Справа № 160/6872/19
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 160/6872/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання"

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2019, (суддя суду першої інстанції Турова О.М.), прийняте в порядку спрощеного провадження у письмовому провадженні в м. Дніпро, повний текст рішення складено 30.09.2019, в адміністративній справі № 160/6872/19 за позовом Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

17 липня 2019 року приватне акціонерне товариство "Криворізький завод гірничого обладнання" звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області № від 22.03.2019 року.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що за результатами камеральної перевірки контролюючим органом прийнято оскаржуване податкове-повідомлення рішення, яким позивачу безпідставно зменшено розмір від`ємного значення податку на додану вартість в сумі 55882 грн за грудень 2018 року, внаслідок несвоєчасної реєстрації контрагентом 19.12.2018 в ЄРПН податкової накладної від 30.12.2015 №34. Позивач зазначає, що включив суму податку до складу податкового кредиту звітного періоду, в якому зареєстровано цю податкову накладну в грудні 2018 року в межах 1095 днів з дня складання податкової накладної, а тому він не порушував положення абз. 5 п.198.6 ст. 198 ПК України.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду скасувати та прийняти нове про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову. Також позивач зазначив, що неврахування судом першої інстанції обставин неналежного направлення відповідачем відзиву на адміністративний позов свідчить про порушення судом принципу рівності та змагальності сторін та вплинуло на законність прийнятого рішення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 18.02.2019 відповідачем проведено камеральну перевірку позивача з питання достовірності даних, задекларованих в декларації з податку на додану вартість за звітний податковий період грудень 2018 року, за результатами якої складено акт №6822/04-36-57-41/31550176.

За наслідками перевірки контролюючий орган дійшов висновку про порушення позивачем абз.5 п.198.6 ст.198 розділу V ПК України, з огляду на подання ним 21.01.2019 податкової декларації з ПДВ, в якій до складу податкового кредиту включено податковий кредит минулого періоду (грудень 2015 року) у сумі ПВД - 55881,89 грн за податковою накладною №34 від 30.12.2015, яка зареєстрована в ЄРПН 19.12.2018, тобто з порушенням граничного строку в 1095 днів, що призвело до завищення податкового кредиту задекларованого в декларації з ПДВ за грудень 2018 року на вказану суму податку.

На підставі акта камеральної перевірки відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № від 22.03.2019, яким позивачу зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2018 року у сумі 55882 грн.

За результатами адміністративного оскарження податкове повідомлення-рішення залишено без змін.

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що виявлені під час перевірки порушення податкового законодавства мали місце та свідчать про правомірність та обґрунтованість прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. «а» п.198.1 ст.198 ПК України (в редакції чинній на час виписки податкової накладної №34 від 30.12.2015) до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

За змістом пункту 198.6 ст.198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними. Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням терміну реєстрації, відносяться до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

03.12.2017 набрала чинності змінена редакція абз.5 п.198.6 ст.198 ПК України, відповідно до якої, зокрема у разі несвоєчасної реєстрації податкової накладної в ЕРПН право на віднесення до податкового кредиту сум податку на додану вартість зберігається за платником із граничним строком не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної.

Водночас з цієї дати, п. 201.10 ст. 201 ПК України встановлено право платника податку зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну та/або розрахунок коригування, складені починаючи з 1 липня 2015 року, в яких загальна сума податку не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Отже, внаслідок змін вказаних норм ПК України контрагент позивача набув право на реєстрацію податкової накладної від 30.12.2015 року в Єдиному реєстрі податкових накладних і реалізував його 19.12.2018.

Згідно з п. 203.1 ст. 203 розділу V «Податок на додану вартість» ПК України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Буквальне розуміння звітного (податкового) періоду, дозволяє стверджувати, що такий період включає в себе як проміжок часу, під час якого формуються податкова база, проводяться розрахунки податків, їх сплата до бюджету, ведеться облік господарської діяльності тощо, так і строки/терміни для складання та подання податкової звітності.

Аналіз наведених норм законодавства дає підстави вважати, що для цілей правомірності віднесення суми податку до складу податкового кредиту позивач мав у строк не пізніше 1095 днів з дня складення податкової накладної, тобто до 29.12.2018 року виконати всю сукупність дій щодо включення суми податку за податковою декларацією до податкового звітного періоду, у тому числі безпосередньо включити суму, скласти та подати податкову декларацію.

Враховуючи, що позивач подав податкову декларацію з ПДВ за грудень 2018 року 21.01.2019, то включення суми податку на додану вартість за податковою накладною №34 від 30.12.2015 відбулося на 1119 день, що свідчить про порушення позивачем граничного строку, встановленого абз. 5 п.198. 6 ст.198 ПК України.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що позивачем не дотримано податкову дисципліну та з порушенням 1095 днів включено до податкової декларації з ПДВ за звітний податковий період - грудень 2018 року суму податку на додану вартість, визначену податковою накладною контрагента, що була зареєстрована із запізненням 19.12.2018 року, що зумовлює контролюючий орган зменшити значення суми податку на додану вартість за грудень 2018 року у сумі 55881,89 грн.

Враховуючи викладене та фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень довів правомірність свого рішення, оскаржуване повідомлення-рішення відповідача ґрунтується на законі, а тому відсутні підстави для його скасування.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи позивача щодо порушення судом першої інстанції принципу рівності учасників справи та змагальності сторін, як необґрунтовані з огляду на таке.

Статтею 8 КАС України встановлено, що всі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Ч. 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд апеляційної інстанції враховує, що змагальність реалізується передусім через доказування, тобто підтвердження сторонами обставин, на які вони посилаються для обґрунтування своїх вимог чи заперечень, доказами.

Згідно з ч.ч. 3, 5, 6 ст. 162 КАС України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. Відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Як підтверджується матеріалами справи, відповідач у встановлений судом строк засобами електронного зв`язку надіслав на електронну пошту позивача, що зазначена ним в адміністративному позові, відзив на адміністративний позов, подав цей відзив до суду першої інстанції з доказами направлення його копії позивачу. В свою чергу, позивач отримав через електронну пошту вказаний відзив на адміністративний позов.

Разом з цим, позивач за власними переконаннями розцінив подання у вказаний спосіб відзиву, як неналежний та не скористався своїм правом подання відповіді на відзив.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що за своїм змістом відзив відповідає положенням ст. 162 КАС України, поданий своєчасно, електронний примірник цього відзиву не створював жодних перешкод для реалізації позивачем свого права подати відповідь на нього по суті викладених в ньому заперечень та не міг бути розцінений судом як неподаний без поважних причин.

Отже, доводи позивача про надання судом першої інстанції переваги відповідачу та порушення засад змагальності, спростовуються матеріалами справи та є необґрунтованими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим із дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують правомірності висновків суду, тому підстави для зміни або скасування судового рішення в межах доводів апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, 321, 325 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Криворізький завод гірничого обладнання" залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 у справі № 160/6872/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 18.12.2019 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай