Справа № 404/7875/18(2-а/404/802/18)
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 404/7875/18(2-а/404/802/18)
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Іотової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.04.2019 року , (суддя суду першої інстанції Іванова Н.Ю.), прийняте у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому, в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровської області сержанта поліції Калиняка Максима Миколайовича, третя особа: Управління патрульної поліції у м. Дніпро Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

15.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАА №432344 від 06.06.2018 року, якою позивача було визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132 прм.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а провадження закрити на підставі ст. 247 КУпАП.

Адміністративний позов обґрунтовано тим, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення позивачу не було роз`яснено його прав. Розгляд справи про адміністративне правопорушення звівся лише до заповнення бланка постанови, копію постанови не видано позивачу. Також, в оскаржуваній постанові не вказано реквізитів технічного приладу, на який здійснено фіксацію правопорушення. В графі опис вчиненого правопорушення не вказано конкретно норми якого саме нормативного акту порушено при заповненні ТТН, неправильно вказано адресу проживання позивача, місце вчинення адміністративного правопорушення. Вказане у своїй сукупності на думку позивача свідчить про достатність підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.04.2019 року адміністративний позов задоволено. Скасовано постанову серії ЕАА №432344 від 06.06.2018 року інспектора поліції роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Калиняка Максима Миколайовича про накладення на ОСОБА_1 штрафу у розмірі 510 грн. за правопорушення передбачене ст. 132-1 КУпАП та закрити провадження у справі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Департамент патрульної поліції Національної поліції України звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що 06.06.2018 року відповідачем було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ст. 132-1 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., в якій зазначено, що водій керуючи транспортним засобом DAF XF 105.410, д.н.з. НОМЕР_1 , в Дніпропетровській області, 239 км., під час перевезення небезпечного вантажу UN1202 мав товарно-транспорту накладну, яка була заповнена з порушенням п. 9.8 та п. 9.9 ДОПНВ. Заявник зазначає, що при винесенні постанови у справі про адміністративне правопорушення відповідачем було дотримано порядок розгляду справи, постанову винесено із дотриманням вимог чинного законодавства. Доказом правомірності прийнятого відповідачем рішення, на думку заявника, є відповідні пояснення поліцейського з приводу виявленого ним правопорушення, свідчення інших поліцейських та свідків. Суд на думку заявника, не проаналізував та не дослідив достеменно наявність скоєного позивачем правопорушення, яке має місце, а всупереч цьому прийняв пояснення позивача як доказ, який має більш вагоме значення, що є неприпустимим в розумінні добросовісного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06.06.2018 року відповідачем було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ст. 132-1 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 510 грн., в якій зазначено, що водій керуючи транспортним засобом DAF XF 105.410, д.н.з. НОМЕР_1 , в Дніпропетровській області, 239 км., під час перевезення небезпечного вантажу UN1202 мав товарно-транспорту накладну, яка була заповнена з порушенням п. 9.8 та п. 9.9 ДОПНВ.

Не погодившись з означеною постановою позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про її оскарження.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що в супереч ч. 2 ст. 77 КАС України, факт порушення позивачем правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, відтак достатніми є підстави для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття справи відносно позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Статтею 132-1 КУпАП, передбачена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У відповідності до п. 9.8 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених Наказом МВС України від 26.07.2004 року №822 (далі Правила №822), які були чинними на час виникнення спірних відносин, при перевезенні речовин, які є небезпечними для довкілля (крім вантажів, віднесених до № ООН 3077 та № ООН 3082), у товаротранспортному документі мають бути слова „НЕБЕЗПЕЧНО ДЛЯ ДОВКІЛЛЯ.

Згідно п. 9.9 Правил №822, у разі перевезення порожньої неочищеної тари, що містить залишки небезпечних вантажів будь-якого класу, крім класу 7, включаючи порожні неочищені посудини для газів місткістю не більше 1000 л, залежно від конкретного випадку записи в товаротранспортних документах мають включати такі слова, як „ПОРОЖНЯ ТАРА, „ПОРОЖНЯ ПОСУДИНА, „ПОРОЖНІЙ КОНТЕЙНЕР СЕРЕДНЬОЇ ВАНТАЖОПІДЙОМНОСТІ ДЛЯ МАСОВИХ ВАНТАЖІВ, „ПОРОЖНЯ КРУПНОГАБАРИТНА ТАРА, після яких повинна зазначатися інформація, передбачена підпунктом „в пункту 9.2 цього розділу (наприклад: "ПОРОЖНЯ ТАРА, 3 (6.1)").

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В свою чергу, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, перелік яких визначений ст.251 КУпАП.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідачем не було надано до суду жодних доказів, в розумінні ст. ст. 73-76 КАС України, які б підтверджували факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме здійснення перевезення небезпечного вантажу із порушенням вимог Правил №822.

Також, спірна постанова не містить посилань на будь-які докази, які підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та як наслідок, обґрунтувань правомірності притягнення останнього до адміністративної відповідальності, що свідчить про протиправність прийняття відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Стосовно доводів відповідача, що судом не встановлено доказів на спростування факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції зазначає, що тягар доказування у даній справі покладено саме на відповідача як суб`єкта владних повноважень в силу ст. 77 КАС України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що працівники патрульної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак не надав ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції належних та допустимих доказів факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, вказане свідчить про достатність підстав для задоволення позовних вимог.

Доводи відповідача з приводу того, що належними докази вини позивача у вчиненні правопорушення є пояснення патрульного поліцейського, який виніс постанову та членів його екіпажу, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки такий вид доказів не передбачений ст. 251 КУпАП, більш того, ні до оскаржуваної постанови, ні до матеріалів справи не долучено будь-яких пояснень співробітників поліції щодо правопорушення, не міститься посилань на такі пояснення і в тексті оскаржуваної постанови.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що оскаржувана постанова містить певні недоліки щодо свого змісту, а саме: 1) в ній не зазначено конкретно місця вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а вказано лише «на 239 км.», 2) неправильно вказано місце проживання позивача; 3) неправильно зазначено норму закону, із порушенням якої, на думку відповідача, було складено товарно транспортну накладну, зокрема відповідачем зазначено, що ТТН складено із порушенням п. 9.8 та 9.9 ДОПНВ (Європейської Угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів), яка взагалі не містить зазначених підпунктів.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідач при прийнятті оскаржуваної постанови не забезпечив своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, та відповідно некоректно відобразив фактичні обставини в постанові про адміністративне правопорушення, вказане свідчить про достатність підстав для задоволення позовних вимог про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 06.06.2018 та закриття справи відносно позивача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, таким, що прийняте у відповідності до норм матеріального права та згідно норм процесуального законодавства, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для зміни або скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 243,ст. 286, ст. 308, ст. 310, ст. 316, ст. 321 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 22.04.2019 року в адміністративній справі №404/7875/18 (2а/404/802/19) залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай