Справа № 420/5365/19
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/5365/19
Головуючий в 1 інстанції: Балан Я. В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року, ухвалену в порядку письмового провадження у м.Одесі про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, Державної казначейської служби України про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

В вересні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області не донарахованої середньої заробітної плати за період вимушеного прогулу з 30.07.2018 року по 18.07.2019 року у сумі 25319,64 гривень; стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області не донарахованої суми відпускних за період вимушеного прогулу 8234,22 гривень; стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області не донарахованої суми грошової допомоги за період відпустки 12997,76 гривень; стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області компенсації втрати частини доходу у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати у сумі 2915,75 гривень; стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області моральної шкоди у сумі 5000,00 грн.

15.10.2019 року до суду від представника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області надійшло клопотання про зупинення провадження по адміністративній справі №420/5365/19 до набрання законної сили рішенням по справі №420/3207/19.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року клопотання представника Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області - задоволено. Зупинено провадження в адміністративній справі №420/5365/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області, про стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області не донарахованої середньої заробітної плати за період вимушеного прогулу з 30.07.2018 року по 18.07.2019 року у сумі 25319,64 гривень; стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області не донарахованої суми відпускних за період вимушеного прогулу 8234,22 гривень; стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області не донарахованої суми грошової допомоги за період відпустки 12997,76 гривень; стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області компенсації втрати частини доходу у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати у сумі 2915,75 гривень; стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області моральної шкоди у сумі 5000,00 грн. - зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у адміністративній справі №420/3207/19, яка розглядається Одеським окружним адміністративним судом.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Доводами апеляційної скарги зазначено, що у відповідності до ст.236 КАС України суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Апелянт зазначає, що предмет спору у цій справі та справі №420/3207/19 є зовсім різними, періоди за які здійснюється стягнення є різними та не є взаємопов`язаними між собою.

09.12.2019 року до суду надійшов відзив Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому зазначається, що судом першої інстанції вірно зупинено провадження у справі, оскільки вирішити зазначену справу по суті не можливо до встановлення обставин у справі №420/3207/19. Також, відповідач вважає, що при задоволенні позову у справі №420/3207/19 може змінити базу розрахунку середньої заробітної плати. З огляду на викладені обставини, відповідач просить ухвалу суду залишити без змін.

Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом розгляду адміністартвиної справи №420/3207/19 є стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на користь ОСОБА_1 , середньої зарплати за весь час вимушеного прогулу в сумі 960704,66 гривень, яка підлягає донарахуванню та виплаті з 01.02.2008 року по 30.05.2018 року, при цьому до нової заробітної плати включити посадовий оклад, доплату за ранг, доплату за вислугу років та середньомісячний розмір премій -30% посадового окладу; стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на користь ОСОБА_1 , компенсації втрати частини заробітної плати з 01.02.2008 року по 30.05.2018 року в сумі 1209843,65 гривень, нараховану на всю суму середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу; визнання протиправним та скасування п.2 наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області від 30.05.2018р. №223-к відносно присвоєння 9 рангу (категорія В) державного службовця, зобов`язання Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області присвоїти ОСОБА_1 7-й ранг (категорія В) державного службовця з доплатою за ранг 400 гривень; зобов`язання Головне управління Держпродспоживслужби в Одеській області виплатити середній заробіток, за весь час затримки виконання рішення суду, щодо виплати середньої зарплати, з 31 травня 2018 року по день фактичного розрахунку в повному обсязі, стягнення з Головного управління Держпродспоживслужби в Одеській області на користь ОСОБА_1 , моральної шкоди в сумі 3000 гривень.

Зупиняючи провадження у справі №420/5365/19 суд першої інстанції зазначив про те, що предметом розгляду справи №420/3207/19 є розмір середньомісячної заробітної плати за період, що передував звільненню ОСОБА_1 , та складові частини заробітної плати (доплати за ранг), у зв`язку з чим, суд дійшов висновку про те, що обставини та факти, які підлягають встановленню у справі №420/5365/19, є істотними, пов`язаними та такими, що мають визначальне значення для розгляду справи №420/5365/19.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що розгляд даної справи неможливо здійснити до набрання законної сили рішенням у справі № 420/3207/19.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступні обставини справи.

Так, згідно п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З огляду на оскаржуване рішення суду першої інстанції вбачається, що підставою зупинення провадження у справі слугувало посилання суду на положення п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України.

Правова норма, що міститься у п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України передбачає обов`язок суду зупинити провадження у справі виключно у разі неможливості її розгляду до вирішення іншої справи у взаємопов`язаному спорі, що розглядається іншим судом. Неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються та встановлюються іншим судом, впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, тобто мають преюдиціальне значення для цієї справи та не можуть бути встановлені адміністративним судом самостійно у цій справі.

З огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:

- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку конституційного провадження;

- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення іншої полягає в тому, що рішення суду в справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Таким чином, обов`язковою умовою для застосування положення п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України є судовий розгляд іншої справи, відсутність рішення в якій унеможливлює провадження в даній справі, оскільки суд у цій справі не може самостійно встановити фактичні обставини справи, необхідні для її вирішення.

Як вбачається з матеріалів справи, у справі №420/3207/19 вирішується питання про стягнення середньої заробітної плати за весь час вимушеного прогулу з 01.02.2008 року по 30.05.2018 року, а у справі, що розглядається предметом спору є недонарухвання середньої заробітної плати за період вимушеного прогулу та інші виплати за період 30.07.2018 року по 18.07.2019 року.

Тобто, обставини, що підлягають вістановленню під час вирішення спору в цій справі, не відносяться до предмету доказування у справі № 420/3207/19.

Також, колегія суддів зазначає, що в клопотанні про зупинення провадження у цій справі заявником не вмотивовано зв`язку між очікуваними висновками рішення суду у справі №420/3207/19 за наслідками її розгляду та предметом спору; не конкретизовано, чому з огляду на характер заявлених вимог неможливо розглянути справу №420/5365/19 без висновків суду у справі № 420/3207/19; не зазначено, чому зібрані у справі докази не дозволяють установити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду у цій справі.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2019 року у справі №9901/578/18.

Отже, колегія суддів вважає, що в порушення п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України Одеський окружний адміністративний суд в оскаржуваній ухвалі не вірно встановив наявність об`єктивної неможливості розгляду справи № 420/5365/19 до набрання законної сили рішенням в справі № 420/3207/19 та те, що зібрані у справі докази не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Таким чином, колегія суддів вважає, що в заяві про зупиненя провадження у справі не наведено об`єктивних підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, щодо неможливості розгляду справи до набрання законної сили у справі №420/3207/19 та не зазначено, які можуть бути вирішені питання у справі №420/3207/19, що стосуються підстав неможливості розгляду цієї справи, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до змісту ст. 248 КАС України зазначається, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно змісту п. 1, 4 ч.1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляд на вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції допустив порушення норм процессуального права, оскільки помилково дійшов висновку про зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. ст.236, 308, 311, 312, 320, 321, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року - скасувати та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ст. 325-328 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик