Справа № 153/1556/19
Суддя: Гаврилюк Т. В.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" грудня 2019 р. Справа153/1556/19

Провадження2-а/153/36/19-а

у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області, який діє як адміністративний суд

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т. Ю.

учасники справи: представник позивача Брижак Р.О. - Снітко В.А.

розглянувши цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП у Вінницькій області ст.лейтенанта поліції Перечняк Ігоря Ігоровича про оскарження неправомірних дій відповідача та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до інспектора ВБДР УПП у Вінницькій області ст.лейтенанта поліції Перечняк І.І. про оскарження неправомірних дій відповідача та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив: визнати дії інспектора ВБДР УПП у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Перегняк Ігоря Ігоровича щодо винесення постанови про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №526745 від 16.10.2019 про застосування до нього ОСОБА_1 , адміністративного стягнення в вигляді штрафу в розмірі 680 грн., та притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП протиправними та не чинними. Скасувати як незаконну та упереджену постанову про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №526745 від 16.10.2019 про застосування до нього ОСОБА_1 адміністративного стягнення в вигляді штрафу в розмірі 680 грн., та притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст. 121 КУпАП, й закрити справу на підставі ст.247 п.1 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події адміністративного правопорушення. У своєму адміністративному позові позивач посилається на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 №526745 від 16.10.2019 до нього було застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 680 грн. У даній постанові вказано, що він - ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Мерседес Бенц Спрінтер реєстраційний номер НОМЕР_1 16.10.2019 об 11 годині 19 хвилині на а/д Р-28. 1 км. керував автобусом за маршрутом Бершадь-Вінниця з технічною несправністю, а саме - на одній осі встановлено шини різних моделей та з різним малюнком протектора, чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст.121 КУпАП. Відповідач проїжджаючи поруч зупинився біля автобуса, який стояв на узбіччі та став його оглядати, після цього склав оскаржувану постанову і вручив її про що позивач в ній розписався. Ознайомившись зі змістом вказаної постанови позивач з нею не погодився і став заперечувати про обставини, які в ній викладені. Однак, працівник поліції роз`яснив йому право на її оскарження в судовому порядку та ніякі його заперечення щодо вказаної постанови до уваги не приймав. Ознайомившись зі змістом вказаної постанови, позивач вважає її передчасною та такою, яка прийнята з порушенням чинного законодавства України та така, яка є протиправною і підлягає скасуванню. В оскаржуваній постанові зазначено, що транспортний засіб є з технічною не справністю, а саме на одній осі встановлені шини різних моделей з різним малюнком протектора. Оскаржувана постанова не відповідає диспозиції статті за якою його притягнуто до відповідальності, а відтак не визначено чітко його дії та не вдається встановити, яке саме правопорушення він допустився. Також в оскаржуваній постанові не вказано (відповідно до диспозиції ч.2 ст.121 КУпАП), які вимоги стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації він порушив. Зазначив, що це ще раз підтверджує невідповідність вказаної постанови вимогам КУпАП, адже не зазначення порушення цих вимог стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації в цій постанові - не може в подальшому тягнути за собою складу в його діях адміністративного правопорушення. Також зазначив, що встановлення однакових коліс на одній осі не є технічною несправністю (як вказано в постанові), адже несправність або несправний стан - стан об`єкта, за яким він нездатний виконувати хоч би одну із заданих функцій об`єкта. Враховуючи, що автобус рухався, то він виконував свої функції, так як відповідач вказує, що автобус рухався на маршруті, значить, що всі функції свої як транспортний засіб він виконував і це не є технічною несправністю. Відповідно до ДСТУ, порушення є тоді коли встановлено шини на одній осі з різними рисунками протектора, призначеними для застосування в різні сезони, або різним діаметром. Вказав, що відповідач в оскаржуваній постанові не вказав вимоги стандартів, які ним порушено, що унеможливлює його притягнення до адміністративної відповідальності, однак в п.6.3.1. ДСТУ 3649:2010 зазначено, що не дозволено установлювати на одній осі шини різних розмірів, типів конструкцій моделі з різними рисунками протектора призначених в застосування в різні сезони з шипами, ланцюгами проти ковзання чи без них. Зазначив, що з цього випливає, що на транспортному засобі на одній осі, мають бути встановлені шини не тільки з різним рисунком протектора, а які застосовуються в різні сезони (зима, літо), та з різними діаметрами (більшим та меншим). Відповідач не надав доказів і не підтвердив те, що вказані шини є такі які застосовуються в різні сезони, а саме (зима, літо), адже є загально прийнятим та знайомим, що в різні пори року водії повинні використовувати шини які мають властивості для використання для літнього та зимнього сезону. Зазначив, що відповідач при складанні протиправної постанови користується своїм службовим становищем, або ж не розуміє протиправності своїх дій, а бо ж свідомо, умисно в супереч чинному законодавству (КК України) фальсифікує постанови відносно водіїв, при цьому трактує складені ним постанову на власний розсуд не розуміючи того, що уже в його діях вбачається склад кримінального правопорушення. Крім того, в розділі 7 оскаржуваної постанови не вказано взагалі, які докази додаються до справи та якими доказами останній буде підтверджувати протиправність дій, тобто таких доказів не має, так як вони не зазначені. Також відповідач залишив поза увагою його пояснення про те, що автобус на той час не виконував рейс за маршрутом, останній не довів це ніякими письмовими доказами, з чого останній вирішив, що автобус рухався та саме за маршрутом Бершадь-Вінниця. Не вірним та порушенням є те, що під час розгляду матеріалів не було складено протокол про адміністративне правопорушення всупереч ст.258 КУпАП, якою передбачено випадки коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається. Вважає, що притягнення його до відповідальності за вчинення правопорушення є не законним. Працівник поліції, який склав оскаржувану постанову допустився ряду порушень передбачених розділом IV наказу №1395 від 07.11.2005 «Про затвердження інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані не в автоматичному режимі та відповідно до п.8 розділу ХІІІ вказаної інструкції, де вказано, що заповнення в письмовій формі протоколів та постанов про адміністративні правопорушення здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а П.І.Б., особи, яка винесла постанову, дата винесення постанови, місце перебування, проживання, місце роботи, а також посада спеціальне звання та П .І.Б. , поліцейського записуються друкованими літерами. Однак, постанова взагалі написана не друкованими літерами та не можливо чітко прочитати ніяких відомостей. Розглядаючи адміністративну справу, відповідачем не було роз`яснено його прав та обов`язків і цим самим було позбавлено права на захист, право давати пояснення, право подавати докази, право заявляти клопотання, право брати участь при дослідженні доказів, доводячи свою невинність, що є порушенням прав наданих йому як громадянину України Конституцією України, ст.268 КУпАП та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення. Враховуючи вищевикладене, він вимушений звернутися до суду з цим адміністративним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився.

Представник позивача Брижак Р.О. - адвокат Снітко В.А., який діє на підставі ордеру серії ВН №100118 від 18.11.2019 позовні вимоги підтримав. Просив їх задовольнити у повному об`ємі.

Відповідач ВБДР УПП у Вінницькій області ст.лейтенант поліції Перечняк І.І. у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлений у встановленому порядку. 11 листопада 2019 року за вхід.№8138 від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов про оскарження неправомірних дій відповідача та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому зазначено, що вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення. Відповідно до дислокації несення служби працівниками відділу БДР УПП у Вінницькій області щодо профілактики аварійності на транспорті в період часу з 09 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин 16.10.2019 екіпажем патрульної поліції було виявлено порушення ПДР. А саме водій транспортного засобу Мерседес-бенс «Спрінтер» з д.н.з. НОМЕР_2 керував автобусом на маршруті «Бершадь-Вінниця» з технічною несправністю, а саме на одній осі встановлено шини різних моделей та з різними малюнками протектора, чим порушив ч.2 ст.121 КУпАП. Після чого було подано сигнал про зупинку транспортного засобу на підставі ст.35 ЗУ «Про Національну поліції». Інспектор підійшов до водія, яким був ОСОБА_1 пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інспектор Перегняк І.І. виніс постанову за ч.2 ст.121 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 680 грн. Таким чином, відповідач мав всі законні підстави винести постанову, а також розглянути справу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення. Оскільки у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення, яке передбачає зокрема фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Отже, поліцейським, як посадовою особою, що наділена дискредитаційними повноваженнями, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням докази порушення позивачем ПДР, маючи відповідні повноваження, зроблено висновок про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Просив в задоволенні позову відмовити. Окрім того, до відзиву представником відповідача надано компакт-диск з відеозаписом.

Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши надані матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступного:

Із копії паспорта громадянина України (а.с.3-4) судом встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Дзигівка Ямпільського району Вінницької області, зареєстрований по АДРЕСА_1 .

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 №526745 від 16.10.2019 (а.с.6) встановлено, що ОСОБА_1 визнано винним за вчинення правопорушення за ч.2 ст.121 КУпАП, а саме за те, що 16.10.2019 об 11 годині 19 хвилин на а/д Р-28 1 км. водій керував автобусом за маршрутом «Бершадь-Вінниця» з технічною несправністю, а саме на одній осі встановлено шини різних моделей та з різними малюнками протектора. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 гривень.

Із копії дислокації несення служби працівниками відділу БДР УПП у Вінницькій області щодо профілактики аварійності на транспорті в період часу з 09 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин 16.10.2019 від 16.10.2019 (а.с.27) встановлено, що ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 несли службу в Тульчинському, Тростянецькому, Теплицькому районах з 09 години 00 хвилин до 18 години 00 хвилин 16.10.2019.

Із відеозапису, який додано до відзиву судом встановлено, що дійсно а на транспортному засобі - «Мерседес бенц Спрінтер» д.н.з. НОМЕР_1 встановлено, що на одній осі встановлені шини різних моделей з різними малюнками протектора.

Суд критично ставиться до усних пояснень представника позивача у судовому засіданні, так як вбачається з відеозапису, що на автобусі були шини різних моделей та з різним малюнком протектора, як з лівої сторони так і з правної сторони, а не з одного боку, як у своїх поясненнях вказував представник позивача.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно ст.280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинні бути з`ясовані: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.78 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Проаналізувавши в сукупності здобуті по справі докази, як письмові, так і переглянувши у судовому засіданні відеозапис, суд приходить до висновку, що представником позивача в судовому засіданні не спростовано факт правопорушення, а відтак винесена постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є законною, і не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.2, 5, 9, 77, 122, 123, 205, 242, 243, 244, 245, 246, 286 КАС України, ст.ст.38, 245, 247, 251, 288, 289, 293 КУпАП, і на підставі ст.55 Конституції України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до інспектора ВБДР УПП у Вінницькій області ст.лейтенанта поліції Перечняк Ігоря Ігоровича про оскарження неправомірних дій відповідача та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду. У відповідності із частиною четвертою статті 286 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пунктів 15, 15,5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» КАС України (у редакції Закону України №2147-VIII від 03 жовтня 2017 року) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області.

Повний текст рішення виготовлено 16 грудня 2019 року.

Головуючий Т. В. Гаврилюк