткову угоду від 02.12.2017 №8 до контракту №GOR-UKR 059/14;

- додаткову угоду від 04.12.2015 №9 до контракту №GOR-UKR 059/14;

- контракт від 01.10.2014 №GOR-UKR 059/14;

- технічні характеристики на льодогенератор «GORENJE ІМС 1200В»;

- інструкцію з експлуатації генератору льоду «GORENJE ІМС 1200В (ІСМ 1201)»;

- лист GORENJE GROUP від 01.04.2017 №01.04-1/1;

- висновок органу з сертифікації та оцінки відповідності ТОВ «Орган з сертифікації «ПромСтандарт» від 15.08.2016 №061/858/ВНД, в якому зазначено, що генератор льоду торгівельної марки «GORENJE» код УКТ ЗЕД 8418 не потребує підтвердження відповідності вимогам технічних регламентів;

- декларацію країни відправлення - митну декларацію MRN 18SI5972 від 01.12.2018, в якій відправник Gorenje gospodinjski d.d класифіковано товар за Tarifna oznaka за митним кодом 84186900.

05.12.2018 митний пост Київської міської митниці ДФС шляхом направлення електронного повідомлення інформував позивача про необхідність проведення митного огляду товару «льодогенератор «GORENJE ІМС 1200В (ІМС 1201)» у зоні митного контролю на митному пості ВМО-1.

За результатами митного огляду вищевказаного товару ВМО-1 МП «Західний» Київської міської митниці ДФС складено акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 05.12.2018, відповідно до висновків якого товар «льодогенератор «GORENJE ІМС 1200В (ІМС 1201)» відповідає опису та маркуванню, зазначеним у митній декларації від 05.12.2018 № UA100010/2018/159477.

В подальшому ТОВ «Інвестком» звернулося до Київської міської митниці із заявами від 07.12.2018 №181207-1 та від 11.12.2018 №181207/2 стосовно завершення митного оформлення вищевказаного товару.

11.12.2018 позивач отримав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 11.12.2018 №UA100010/2018/00336, відповідно до якої декларанта позивача повідомили про відмову у випуску товарів на підставі зміни коду товару «льодогенератор «GORENJE ІМС 1200В (ІМС 1201)» відповідно до рішення Київської міської митниці ДФС про визначення коду товару від 11.12.2018 №КТ-UA-2018.

Так, згідно з вказаним рішенням код товару «льодогенератор «GORENJE ІМС 1200В (ІМС 1201)» за УКТ ЗЕД визначено як 8509 80 00 00, замість заявленого позивачем коду товару - 8418 69 00 90.

У зв`язку з цим ТОВ «Інвестком» подало нову декларацію від 12.12.2018 №UA1000/2018/160523, в графі 33 якої зазначило код товару за УКТ ЗЕД , та сплатило 1313,95 грн. митних платежів (ввізне мито - 1127,50 грн., ПДВ - 186,45 грн.).

Рішення Київської міської митниці ДФС від 11.12.2018 № КТ-UA-2018 позивач оскаржив до Київської міської митниці ДФС, яка листом від 11.12.2018 №КТ-UA-2018 повідомила його про відсутність підстав для скасування цього рішення.

Не погоджуючись із рішенням Київської міської митниці ДФС від 11.12.2018 № КТ-UA-2018, позивач звернувся до суду першої інстанції із адміністративним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідачем не було надано жодних доказів на підтвердження правомірності винесеного рішення, а тому суд першої інстанції прийшов до висновку про наявність підстав задоволення позовних вимог.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що прийняте рішення про визначення коду товару льодогенератора «GORENJE ІМС 1200В (ІМС 1201)» 8509 80 00 00 за УКТ ЗЕД, відмінного від указаного позивачем , відповідає вимогам УКТ ЗЕД.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Частиною першою статті 246 Митного кодексу України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

В силу приписів частини третьої статті 318 Митного кодексу України митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Засвідчення органом доходів і зборів прийняття товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів на них до митного оформлення здійснюється шляхом проставляння відбитків відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Митна декларація реєструється та приймається органом доходів і зборів у порядку, що визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (частина перша статті 264 Митного кодексу України).

Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій (частина шоста статті 264 Митного кодексу України).

Відповідно до частин першої та другої статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

В силу положень частин третьої-п`ятої статті 69 Митного кодексу України товари на вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Таким чином, у випадку виникнення у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару суперечностей щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Порядок роботи відділу митних платежів (далі - ВМП), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов`язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України (далі - товари), порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТ ЗЕД) регламентовано Порядком роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650 (далі - Порядок №650).

За визначенням пункту 3 розділу І вказаного Порядку класифікація товару - визначення коду товару відповідно до вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, передбачених Законом України «Про Митний тариф України» (далі - Основні правила інтерпретації УКТ ЗЕД), з урахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рішень Комітету з Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації, методичних рекомендацій щодо класифікації окремих товарів згідно з вимогами УКТ ЗЕД, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи на виконання статті 68 Кодексу, до початку переміщення товару через митний кордон України, під час митного оформлення та після завершення митного оформлення.

Згідно з пунктом 9 Порядку № 650 якщо для вирішення питання класифікації товару виникає потреба в спеціальних знаннях з різних галузей науки, техніки, мистецтвознавства тощо або у використанні спеціального обладнання і техніки, то митний орган може звернутися до спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або до іншої експертної установи (організації).

Залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) здійснюється в тому числі у разі: виникнення складних питань при класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує експертних досліджень.

Спеціалізованим органом з питань експертизи та досліджень при вирішенні складних випадків класифікації товарів за УКТ ЗЕД є Департамент податкових та митних експертиз ДФС.

Відповідно до пункту 4 Положення про Департамент податкових та митних експертиз ДФС, затвердженого наказом ФС від 01.10.2014 №154 у редакції наказу ДФС від 25.01.2017 №39, указаний Департамент відповідно до покладених на нього завдань: здійснює експертне забезпечення контролю за додержанням і виконанням вимог законодавства у податковій та митній сферах; проводить дослідження (аналізи, експертизи) проб (зразків) товарі у рамках процедур податкового, митного контролю та оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для: ідентифікації (визначення складу, фізичних, фізико-хімічних характеристик тощо) товарів; класифікації товарів гідно з УКТ ЗЕД; перевірки задекларованої митної вартості товарів; встановлення країни походження товарі; встановлення належності товарів до таких, що містять наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, прекурсори, сильнодіючі чи отруйні речовини; встановлення (перевірки) достовірності даних, зазначених у сертифікаті про походження товару з України.

Контроль правильності класифікації товарів - перевірка правильності опису товару та відповідного йому коду в митній декларації вимогам Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД під час проведення процедур його митного контролю та митного оформлення.

Посадова особа ПМО чи митного поста згідно з цим Порядком здійснює контроль правильності класифікації товарів під час проведення процедур митного контролю та оформлення товарів (пункт 5 Порядку І розділу).

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, підставою прийняття оскаржуваного рішення про визначення відповідачем коду товару за УКТ ЗЕД був висновок відповідача про помилкове визначення позивачем коду товару за УКТ ЗЕД в митній декларації від 05.12.2018 №UA00010/2018/159477. При цьому, як стверджує відповідач, спрацювала система аналізу та управління ризиками, у зв`язку з чим посадовою особою митного поста «Західний» було направлено до спеціалізованого підрозділу запит «складний випадок класифікації», за результатами опрацювання якого й визначено інший код товару, відмінний від вказаного позивачем.

Однак, стверджуючи про наявність складного випадку стосовно визначення коду товару, що декларувався позивачем, та про направлення запиту до спеціального підрозділу щодо визначення коду такого товару, відповідач не надав доказів проведення будь-яких досліджень щодо визначення коду товару відповідним спеціальним підрозділом.

Відповідно до статті 67 Митного кодексу України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Указом Президента України від 17.05.2002 № 466/2002 «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів» Україна приєдналась до вказаної системи.

Згідно з пунктом «а» статті 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів (дата підписання 14.06.1983), що є частиною національного законодавства, Договірна Сторона Конвенції зобов`язується, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходиться відповідно до Гармонізованої системи з моменту набуття чинності справжньої Конвенції по відношенню до цієї Сторони. Тим самим вона зобов`язується по відношенню до своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без яких-небудь доповнень або змін; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати об`єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятий в Гармонізованій системі.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4, 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД додатку до Закону України «Про Митний тариф України» класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:

- Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

(a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(a) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (a), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (a) або 3 (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Відповідно до пункту (А) «Загальний зміст групи» до розділу ХVI УКТ ЗЕД до групи 84 включається все обладнання і механічні пристрої та їхні частини, не включені більш конкретно до групи 85.

Згідно з пунктом 2 (а) Примітки до розділу ХVI УКТ ЗЕД частини, що є виробами, включеними до будь-якої товарної позиції групи 84 або 85 (крім товарних позицій 8409, 8431, 8448, 8466, 8473, 8487, 8503, 8522, 8529, 8538 та 8548), у всіх випадках повинні класифікуватися у відповідних для них товарних позиціях.

Відповідно до УКТ ЗЕД холодильники, морозильники та інше холодильне або морозильне обладнання, електричне або інших типів; теплові насоси, крім установок для кондиціонування повітря товарної позиції 8415, класифікуються у товарній позиції 8418.

Відповідно до Пояснень до товарної позиції 8418 Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом ДФС України від 09.06.2015 №401(далі - Пояснення), холодильники та холодильні установки (обладнання) цієї товарної позиції є переважно машинами або складаннями агрегатів здатними в режимі безперервної роботи підтримувати низьку температуру (біля 0 градусів С і нижче) на активному охолоджувальному елементі за допомогою абсорбції прихованої теплоти випарювання скраплених газів, наприклад. аміак, галогенові вуглеводні), летких рідин або у випадку деяких суднових холодильників - води.

Згідно з пунктом (А) Пояснень до товарної позиції 8418 основними частинами холодильників компресійних є:

- компресор, в який входить розширений газ з випарників і який подає газ під тиском у конденсатор, або зріджувач, де газ охолоджується і перетворюється в рідину;

- випарник, активний охолоджувальний елемент, який складається з системи труб, в яких конденсований холодоагент (охолоджувач), проходячи крізь розширювальний клапан, швидко випаровується і поглинає тепло навколишнього повітря або у випадку великих холодильних установок - тепло розсолу чи розчину хлориду кальцію, що циркулює навколо змійовика випарника.

Згідно з пунктом (В) Пояснень до товарної позиції 8418 УКТ ЗЕД до цієї товарної позиції включаються блоки (вузли), що складаються з компресора (з двигуном чи без нього) та конденсатора, змонтованих на єдиній основі, укомплектовані випарником чи ні, або автономні абсорбційні блоки. (Ці вузли зазвичай встановлюють у побутові холодильники та інші холодильні шафи). Деякі установки компресійного типу, відомі як «пристрої охолодження рідини», які складаються із зібраних на загальній підставі компресора і теплообмінника, що містить випарник і трубопровід з охолоджувальною рідиною (ці установки можуть містити конденсатор чи ні).

Відповідно до Пояснень до товарної позиції 8509 до товарної позиції цієї групи включаються ті види побутових пристроїв, в які умонтований електродвигун. До цієї товарної групи включаються лише: підлогонатирачі, подрібнювачі харчових продуктів і міксери, соковижималки для фруктів або овочів та інші апарати з максимальною вагою до 20 кг. До цієї товарної позиції не включаються: (b) холодильники (товарна позиція 8418).

З витягу з Інструкції до льодогенератора «Gorenje ІМС 1200В (ІСМ1201), розміщеної на офіційному сайті Компанії «Gorenje» за посиланням https://www.gorenje.ua/uk/products/small-household-appliances/icemakers/ims1200b/559065, вбачається, що зазначений льодогенератор складається: з задньої стінки, передньої панелі, резервуару для води, випарника, вихтовхувальної пластини, датчика кількості льоду, прозорої кришки, кошика для льоду, резервуара для води, фільтра, водозливної заглушки, компресора, шнура живлення, панелі керування.

Відповідно до його функціональних характеристик льодогенератор «Gorenje ІМС 1200В (ІСМ1201) це - обладнання, яке, працюючи від електромережі, виготовляє лід заморожуванням води за рахунок здатності виробу у режимі безперервної роботи підтримувати низьку температуру (біля 0 градусів С і нижче) на активному охолоджувальному елементі, тип холодоагенту R600a.

Основними частинами льодогенератора «Gorenje ІМС 1200В (ІСМ1201)» є компресор, який подає газ під тиском, конденсатор або зріджувач, де газ охолоджується і перетворюється в рідину та випарник, де конденсований холодоагент (охолоджувач), тип якого R600a, швидко випаровується і поглинає тепло. Це відносить даний льодогенератор за його функціональними характеристиками до холодильного обладнання компресійного типу, де за рахунок роботи компресора рідина з резервуара передається до випарника холодильного агрегату, де вода конденсується на холодних стінках та утворюється лід, який потім зберігається у кошику для льоду.

З урахуванням викладеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що за своїми технічними характеристиками та функціональними можливостями льодогенератор «Gorenje ІМС 1200В (ІСМ1201) належить до «Іншого холодильного обладнання компресійного типу» в розумінні Пояснень до Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 09.06.2015 №401.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на експертний висновок Київської торгово-промислової палати від 07.08.2018 №СК-53, відповідно до якого льодогенератор «Gorenje ІМС 1200В (ІСМ1201)» з електронним управлінням, призначений для виготовлення кубиків льоду із води, для приготування охолоджуючих напоїв, з допомогою фреонового холодильного агрегату, до складу якого входять: компресор, конденсатор, випарник (денна кількість льоду 12 кг, розмір кубиків льоду XL, швидкість приготування 9 хв., об`єм резервуара для води 2,2 л, маса 9,7 кг, споживана потужність 120 Вт, згідно з Основними правилами інтерпретації класифікації товарів відповідає коду - «Холодильники, морозильники та інше холодильне або морозильне обладнання, електричне або інших типів; теплові насоси, крім установок для кондиціонування повітря товарної позиції 8415; - інше обладнання холодильне та морозильне; теплові насоси; -інші;».

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відповідач необґрунтовано встановив код товару - , замість вказаного позивачем в митній декларації від 05.12.2018 № UA00010/2018/159477 коду товару за УКТ ЗЕД , у зв`язку із чим оскаржуване рішення Київської міської митниці Державної фіскальної служби від 11.12.2018 № UA-ГФ-2018 є протиправним та підлягає скасуванню, що вірно встановлено судом першої інстанції.

При цьому, аргументи апеляційної скарги відповідача є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Що стосується відшкодування витрат на правову допомогу за перегляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000, 00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Частиною 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Так, статтею 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20.12.2011 № 4191-VI визначено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах-суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.

Тобто, на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо).

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що розмір мінімальної заробітної плати станом на надання товариству з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТКОМ» правової допомоги відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» становив 4 173, 00 грн., а тому розмір компенсації витрат на правову допомогу не може перевищувати 1 669, 20 грн. (4 173, 00 грн. х 40 %) за годину участі особи, яка надавала правову допомогу.

На підтвердження витрат правничої (правової) допомоги адвоката позивачем надано:

- договір про надання правової (правової) допомоги від 28.11.2019 № І-47/28-11/19, укладеного між ТОВ «ІНВЕСТКОМ» та адвокатським об`єднанням «СОЛ»;

- додаткову угоду від 28.11.2019 № 1 до договору від 28.11.2019 № І-47/28-11/19;

- детальний опис робіт (наданих послуг) за договором про надання правничої (правової) допомоги від 28.11.2019 № І-47/28-11/19 та додатковою угодою від 28.11.2019 № 1;

- рахунок-фактуру від 28.11.2019 № 1119-04 на суму 3 000, 00 грн.;

- платіжне доручення від 29.11.2019 № 39839 на суму 3 000, 00 грн. (з призначенням платежу: оплата за надання правничої (правової) допомоги, згідно рахунку-фактури від 28.11.2019 № 1119-04, згідно договору від 28.11.2019 № І-47/28-11/19);

- свідоцтво Каргалика Дмитра Миколайовича про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 5921/10 від 09.02.2017.

Отже, оскільки в матеріалах справи міститься документальне підтвердження понесених позивачем витрат на правничу (правову) допомогу та наявні документи, що підтверджують статус ОСОБА_1 , як адвоката, то колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТКОМ» витрат, понесених позивачем на професійну правничу (правову) допомогу за перегляд справи у суді апеляційної інстанції у розмірі 3 000, 00 грн.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.10.2019 - без змін.

Стягнути з Київської міської митниці Державної фіскальної служби (03124, м. Київ, бульвар Гавела Вацлава, 8-А, код ЄДРПОУ - 39422888) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ІНВЕСТКОМ» (04119, м. Київ, вул. Дорогожицька, 1, код ЄДРПОУ - 31901655) понесені судові витрати на професійну правничу (правову) допомогу у розмірі 3 000, 00 грн. відповідно до платіжного доручення від 29.11.2019 № 39839.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 16.12.2019.