Справа № 640/17695/19
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Київ

16 грудня 2019 року № 640/17695/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1
до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської районної в м. Києві державної адміністрації

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:
До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач), адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської районної в м. Києві державної адміністрації (надалі - відповідач), юридична адреса: 04070, м. Київ, Контрактова площа, буд. № 2, в якій позивач просить скасувати рішення відповідача про відмову у знятті з реєстрації та реєстрацію нового місця проживання за його ж заявами від 10.07.2019р. та зобов`язати відповідача здійснити зняття з реєстрації та реєстрацію нового місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_2 .

СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.09.2019р. відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення учасників справи.

Підставою позову вказано порушення прав позивача внаслідок прийняття рішення Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про відмову у знятті з реєстрації та реєстрацію нового місця проживання за заявами ОСОБА_1 від 10.07.2019р.

Зважаючи на викладене, позивач вважає, що відповідач має здійснити зняття його з реєстрації та реєстрацію нового місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що вимоги позивача є такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ
10.07.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської районної в м. Києві державної адміністрації через Центр надання адміністративних послуг Подільської районної в м. Києві державної адміністрації із заявою про зняття з реєстрації місця проживання та заявою про реєстрацію місця проживання.

11.07.2019 р. отримав рішення про відмову у реєстрації місця проживання у зв`язку з тим, що у військовому квитку відсутня необхідна відмітка, згідно вимог постанови КМ України № 207 від 02.03.2016 р.

Вважаючи рішення таким, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до адміністративного суду з відповідною позовною заявою.

ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначає, що відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМ України № 207 від 02.03.2016 р, до зазначених заяв було додано копії паспорта, договору купівлі-продажу квартири від 26.06.2019 р, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Василенком О.А., витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.06.2019р., військовий квиток, квитанцію про сплату адміністративного збору та згоду власника житла на реєстрацію місця проживання.

13.07.2019 р. співробітниками Центру надання адміністративних послуг Подільської районної в м. Києві державної адміністрації в усній формі надано роз`яснення, що для реєстрації місця проживання у військовому квитку має бути відмітка про взяття на військовий облік військовозобов`язаних у військкоматі району, у якому відповідна особа має намір зареєструвати своє місце проживання.

Позивач вважає, що вказана відмова суперечить нормам Конституції України, Загальної декларації прав людини, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, Міжнародному пакту про громадянські та політичні права, Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання».

На виконання вимог ухвали суду від 23.09.2019р. відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти поданого позивачем позову та вважає позовні вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню виходячи з того, що за правилами Додатку 15 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою КМ України № 921 від 07.12.2016 року, у військовому квитку позивача ОСОБА_1 мала би міститися відмітка районного військового комісаріату про взяття призовника або військовозобов`язаного на військовий облік за новим місцем проживання чи перебування. Оскільки така відмітка відсутня, рішення про відмову у реєстрації місця проживання відповідає вимогам закону.

НОРМИ ПРАВА
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

За правилами ст. ст. 2, 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження; громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання.

Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

У разі якщо особа не може самостійно звернутися до органу реєстрації, реєстрація може бути здійснена за зверненням її законного представника або представника на підставі довіреності, посвідченої в установленому законом порядку (далі - представник).

Для реєстрації особа або її представник подає органу реєстрації (у тому числі через центр надання адміністративних послуг): письмову заяву; документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження; квитанцію про сплату адміністративного збору; документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Пунктами 11, 18, 23 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМ України № 207 від 02.03.2016 р визначено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо особа не подала необхідних документів або інформації.

Так, згідно пункту 11, 18, 23 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМ України № 207 від 02.03.2016 р визначено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання, якщо:

- особа не подала необхідних документів або інформації;

- у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними;

- звернулася особа, яка не досягла 14 років.

Рішення про відмову в реєстрації/знятті з реєстрації місця проживання приймається в день звернення особи або її представника шляхом зазначення у заяві про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання підстав відмови. Зазначена заява повертається особі або її представнику.

Аналогічного змісту підстави для відмови вказані також у ст. 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», так орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо:

особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію;

у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними;

для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

Рішення про відмову приймається в день звернення особи. Заява про реєстрацію чи зняття з реєстрації місця проживання повертається особі із зазначенням у ній причин відмови.

Згідно Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМ України № 207 від 02.03.2016 р для реєстрації місця проживання особа або її представник подає:

1) заяву за формами, наведеними відповідно у додатках 6, 7 або 8;

2) документ, до якого вносяться відомості про місце проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження. Реєстрація місця проживання дітей, які є іноземцями чи особами без громадянства, здійснюється за умови внесення даних про дітей до посвідки на постійне або тимчасове проживання їх батьків та копії свідоцтва про народження. Документи, видані компетентними органами іноземних держав, підлягають легалізації в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами;

3) квитанцію про сплату адміністративного збору (у разі реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з попереднього місця проживання адміністративний збір стягується лише за одну послугу);

4) документи, що підтверджують: право на проживання в житлі, - ордер, свідоцтво про право власності, договір найму (піднайму, оренди), рішення суду, яке набрало законної сили, про надання особі права на вселення до житлового приміщення, визнання за особою права користування житловим приміщенням або права власності на нього, права на реєстрацію місця проживання або інші документи. У разі відсутності зазначених документів реєстрація місця проживання особи здійснюється за згодою власника/співвласників житла, наймача та членів його сім`ї (зазначені документи або згода не вимагаються при реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей за адресою реєстрації місця проживання батьків/одного з батьків або законного представника/представників); право на перебування або взяття на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи, - довідка про прийняття на обслуговування в спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту особи за формою згідно з додатком 9, копія посвідчення про взяття на облік бездомної особи, форма якого затверджується Мінсоцполітики (для осіб, які перебувають на обліку у цих установах або закладах); проходження служби у військовій частині, адреса якої зазначається під час реєстрації, - довідка про проходження служби у військовій частині, видана командиром військової частини за формою згідно з додатком 10 (для військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби);

5) військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку);

6) заяву про зняття з реєстрації місця проживання особи за формою згідно з додатком 11 (у разі здійснення реєстрації місця проживання одночасно із зняттям з реєстрації попереднього місця проживання); працівник органу реєстрації в день звернення особи або її представника чи в день отримання документів від центру надання адміністративних послуг або представника спеціалізованої соціальної установи, закладу соціального обслуговування та соціального захисту, посадової особи виконавців послуг з управління (утримання) багатоквартирного будинку (гуртожитку), об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, житлово-будівельного кооперативу, управителя багатоквартирного будинку, органів державної реєстрації актів цивільного стану або даних від органу соціального захисту населення приймає рішення про реєстрацію або про відмову у реєстрації місця проживання особи.

Частиною 2 статті 38 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», органи виконавчої влади, що здійснюють реєстрацію місця проживання чи перебування осіб, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад зобов`язані здійснювати реєстрацію за місцем проживання або перебування чи зняття з реєстрації призовників, військовозобов`язаних та резервістів лише в разі наявності в їхніх військово-облікових документах позначок військових комісаріатів відповідно про зняття з військового обліку або про перебування на військовому обліку за місцем проживання або перебування.

Відповідно до Додатку 15 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженого постановою КМ України № 921 від 07.12.2016 року, проведення перевірки наявності таких військово-облікових документів дані про призовників і військовозобов`язаних, які зареєстрували своє місце проживання, зазначаються у повідомленні про місце перебування призовників і військовозобов`язаних від органів, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб.

ПОЗИЦІЯ СУДУ
Відтак, проаналізувавши зазначені вище норми законодавства, якими встановлено порядок реєстрації місця проживання особи встановлено, що законодавство визначено чіткий перелік підстав для відмови в реєстрації, який є вичерпним. Проте, позивач до жодної з цим підстав не може бути віднесений. Такої підстави для відмови в знятті з реєстрації та реєстрації, як «відсутність відмітки у військовому квитку» не передбачено.

Крім цього, рішення про відмову у реєстрації місця проживання / зняття з реєстрації місця проживання від 10.07.2019 не містять найменування органу реєстрації та посаду особи, що приймала вказані рішення, всупереч вимог абзацу 2 пункту 11 Правил № 207.

З огляду на викладене вище суд приходить до висновку, що з боку відповідача було порушення встановленого законодавством порядку зняття/реєстрації місця проживання позивача ОСОБА_1 .

Враховуючи факт подачі позивачем документів, перелік яких передбачений спеціалізованим Законом, за відсутності чітко визначених відповідним Законом підстав для відмови в цьому випадку, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії щодо зняття з реєстрації та подальшої реєстрації позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Беручи до уваги вище наведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані позивачем та відповідачем докази, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення заявлених ОСОБА_1 вимог до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Отже, стягненню на користь позивача підлягають судові витрати в розмірі 768, 40 коп.

На підставі вище викладеного, керуючись ст. ст. 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:
1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської районної в м. Києві державної адміністрації (, 04070, м. Київ, Контрактова площа, буд. № 2) про відмову у знятті з реєстрації та реєстрацію нового місця проживання за заявами ОСОБА_1 від 10.07.2019 р.

3. Зобов`язати відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської районної в м. Києві державної адміністрації (, 04070, м. Київ, Контрактова площа, буд. № 2) здійснити зняття з реєстрації та реєстрацію нового місця проживання ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) за адресою: АДРЕСА_2 .

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Подільської районної в м. Києві державної адміністрації (, 04070, м. Київ, Контрактова площа, буд. № 2).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова