Справа № 160/3353/19
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-12-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 160/3353/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дурасової Ю.В.,

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

секретар судового засідання: Новошицька О.О.

за участю: представника позивача: Шкеди Марії Олександрівни;

представника відповідача: Овсянникової Людмили Олександрівни

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський завод будівельних матеріалів»

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 (головуючий суддя Олійник В.М.)

в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський завод будівельних матеріалів» до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Дніпровський завод будівельних матеріалів" звернувся до суду з позовною заявою до відповідача Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.12.2018 р. № на загальну суму штрафу 66 580,01 грн. за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних.

Позов обґрунтовано тим, що відповідач виніс податкове повідомлення-рішення від 18.12.2018 року № на підставі Акту № 69617/04-36-53-41/34775113 від 30.11.2018 камеральної перевірки позивача з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних складених за період з січня по квітень 2017 року, за червень, липень, вересень 2017 року та за квітень, липень 2018 року, яким встановлено начебто порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 201, та згідно зі статтею 120 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних нарахована загальна сума штрафу 66 580,01 грн. Позивач вважає вказане податкове повідомлення-рішення таким, що не відповідає вимогам податкового законодавства та підлягає скасуванню оскільки раніше відповідачем вже складався акт камеральної перевірки від 07.09.2018 №50225/04-36-12-13/34775113 за липень 2018 року, яким була встановлена затримка реєстрації податкових накладних позивачем. Попереднім актом камеральної перевірки від 07.09.2018 було визначено штраф за затримку реєстрації податкових накладних у загальній сумі 839,77 грн. Але, пізніше, повторно у спірний Акт камеральної перевірки від 30.11.2018 та у податкове повідомлення-рішення від 18.12.2018 року № було помилково незаконно включено цю ж саму суму штрафу 839,77 грн. за той же самий період за липень 2018 року та за затримку реєстрації цих самих податкових накладних.

Позивач посилається на ст. 78.2 ПК України згідно якої контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків. Також позивач зазначив, що підприємство ніколи не здійснювало реєстрацію податкових накладних у нічний час.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Свою позицію суд першої інстанції обґрунтував, зокрема, тим, що в ході судового розгляду справи не спростовано правомірність дій відповідача. При цьому суд першої інстанції критично оцінив твердження позивача, що в розрахунку штрафних санкцій вказано нічний час реєстрації податкових накладних, а не денний час. З приводу доводів позивача про повторне притягнення його до відповідальності за одне й те саме порушення, суд першої інстанції зазначив, що таке твердження позивача не відповідає дійсності, оскільки листом від 13.02.2019 № 1464/8/04-36-10-12 відповідач повідомив позивача, що 07.09.2018 було складено акт № 50225/04-36-12-13/34775113, в якому встановлено порушення реєстрації в ЄРПН податкових накладних від 19.07.2018 № 25, від 29.07.2018 № 26, від 29.07.2018 № 27 та від 29.07.2018 № 28, але податкове повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій, в цьому разі не виносилося.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на те, що раніше відповідачем вже складався акт камеральної перевірки від 07.09.2018 №50225/04-36-12-13/34775113 за липень 2018 року, яким була встановлена затримка реєстрації податкових накладних позивачем. Попереднім актом камеральної перевірки від 07.09.2018 було визначено штраф за затримку реєстрації податкових накладних у загальній сумі 839,77 грн., який позивачем було сплачено в добровільному порядку самостійно. Однак, пізніше, повторно у спірний Акт камеральної перевірки від 30.11.2018 та у податкове повідомлення-рішення від 18.12.2018 року № було незаконно включено цю ж саму суму штрафу 839,77 грн. за той же самий період за липень 2018 року та за затримку реєстрації цих самих податкових накладних. Зазначає, що питання, що є предметом перевірки, вже були раніше охоплені під час перевірок платника податків. Також позивач зазначив, що підприємство ніколи не здійснювало реєстрацію податкових накладних у нічний час.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Надав пояснення аналогічні, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечив, просив відмовити в її задоволені, залишивши рішення суду першої інстанції без змін. Суду пояснив, що доказом реєстрації податкової накладної з порушенням встановленого строку є Квитанції по 118 податкових накладних, що підтверджує правомірність прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведена камеральна перевірка ТОВ "Дніпровський завод будівельних матеріалів" (позивача) з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН), складених за період з січня по квітень 2017 року, за червень, липень, вересень, 2017 року та за квітень, липень 2018 року.

За результатами камеральної перевірки встановлено, що суб`єктом господарювання порушено граничні строки реєстрації по 118 податковим накладним у ЄРПН, складених за період з січня по квітень 2017 року, за червень, липень, вересень 2017 року та за квітень, липень 2018 року. Враховуючи висновки Акту камеральної перевірки № 69617/04-36-53-41/34775113 від 30.11.2018 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.12.2018 р. № про застосування штрафних санкцій з ПДВ у розмірі 66580,01 грн. за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в ЄРПН.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції до даних правовідносин правильно застосував норми Податкового кодексу України.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Згідно з пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, Єдиний реєстр податкових накладних (ЄРПН) - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Пунктом 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений Кодексом термін.

Зокрема, операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та ремонтні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

У квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

- для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такою розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем). У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

В силу п. 200-1.3. ст. 200-1 ПК України платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою:

SНакл = SНаклОтр + SМитн + SПопРах + sОвердрафт - SНаклВид - SВідшкод - SПеревищ;

де:

- SНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- SМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України;

- SПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах "а" - "в" пункту 200-1.2 цієї статті.

Відповідно до п. 200-1.4. ст. 200 ПК України на рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника зараховуються кошти:

а) з поточного рахунку такого платника в сумах, необхідних для збільшення розміру суми, що обчислюється відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу;

б ) з поточного рахунку такого платника в сумах, недостатніх для сплати до бюджету узгоджених податкових зобов`язань з цього податку;

в) з рахунків платників, відкритих у відповідних органах казначейства для проведення розрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, в рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам з подальшим спрямуванням коштів відповідно до Закону України про Державний бюджет України;

г) з бюджету в сумах надміру сплачених грошових зобов`язань з податку на додану вартість, повернутих платнику податків у порядку, встановленому пунктом 43.4-1 статті 43 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 120-1.1. ст. 120-1 Податкового кодексу України передбачено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10% суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20% суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30% суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40% суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50% суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає правильним критичне ставлення суду першої інстанції до твердження позивача, що в розрахунку штрафних санкцій вказано нічний термін реєстрації податкових накладних, а не денний час, оскільки реєстрація податкових накладних відбувається безпосередньо протягом робочого дня.

Так, згідно Квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування щодо податкової накладної №309 від 30.06.2017 року (на яку безпосередньо посилається позивач), чітко зазначена дата реєстрації податкової накладної: 04.09.2018 року; час реєстрації податкової накладної: 15:25:31; дата складання податкової накладної: 30.06.2017 року (а.с.32 т. 2).

Оскільки Квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування, то суд апеляційної інстанції, аналізуючи Квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування вважає правильним висновок суду першої інстанції про порушення позивачем строків реєстрації позивачем податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 42-159 т. 2).

З приводу доводів позивача про повторне накладення на нього суми штрафу в розмірі 839,77 грн. за липень 2018 року, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Матеріали справи містять лист від 13.02.2019 № 1464/8/04-36-10-12, згідно якого відповідач повідомив позивача, що 07.09.2018 складено акт№50225/04-36-12-13/34775113, в якому встановлено порушення реєстрації в ЄРПН податкових накладних від 19.07.2018 № 25, від 29.07.2018 № 26, від 29.07.2018 № 27 та від 29.07.2018 № 28. Натомість, податкові повідомлення-рішення про застосування штрафних санкцій, встановлених у зазначеному акті, податковим органом не приймалися.

Отже, було відсутнє рішення суб`єкта владних повноважень, згідно якого у позивача виникала необхідність щодо сплати штрафу в розмірі 839,77 грн. за липень 2018 року.

Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що в силу п.14.1.175 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

При цьому, узгодженим податковим зобов`язанням є (п. 2.9 Наказу Державної податкової адміністрації "Про затвердження Інструкції про порядок нарахування та погашення пені" від 01.03.2001 N 77):

а) податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків у податковій декларації, вважається узгодженим від дня подання такої податкової декларації;

б) податкове зобов`язання платника податків, нараховане контролюючим органом, вважається узгодженим у день отримання платником податку податкового повідомлення (за винятком випадків, коли платник податків звертається до контролюючого органу зі скаргою про перегляд рішення, якщо вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, установленої Законом);

в) податкове зобов`язання платника податків, нараховане контролюючим органом (у разі, коли такий платник податків звертається до контролюючого органу зі скаргою про перегляд рішення, якщо вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції), вважається узгодженим у день закінчення процедури адміністративного оскарження.

Такими чином податкове зобов`язання платника податків вважається узгодженим у день отримання платником податку податкового повідомлення.

Зокрема, податкове повідомлення - це письмове повідомлення контролюючого органу про обов`язок платника податків сплатити суму податкового зобов`язання, визначену контролюючим органом (Наказ Державної податкової адміністрації "Про затвердження Інструкції про порядок нарахування та погашення пені" від 01.03.2001 N 77).

Оскільки податкове повідомлення-рішення про сплаті боргу податковим органом не направлялося, то сума грошового зобов`язання не є узгодженою, тому у позивача не виникло обов`язку щодо сплати суми зазначеної в акті перевірки.

Слід зазначити, що 31 серпня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи №826/14195/16, адміністративне провадження №К/9901/52079/18 (ЄДРСРУ № 76166485) досліджував питання виникнення моменту узгодження податкових зобов`язань визначених контролюючим органом.

Так, за правилами підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно пункту 36.1 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Як визначено підпунктом 14.1.39. пункту 14.1 статті 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

За визначенням підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

У відповідності з підпунктом 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Отже, оскільки податкове повідомлення-рішення (письмове повідомлення контролюючого органу про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання) не направлялося позивачу, то у позивача не виник обов`язок сплатити суму штрафу в розмірі 839,77 грн. за липень 2018 року, яка була зазначена в акті перевірки.

Згідно абз. 2 п.п. 75.1.1 Податкового кодексу України предметом камеральної перевірки може бути (серед іншого): своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків); своєчасність реєстрації ПН/РК у ЄРПН.

Камеральній перевірці підлягає уся податкова звітність суцільним порядком (ст. 76 ПКУ).

Після 01.01.2017 р., в силу внесених в Податковий кодекс України змін, предметом камеральних перевірок є питання своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги постанови Верховного Суду від 06.03.2018 р. у справі № 821/193/17 та від 05.06.2018 р. у справі № 803/1315/17 згідно яких висловлена правова позиція: у розумінні п.п. 75.1.1 ПКУ в редакції, що діяла до 01.01.2017 р., охоплюються питання своєчасності реєстрації податкових накладних, оскільки виявлення контролюючим органом цього порушення не потребує наявності будь-яких документів платника податку, достатніми є дані ЄРПН, дані податкових декларацій та дані СЕА (система електронного адміністрування) ПДВ.

Водночас, з приводу доводів позивача про заборону проведення перевірки у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

В позові позивач оскаржує податкове повідомлення-рішення від 18.12.2018 року № на підставі Акту № 69617/04-36-53-41/34775113 від 30.11.2018 камеральної перевірки позивача з питання своєчасності реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Натомість норма, яка встановлює заборону проведення перевірки (у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків) стосується документальної позапланової перевірки, а не камеральної перевірки.

Так, згідно абз. 2 п. 78.2 ст. 78 Податкового кодексу України (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.

Отже, спростовується позиція позивача, що відповідач не мав права проводити камеральну перевірку.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції також бере до уваги, що позивач посилався на те, що ТОВ «Дніпровський завод будівельних матеріалів» постраждало через вірусну атаку у червні 2017 року ( вірус Реtya. А. ) в результаті чого було знищено повністю дані бухгалтерського обліку за попередні роки, була зупинена робота підприємства, та в силу заяви №550 від 05.07.2017 року Товариство «Дніпровський завод будівельних матеріалів» залучено в якості потерпілого в кримінальній справі.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в силу ст. 362 КАС України, позивач може скористатися правом подати заяву про перегляд судового рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами при наявності підстав для перегляду рішення за нововиявленими обставинами.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

З огляду на результати розгляду справи, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпровський завод будівельних матеріалів» на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.06.2019 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили 05.12.2019 та може бути оскаржена до Верховного Суду в силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 05.12.2019.

В повному обсязі постанова виготовлена 12.12.2019.

Головуючий суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова