Справа № 620/3324/19
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року м. Чернігів Справа № 620/3324/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участю секретаря Кондратенко О.В.,

представника позивачів Кравченка В.В . ,

представника відповідача Голівець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, справу за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника - ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ) в особі законного представника - ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 ) звернулись до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради про: визнання протиправною відмови Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради у наданні неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пільг на житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , як члену сім`ї інваліда війни 2 групи - ОСОБА_2 , що викладена у протокольному рішенні засідання комісії по призначенню усіх видів державної соціальної допомоги Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради від 11.10.2019 №41; зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 09.10.2019 та включити інформацію відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, як члена сім`ї інваліда війни 2 групи - ОСОБА_2 , з моменту звернення з відповідною вимогою - 09.10.2019.

Обґрунтовуючи вимоги, позивачами зазначено про протиправність відмови відповідача з підстав не розповсюдження на падчерку ОСОБА_2 пільг, передбачених Законом України «Про правовий статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», як на члена сім`ї учасника бойових дій, оскільки вважають, що частина 5 статті 51 Бюджетного кодексу України передбачає надання пільг та здійснення видатків з бюджету щодо їх виплати, зокрема, дружині пільговика та їхнім дітям, без зазначення, що такі діти мають бути спільними. Водночас вказали, що ОСОБА_2 проживає однією сім`єю із, зокрема, своєю падчеркою ОСОБА_3 , що підтверджується доданими до адміністративного позову доказами.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 15.11.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та встановлено відповідачу для подання відзиву на позов або заяви про визнання позову - 15-денний строк, з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачем, в межах встановленого судом строку, подано відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх необґрунтованість та зазначає, що Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначає види пільг та категорії осіб, на яких вони поширюються, а Бюджетний кодекс України конкретизує певні процедури та критерії надання таких пільг. Зокрема, в статті 51 Бюджетного кодексу України конкретизовано вимоги до членів сім`ї пільговика, які враховуються при наданні пільг. Однак до жодної із зазначених у вказаній статті категорій осіб падчерка не належать і відповідно, не може враховуватись як член сім`ї ОСОБА_2 при наданні пільг із сплати житлово-комунальних послуг. Сам по собі факт родинних відносин в розумінні сімейного чи цивільного законодавства, а також спільне проживання з позивачем і ведення спільного господарства, не є достатньою підставою для віднесення ОСОБА_3 до категорії осіб, передбачених статтею 51 Бюджетного кодексу України. Зважаючи на те, що падчерка не відносяться до кола осіб, на яких поширюються пільги, встановлені статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідач вважає, що комісія прийняла правомірне рішення.

Ухвалою суду від 27.11.2019 задоволено клопотання Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові та вирішено провести розгляд справи №620/3324/19 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що позивач є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 02.09.2019 Деснянською районною у м. Чернігові ради Управління праці та соціального захисту населення, яке дійсне довічно на всій території України (а.с.42,68).

Відповідно до довідки Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 09.10.2019 №1284 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», по інвалідності 2 групи внаслідок травми, пов`язаної з виконанням військової служби (а.с.17).

Згідно зі свідоцтвом про шлюб від 09.11.2013 серії НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.59 на звороті).

У дружини позивача ОСОБА_4 є неповнолітня дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які проживають постійно з листопада 2013 року без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19,23-28,64 і 66 на звороті).

Також судом встановлено, що у ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є спільні неповнолітні діти (а.с.56,57 на звороті): син - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і дочка - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які (батько і діти) зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідками станом на 08.10.2019 та 06.11.2019 про склад сім`ї від 09.10.2019 №8693 та від 07.11.2019 №10007, виданими Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради (віддалене робоче місце в КП «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради) (а.с.22,65 на звороті).

Згідно з посвідченням серії НОМЕР_3 , виданим 30.10.2018 Відділом у справах сім`ї та молоді Чернігівської міської ради, до складу сім`ї, яка має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей, входять: мати - ОСОБА_4 , батько - ОСОБА_2 , а також діти: ОСОБА_3 , 2009 року народження, ОСОБА_7 , 2015 року народження та ОСОБА_6 , 2015 року народження (а.с.65).

Як вбачається з посвідчення серії НОМЕР_4 , виданим 30.10.2018 Відділом у справах сім`ї та молоді Чернігівської міської ради, ОСОБА_3 має право на пільги, передбачені законодавством України для дітей з багатодітної сім`ї (а.с.21).

ОСОБА_2 разом із своїми дітьми: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають на персоніфікованому обліку в Єдиному державному автоматизованому реєстрі осіб, які мають право на пільги, по Деснянському району м. Чернігова (далі - ЄДАРП), як особа з інвалідністю внаслідок війни 2 групи з 19.10.2017 року (а.с.51).

23.10.2017 ОСОБА_2 звернувся до комісії по призначенню всіх видів державної соціальної допомоги (далі - комісія) з заявою про вирішення питання щодо внесення інформації про його дружину - ОСОБА_4 до ЄДАРП за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 (а.с.60 на звороті).

Протоколом від 27.10.2017 №43 засідання комісії вирішено внести інформацію про дружину пільговика - ОСОБА_4 до ЄДАРП за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 з 23.10.2017 (а.с.60-62).

09.10.2019 ОСОБА_2 звернувся до комісії з заявою щодо внесення інформації про доньку його дружини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на його повному утриманні, до ЄДАРП за фактичним місцем проживанням: АДРЕСА_1 (а.с.63).

Протоколом комісії від 11.10.2019 №41 вирішено, відповідно до пункту 5 статті 51 Бюджетного кодексу України, не вносити інформацію про ОСОБА_3 , як про члена сім`ї пільговика ОСОБА_2 , до особової справи ОСОБА_2 , в ЄДАРП за фактичним місцем проживання (а.с.29,67 на звороті).

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивачі звернулись до суду з позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на наступне.

Відповідно до пунктів 4, 5 статті 13 Закону України від 22.10.1993 №3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - Закон №3551-XII) особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги, зокрема: 4) 100-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю); 5) 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, передбачені пунктами 4-6 цієї статті, надаються особам з інвалідністю внаслідок війни та членам їх сімей, які проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього (частина 2 статті 13 Закону №3551-XII).

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2003 №117 затверджено Положення про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Положення №117).

Відповідно до вимог пункту 1 Положення №117 Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги (далі - Реєстр), - автоматизований банк даних, створений для забезпечення єдиного державного обліку фізичних осіб, які мають право на пільги за соціальною ознакою згідно із законами України, отримують пільги, передбачені для педагогічних, медичних, фармацевтичних працівників, працівників бібліотек, музеїв, спеціалістів із захисту рослин та працівників культури в сільській місцевості і селищах міського типу (далі - пільговики), отримують соціальні стипендії, державну допомогу постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей.

Реєстр складається з баз даних Мінсоцполітики, Міністерства соціальної політики Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань соціального захисту населення обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.

Пунктом 3 Положення №117 визначено, що структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - уповноважені органи):

- організовують збирання, систематизацію і зберігання зазначеної в пункті 2 цього Положення інформації та забезпечують її автоматизоване використання для розрахунку розміру пільг та їх виплати і проведення виплати соціальних стипендій та державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей;

- ведуть облік пільговиків шляхом формування на кожного пільговика персональної облікової картки згідно з формою «1 - пільга», в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків. Форма «1 - пільга» затверджується Мінсоцполітики;

- ведуть облік отримувачів соціальних стипендій та державної допомоги постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей шляхом формування на кожну особу персональної облікової картки згідно з формою «1 - допомога», в якій використовується реєстраційний номер облікової картки платника податків або реквізити паспорта громадянина України, документа, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства, а також особу, яку визнано в Україні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту;

- вносять до Реєстру відповідні уточнення в разі визнання такими, що втратили чинність, чи зупинення дії окремих норм законодавчих актів, на підставі яких пільговики отримують пільги;

- надають консультації пільговикам, постраждалим учасникам масових акцій громадського протесту та членам їх сімей, підприємствам та організаціям, що надають послуги.

Згідно з вимогами пункту 5 Положення №117 для включення до Реєстру інформації про пільговика він подає (крім педагогічних, медичних та фармацевтичних працівників, працівників бібліотек, музеїв, спеціалістів із захисту рослин і працівників культури в сільській місцевості і селищах міського типу) уповноваженому органу копії документів, що підтверджують право пільговика та членів його сім`ї на пільги (з пред`явленням оригіналів цих документів), копію довідки про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків, пред`являє паспорт та надає інформацію про характеристику житла та послуги, щодо отримання яких він має пільги та реально ними користується.

Як встановлено судом, відповідачем відмовлено позивачу у внесенні інформації про ОСОБА_3 , як про члена сім`ї пільговика ОСОБА_2 , до особової справи ОСОБА_2 , в ЄДАРП за фактичним місцем проживання, відповідно до пункту 5 статті 51 Бюджетного кодексу України, оскільки до жодної із зазначених у вказаній статті категорій осіб падчерка не належать і відповідно, не може враховуватись як член сім`ї ОСОБА_2 при наданні пільг із сплати житлово-комунальних послуг.

Суд вважає такі твердження відповідача необґрунтованими, з огляду на таке.

Відповідно до частини 5 статті 51 Бюджетного кодексу України при наданні пільг та здійсненні видатків з бюджету щодо їх виплати до членів сім`ї пільговика належать: дружина (чоловік), їхні неповнолітні діти (до 18 років); неодружені повнолітні діти, визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи; особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю внаслідок війни I групи та доглядає за ним, за умови що особа з інвалідністю внаслідок війни не перебуває у шлюбі; непрацездатні батьки; особа, яка знаходиться під опікою або піклуванням громадянина, який має право на пільги, та проживає разом з ним.

Суд враховує, що тлумачення терміну «член сім`ї» міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 03.06.1999 у справі № 1-8/99 (№ 5-рп/99) за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України «Про міліцію» та частини шостої статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку» (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») (далі - Рішення КСУ від 03.06.1999).

Так, пункт 6 цього Рішення КСУ від 03.06.1999 визначив: «Стосовно поняття «член сім`ї» Конституційний Суд України виходить з об`єктивної відмінності його змісту залежно від галузі законодавства. Використаний законодавцем підхід до визначення членів сім`ї стосовно інших правовідносин за аналогією можна застосувати і для тлумачення поняття «член сім`ї» у контексті пункту 6 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», частин четвертої і п`ятої статті 22 Закону України «Про міліцію» та частини шостої статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку». Наведені правові норми дають підстави для диференціації членів сімей взагалі, членів сімей, які перебувають на утриманні або проживають з суб`єктами права на пільги щодо оплати користування житлом і комунальними послугами, на дві групи.

До першої з них слід віднести чоловіка або дружину військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони та їх прямих родичів по низхідній і висхідній лініях - дітей і батьків. Право на отримання 50-відсоткової знижки на оплату жилої площі та комунальних послуг для дружини (чоловіка), дітей та батьків військовослужбовця, який загинув, помер, пропав безвісти або став інвалідом під час проходження військової служби, працівника міліції чи особового складу державної пожежної охорони, виникає за наявності лише однієї у мови - належності до сім`ї суб`єкта права на зазначені пільги. Таке ж право для дружини (чоловіка), дітей та батьків військовослужбовця, який несе службу на загальних підставах, набувається за тієї ж умови, але тільки у випадках, коли вони перебувають на повному утриманні військовослужбовця або одержують від нього допомогу, яка є для таких членів сім`ї постійним і основним джерелом засобів до існування. Але за будь-яких з названих обставин право на зазначені пільги не залежить від того, хто з членів сім`ї е наймачем чи власником (співвласником) жилого приміщення.

Дружина (чоловік), їх діти і батьки с членами сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони і нарівні з ним користуються пільгами щодо оплати житла і комунальних послуг, якщо вони проживають разом з ним, а у передбачених законом випадках ще й ведуть спільне господарство. Стосовно дітей не має значення їх походження, а також те, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Якщо дорослі діти чи батьки мають чи створюють власні сім`ї, то члени їх сімей набувають право на зазначені пільги нарівні з іншими членами сім`ї військовослужбовця, працівника міліції чи особового складу державної пожежної охорони, але лише за умов, коли вони визнані як інші особи, що належать до членів сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони на підставі положень частини другої статті 64 Житлового кодексу Української PCP, тобто як такі, що постійно проживають з наймачем і ведуть з ним спільне господарство, та з дотриманням правил, визначених частиною третьою цієї ж статті та статтею 65 названого Кодексу.

Другу групу членів сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони складають інші особи, що постійно мешкають з ними та ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки та інші). Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з суб`єктом права на пільги щодо оплати житлово-комунальних послуг спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Питання про визнання членом сім`ї військовослужбовця, працівника міліції, особового складу державної пожежної охорони інших осіб (крім подружжя, дітей, батьків) вирішуються відповідними органами і організаціями, а у спірних випадках - судами загальної юрисдикції, які з`ясовують характер відносин з військовослужбовцем, працівником міліції, особового складу державної пожежної охорони при розгляді кожної конкретної справи.

Суттєвим правовим чинником для визначення кола осіб, яким надасться право па пільги щодо оплати житлово-комунальних послуг, є факт їх спільного проживання з суб`єктом права на такі пільги. Це випливає з наведених положень статті 64 Житлового кодексу Української PCP (який чинний на момент звернення), інших законів України та тих міжнародних угод, які стали невід`ємними складовими національного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 64 статті 64 Житлового кодексу Української PCP до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Крім того засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначені Сімейним кодексом України (далі - СК України).

Відповідно до частини 2 статті 2 СК України він регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком.

Згідно з частинами 2, 4 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З вищевикладених норм вбачається, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані побутом, мають взаємні права та обов`язки.

У даному випадку наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами підтверджено факт сумісного проживання позивача та його падчерки ОСОБА_3 , у зв`язку з чим суд вважає останню повноцінним та безумовним членом сім`ї позивача - ОСОБА_2 .

У той же час суд відхиляє посилання відповідача на відсутність падчерки у переліку членів сім`ї пільговика, яким може надаватися пільга, відповідно до положень частини 5 статті 51 Бюджетного кодексу України, з огляду той факт, що вказаною нормою передбачено надання пільг дружині пільговика та їхнім дітям, без наявності уточнень, що такі діти мають бути спільними, а тому таке тлумачення суб`єктом владних повноважень вказаної норми є довільним тлумаченням, з яким суд не погоджується.

Згідно зі статтею 268 СК України вітчим зобов`язаний утримувати неповнолітню падчерку, яка з ним проживає.

Також суд враховує, що Закон №3551-XII є спеціальним законом, яким встановлено розмір пільг щодо плати за користування комунальними послугами та коло осіб, на які вони поширюються, зокрема на осіб з інвалідністю внаслідок війни та членів їх сімей, які проживають разом з ними, без зазначення будь-яких виключень.

За таких обставин суд вважає помилковим висновок відповідача, що на падчерку не розповсюджуються пільги, передбачені Законом №3551-XII, як на члена сім`ї інваліда війни 2 групи.

Враховуючи вищевикладене та той факт, що ОСОБА_3 є падчеркою ОСОБА_2 , який має право на пільги як особа з інвалідністю 2 групи, та є членом його сім`ї, разом з ОСОБА_4 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , з якими постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , суд дійшов висновку, що відповідно до Положення №117 та частини 2 статті 13 Закону №3551-ХІІ, ОСОБА_3 має право бути включеною до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність своїх дій та свого рішення.

Водночас позивачами під час розгляду справи було надано належні та допустимі докази на підтвердження обґрунтованості позовних вимог, а наведені ними доводи не було спростовано відповідачем.

За таких обставин адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно з частинами 1, 2 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

У свою чергу, для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Кравченком Володимиром Володимировичем було надано суду договір про надання правової допомоги від 11.11.2019, укладений з ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітньої дочки ОСОБА_3 ; договір про надання правової допомоги від 25.02.2019, укладений з ОСОБА_2 ; розрахунок судових витрат (суми гонорару за надану правову допомогу у справі №620/3324/19) від 23.11.2019, відповідно до якого сторони підтверджують, що адвокат надав клієнту правову допомогу з визначених у розрахунку послуг; квитанцію до прибуткового касового ордера від 23.11.2019 (а.с.30,31,46-48).

У свою чергу, згідно з розрахунком судових витрат (суми гонорару за надану правову допомогу у справі №620/3324/19) від 23.11.2019, адвокатом Кравченком Володимиром Володимировичем позивачу були надані юридичні послуги, загальна вартість яких складає 5600,00 грн. за 7 годин витраченого адвокатом часу на виконання відповідних робіт, а саме: консультація з приводу виникнення спірних правовідносин щодо можливості пред`явлення позову - 2 години по 800,00 грн. за годину, що складає 1600,00 грн.; складання, виготовлення та надсилання адвокатських запитів з метою збору інформації в інтересах ОСОБА_2 - 1 година по 800,00 грн. за годину, що складає 800,00 грн.; складання, виготовлення та подача до суду позову - 4 години по 800,00 грн. за годину, що складає 3200,00 грн.

У відповідності до квитанції до прибуткового касового ордера від 23.11.2019 адвокатом Кравченком Володимиром Володимировичем прийнято від ОСОБА_2 , на підставі договору, ордеру про надання правової допомоги та розрахунку витрат від 23.11.2019 кошти у сумі 5600,00 грн. (а.с.48).

Разом з тим суд враховує, що матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу щодо підтвердження складання, виготовлення та надсилання адвокатом Кравченком Володимиром Володимировичем адвокатських запитів в інтересах ОСОБА_2 з метою збору інформації - 1 година по 800,00 грн. за годину, що складає 800,00 грн.

Отже адвокатом документально доведено факт понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу у сумі 4800,00 грн. (5600,00 грн. - 800,00 грн. = 4800,00 грн.).

Частиною 5 статті 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 6, 7 статті 134 КАС України).

З аналізу вищевикладеного випливає, що суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням сторони у справі, яка заявляє про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката і яка зобов`язана довести неспівмірність вказаних витрат.

Проте представником відповідача не заявлено клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката з доказами неспівмірності вказаних витрат, що свідчить про відсутність у суду підстав, за яких він може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради на користь ОСОБА_2 понесені витрати на правову допомогу у сумі 4800 грн. 00 коп.

Вирішуючи питання про розподіл судового збору, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд враховує, що позивачі звільнені від сплати судового збору за подання позову.

Керуючись статтями 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі законного представника - ОСОБА_4 до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради у наданні неповнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пільг на житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , як члену сім`ї інваліда війни 2 групи - ОСОБА_2 , що викладена у протокольному рішенні засідання комісії про призначенню усіх видів державної соціальної допомоги Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради від 11.10.2019 №41.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 09.10.2019 та включити інформацію відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги, як члена сім`ї інваліда війни 2 групи - ОСОБА_2 , з моменту звернення з відповідною вимогою - 09.10.2019.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради на користь ОСОБА_2 понесені витрати на правову допомогу у сумі 4800 (чотири тисячі вісімсот) грн. 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 та підпунктом 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги до Чернігівського окружного адміністративного суду або до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду у повному обсязі виготовлено 16.12.2019.

Позивач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ).

Позивач: ОСОБА_3 в особі законного представника - ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ).

Відповідач: Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у м. Чернігові ради (вул. Шевченка, 44, м. Чернігів, 14035, код ЄДРПОУ - 03196191).

Суддя В.В. Падій