Справа № 552/4741/19
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 р.Справа № 552/4741/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 14.11.2019 року (головуючий суддя І інстанції: Миронець О.К., повний текст складено 15.11.19 року) по справі № 552/4741/19

за позовом ОСОБА_1

до інспектора 2 роти 1 батальйону УПП в Чернівецькій області лейтенант поліції Пентескула Євгенія Івановича, третя особа: Управління патрульної поліції в Чернівецькій області,

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив скасувати постанову ЕАВ № 1404378, винесену 07.08.2019 року інспектором УПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції Пентескул Євгеном Івановичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 14.11.2019 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 не погоджуючись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати, як постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, при не повному з`ясуванні обставин справи та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, а саме невраховано, що доказів порушення ПДР ОСОБА_1 відповідачем не надано, а відеозапис фіксує лише розмову інспектора з позивачем. Інших належних доказів, які б підтверджували порушення позивачем ПДР відповідачем не надано. Також зазначає про порушення процедури розгляду справи, а саме що справу про адміністративне правопорушення розглянуто на місці зупинки автомобіля, а не за місцезнаходженням органу.

Інспектор 2 роти 1 батальйону УПП в Чернівецькій області лейтенант поліції Пентескул Є.І. (далі - відповідач) та Управління патрульної поліції в Чернівецькій області (далі - третя особа) не надали відзив на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 07.08.2019 року інспектором 2 роти 1 батальйону УПП в Чернівецькій області лейтенантом поліції Пентескул Є.І. винесено постанову серії ЕАВ №1404378, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. (а.с. 7).

Згідно постанови 07.08.2019 року о 23:46 год. у с. Оршівці, Н-10 206-й км, водій, керуючи транспортним засобом Skoda Karoq, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався вимог дорожньої розмітки 1.1, чим порушив п. 8.5 ПДР України, а також здійснив обгін іншого транспортного засобу, рухаючись ближче ніж 50 метрів від пішохідного переходу, чим порушив п. 14.6.в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 122 КУпАП.

Позивач, не погоджуючись з постановою по справі про адміністративне правопорушення, оскаржив її в судовому порядку.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт порушення позивачем ПДР є доведеним, а тому рішення про накладення на позивача адміністративного стягнення за адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122КУпАП є правомірним.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - ПДР).

Пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В п. 1.3 ПДР зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно вимог п. 8.5 ПДР дорожня розмітка поділяється на горизонтальну та вертикальну і використовується окремо або разом з дорожніми знаками, вимоги яких вона підкреслює або уточнює.

Відповідно до пп. в п. 14.6 ПДР обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Відповідно до ч.2 статті 122 КУпАП порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, порушення правил руху автомагістралями, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП вбачається, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення судом першої інстанції враховано відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Разом з тим, колегія суддів вважає безпідставним врахування судом першої інстанції зазначеного відеозапису в якості належного доказу по справі, оскільки він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.

Крім того, оскаржувана постанова від 07.08.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності всупереч вимогам ст. 283 КУпАП не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

З огляду на зазначене відеозапис не є належним доказом факту скоєння позивачем правил дорожнього руху.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року по справі 524/5536/17, від 24.01.2019 року по справі № 428/2769/17.

Враховуючи наведене та відсутність інших доказів вини позивача, суд апеляційної інстанції виходить з того, що факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідачем не доведено, а тому постанова по справі про адміністративне правопорушення від 07.08.2019 року підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Доводи скаржника щодо порушення процедури розгляду справи, зокрема, розгляд справи на місці вчинення правопорушення та посилання на рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 колегія суддів вважає помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з п. 2.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП вбачається, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Проте, законом України від 14 липня 2015 року №596-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" внесено зміни до статті 258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до статті 283 КУпАП.

Таким чином, судом першої інстанції вірно відхилено доводи позивача з приводу неналежного місця розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п.3 ч.ч. 1, 2 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням постанови про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 272, 286, 310, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 14.11.2019 року по справі № 552/4741/19 скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1404378 від 07.08.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова