Справа № 540/2177/19
Суддя: Пекний А.С.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/2177/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Пекного А.С., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Щедрі лани" до Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними рішень про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Щедрі лани" (далі-позивач) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі (далі-відповідач-1), Державної фіскальної служби України (далі-відповідач-2), в якому просить визнати протиправними рішення відповідача-1 від 26.07.2019р. №1236672/38822816 та №1236671/38822816 про відмову в реєстрації податкових накладних №1 від 18.12.2018р. та №1 від 21.01.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних та зобов`язати відповідача-2 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних вказані податкові накладні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01 лютого 2018 року між ТОВ «Щедрі лани» (Постачальником) та ТОВ «Аргон» (Покупець) було укладено Договір поставки №1 щодо поставки олії соняшникової. На виконання вказаного договору ТОВ «Щедрі лани» здійснювало поставки олії соняшникової ТОВ «Агрон», зокрема, 18.12.2018 року ТОВ «Щедрі лани» за накладною №33 від 18.12.2018 року передало у власність ТОВ «Аргон» олію соняшникову рафіновану дезодоровану в кількості 18.56 т на суму 489 984,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 81 664.00 грн.) та відповідно, було складено та направлено на реєстрацію податкову накладну №1 від 18.12.2018 року. Крім того, 21.01.2019 року відповідно видаткової накладної №3 від 21.01.2019 року позивач передав у власність ТОВ «Аргон» олію соняшникову рафіновану дезодоровану в кількості 8,89 т на суму 234 696,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 39 116,00 гри.) та. відповідно, було складено та направлено на реєстрацію податкову накладну №1 від 21.01.2019 року.

Зазначені податкові накладні №1 від 18.12.2018 року та №1 від 21.01.2019 року відповідачем не були зареєстровані з підстав відмови Державною фіскальною службою України у прийнятті заяви ТОВ «Щедрі лани» про приєднання до Договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 року №2103002. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 року у справі №540/157/19 визнано протиправною бездіяльність ДФС України щодо неприйняття від ТОВ "Щедрі лани" заяви від 11.01.2019 року № 2 про приєднання до договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 року № 2103002 та зобов`язано ДФС України вчинити дії, направлені на прийняття від ТОВ "Щедрі лани" заяви від 11.01.2019р. Після виконання відповідачем вказаного судового рішення, позивачем повторно направлені податкові накладні №1 від 18.12.2018 року та №1 від 21.01.2019 року на реєстрацію. Згідно з квитанціями №1 реєстрація податкових накладних зупинена. Підставами для зупинення реєстрації податкової накладної стало те, що податкові накладні відповідають вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Контролюючим органом запропоновано надати пояснення та копії підтверджуючих документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН. На підтвердження проведених господарської операції позивачем надані повідомлення про надання пояснень та копій документів. За результатами обробки цих документів відповідачем прийняті оскаржувані рішення від 26.07.2019р. №1236672/38822816 та №1236671/38822816 про відмову в реєстрації податкових накладних №1 від 18.12.2018р. та №1 від 21.01.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вказані рішення ґрунтувалося на тому, що позивачем надано копії документів, які є недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Вказуючи на відсутність підстав для зупинення реєстрації податкової накладної та, як наслідок відмови у реєстрації податкових накладних, а також на те, що господарські операції, за якими складені податкові накладні, підтверджується належними первинними документами, позивач просить визнати протиправним та скасувати спірні рішення ДФС України та зобов`язати останнього зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні.

Ухвалою від 21.10.2019р. провадження у справі відкрите, розгляд справи призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою від 06.11.2019р. залишено без задоволення клопотання відповідача про розгляд справи №540/2177/19 у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачами подані до суду відзиви на позовну заяву, які є аналогічними за змістом. Так, контролюючий орган заперечує проти позову з наступних підстав. Зокрема, зазначає, що реєстрація податкових накладних №1 від 18.12.2018р. та №1 від 21.01.2019р. відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України була зупинена. Підставами для зупинення реєстрації кожної податкової накладної стало те, що вони відповідають вимогам пп.1.6 п. 1 «Критеріїв оцінки ступеня ризиків». Про зупинення реєстрації вказаних вище податкових накладних позивача повідомлено квитанціями №1 та запропоновано надати пояснення та копії підтверджуючих документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН. Зупинення реєстрації податкових накладних відбувалося відповідно до вимог п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі-Порядок №117).

Пунктом 14, 16 Порядку № 117 визначається перелік повного пакету необхідних документів, які мають бути подані платником для підтвердження реєстрації в ЄРПН податкової накладної, а викладеними нормами законодавчо-нормативних актів не передбачено конкретизувати в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН необхідність подання того чи іншого первинного документу, це є відповідним обов`язком платника, а саме - надати повний пакет первинних документів для підтвердження реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Згідно із п. 21 Порядку №117 ненадання платником податку копій документів, визначених в Порядку № 117 є підставою для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування.

На підтвердження проведеної господарської операції позивачем по податковій накладній №1 від 18.12.2018 надано на комісію регіонального рівня повідомлення від 25.07.2019р. № 1 пояснення та копії документів, а саме: копія договору поставки від 18.12.2018 № 1812 з ТОВ «Нігем»; копія видаткової накладної від 18.12.2018 №28 видану ТОВ «Пігем»; копії платіжних доручень від 20.12.2018 №133, №134, №135, №136 (що вказують на грошові розрахунки за соняшникову олію з постачальником позивача); копію ТТН від 18.12.2018 №28 (перевезення від ТОВ «Нігем» олії до позивача); копію видаткової накладної від 18.12.2018 №33; копію поставки від 01.02.2018 №1 (укладений з ТОВ «Аргон»); копії податкових накладних від 18.12.2018 №100, №102, №101, №103, №104, №105, №106 (складених ТОВ «Нігем»). На підтвердження проведеної господарської операції позивачем по податковій накладній №1 від 21.01.2019 надано на комісію регіонального рівня повідомлення від 25.07.2019р. № 2 пояснення та копії документів, а саме: видаткової накладної від 21.01.2019 № 12 (видана ТОВ «Бізнес-Торг»); податкової накладної від 21.01.2019 №360 (складена ТОВ «Бізнес-Торг»); поставки від 21.01.2019 №2101 укладений з ТОВ «Бізнес-Торг»; податкової накладної від 21.01.2019 №357 (складена ТОВ «Бізнес-Торг»); договору поставки від 01.02.2018 №1 (укладений з ТОВ «Аргон»); податкової накладної 21.01.2019 №358 (складена ТОВ «Бізнес-Торг»); листа ТОВ «Щедрі Лани» від 20.03.2019 №3; видаткової накладної 21.01.2019 №3; податкової накладної від 21.01.2019 №1 (складена позивачем); платіжного доручення від 04.02.2019 №145 (грошовий розрахунок позивача за олію соняшникову з ТОВ «Бізнес-Торг»); податкової накладної від 21.01.2019 №359 (складена ТОВ «Бізнес-Торг»); ТТН від 21.01.2019 №12 (перевезення від ТОВ «Бізнес-Торг» олії до позивача).

Відповідачі зазначають, що оскільки позивачем не була надана належна кількість документів Головним управлінням ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийняті правомірні рішення про відмову в реєстрації податкових накладних.

Враховуючи вищевикладене, відповідачі вважають, що усі оскаржені рішення прийняті правомірно, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Щедрі лани" є юридичною особою, яка перебуває на обліку у контролюючих органах, як платник податків на загальних підставах. Основним видом економічної діяльності є оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами (код КВЕД 46.33).

Судом встановлено, що 18.12.2018р. між ТОВ «Нігем» (Постачальник) та ТОВ «Щедрі лани» (Покупець) укладено договір поставки №1812. Відповідно до п.1.1 вказаного договору постачальник зобов`язується передати у власність Покупця олію соняшникову рафіновану дезодоровану в асортименті, а Покупець зобов`язується прийняти вказаний товар та сплатити за нього Постачальнику певну грошову суму в розмірі та в строки, відповідно до умов даного договору.

З матеріалів справи убачається, що відповідно до накладної №28 від 18 грудня 2018 року ТОВ «Нігем» передало ТОВ «Щедрі лани» 18.56 т олії соняшникової рафінованої дезодорованої на суму 475 136.00 грн. (в т. ч. ПДВ 79 189,33 гри.)., про що ТОВ «Нігем» складено податкові накладні №100-107 від 18.12.2018 року. На підтвердження транспортування вказаного товару та оплати за товар позивачем надано, а судом досліджено товарно-транспортну накладну №28 від 18.12.2018р., платіжні доручення від 20.12.2018р. №133-136.

Крім того, 01 лютого 2018 року між ТОВ «Щедрі лани» (Постачальником) та ТОВ «Аргон» (Покупець) було укладено Договір поставки №1, предметом якого є поставки олії соняшникової.

Зі змісту вказаного договору убачається, що товар постачається партіями в кількості відповідно до заявки Покупця протягом 3 (трьох) календарних днів з моменту узгодження Сторонами отриманої Постачальником заявки Покупця на Товар.

Судом встановлено, що 18.12.2019р. позивачем за накладною №33 від 18.12.2018 року передано у власність ТОВ «Аргон» олію соняшникову рафіновану дезодоровану в кількості 18.56 т на суму 489 984,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 81 664.00 грн.), про що складено та направлено на реєстрацію податкову накладну №1 від 18.12.2018 року.

Суд звертає увагу, що придбання позивачем олії соняшникової у ТОВ «Нігем» та її реалізація контрагенту-покупцю ТОВ «Аргон» відбулись в один і той самий день та у тій же кількості.

Також судом установлено, що 21 січня 2019 року між ТОВ «Щедрі лани» та ТОВ «Бізпсс-торгс» укладено договір поставки №2101 щодо поставки олії соняшникової рафінованої дезодорованої в асортименті.

На виконання вказаного договору за накладною №12 від 21 січня 2019 року ТОВ «Бізнес-торгс» передало у власність ТОВ «Щедрі лани» 8,89 т олії соняшникової рафінованої дезодорованої на суму 214 693,50 грн. (в т. ч. ПДВ 35 782,25 грн.), про що ТОВ «Бізнес-торгс» було складено податкові накладні №357-360 від 21.01.2019 року.

На підтвердження транспортування вказаного товару та оплати за товар позивачем надано, а судом досліджено товарно-транспортну накладну №12 від 21.01.2018р., платіжне доручення від 04.02.2018р. №145.

В подальшому, а саме 21.01.2019 року ТОВ «Щедрі лани» відповідно видаткової накладної №3 від 21.01.2019 року передало у власність ТОВ «Аргон» олію соняшникову рафіновану дезодоровану в кількості 8,89 т на суму 234 696,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 39 116,00 гри.), про що складено та направлено на реєстрацію податкову накладну №1 від 21.01.2019 року.

14.01.2019 року ТОВ "Щедрі лани" надіслало до ЄРПН податкову накладну від 18.12.2019 року №1 про продаж ТОВ "Аргон" олії соняшникової рафінованої дезодорованої (код товару згідно з УКТ ЗЕД ) у кількості 18,56 т на загальну суму 489984,00 грн. з ПДВ.

17.01.2019 року позивач отримав квитанцію №1, відповідно до якої податкова накладна від 18.12.2018 року № 1 доставлена до центрального рівня ДФС України 14.01.2019 року, документ не прийнятий. Контролюючий орган зазначає наступні помилки: "Блок даних. Невірний підпис сертифікат відсутній в базі сертифікатів …".

Бездіяльність відповідача щодо неприйняття від ТОВ "Щедрі лани" заяви від 11.01.2019 року №2 про приєднання до договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 року №2103002 була оскаржена позивачем у судовому порядку. Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19.03.2019р., залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.05.2019р., позов ТОВ «Щедрі лани» частково задоволений, зокрема, визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо неприйняття від товариства з обмеженою відповідальністю "Щедрі лани" заяви від 11.01.2019 року № 2 про приєднання до договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 року № 2103002 та зобов`язано Державну фіскальну службу України вчинити дії, направлені на прийняття від товариства з обмеженою відповідальністю "Щедрі лани" заяви від 11.01.2019 року № 2 про приєднання до договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 року № 2103002.

Після набрання судовим рішенням законної сили, позивачем направлені податкові накладні №1 від 18.12.2018р. та №1 від 21.01.2019р. для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до квитанцій №1 від 19.07.2019р. податкові накладні №1 від 18.12.2018р. та №1 від 21.01.2019р. прийняті, реєстрація зупинена. Підставою зупинення реєстрації податкових накладних, згідно квитанцій №1 однаково зазначено: «…відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПН/РК в ЄРПН зупинена. ПН/РК відповідає критеріям п.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Судом встановлено та сторонами визнається, що на підтвердження проведених господарських операцій позивачем надані по кожній податковій накладній документи, на підтвердження господарських операцій та пояснення по кожній податковій накладній.

За результатами розгляду наданих пояснень та документів контролюючим органом від 26.07.2019р. прийняті рішення №1236672/38822816 та №1236671/38822816, відповідно до яких відмовлено у реєстрації вищевказаних податкових накладних з підстав не надання платником податку копій документів, а саме: договорів, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документів щодо підтвердження відповідності продукції (декларація про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Не погоджуючись із таким рішенням, 06.08.2019 року ТОВ «Щедрі лани» звернулось із скаргою до ДФС України щодо оскарження рішення №1236672/38822816 від 26.07.2019 року.

Відповідно до рішення від 14.08.2019 року №35339/38822816/2 ДФС України відмовила у задоволенні скарги на рішення №1236672/38822816 від 02.07.2019 року.

Вважаючи рішення від 26.07.2019р. №1236672/38822816 та №1236671/38822816 про відмову в реєстрації податкових накладних №1 від 18.12.2018р. та №1 від 21.01.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд враховує наступні обставини та приписи законодавства.

Положеннями ст.201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку (п.201.10 ст.201 ПК України).

Відповідно до п. 201.16 ст.201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Слід звернути увагу, що редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України змінена на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07 грудня 2017 року № 2245-VIII (далі - Закон № 2245-VIII).

Пунктом сьомим Прикінцевих та перехідних положень Закону №2245-VIII Кабінету Міністрів України доручено до 1 березня 2018 року визначити порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України та забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом;

у тримісячний строк з дня набрання чинності цим Законом:

прийняти нормативно-правові акти, необхідні для реалізації цього Закону;

привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом;

забезпечити перегляд та приведення центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів у відповідність із цим Законом.

21 лютого 2018 року на виконання вимог Закону № 2245-VIII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», якою, зокрема, затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №117).

Відповідно до пунктів 5-11 Порядку №117 податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

ДФС формує і веде у відкритому доступі окремий Реєстр податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, за формою згідно з додатком 1 та щодня оприлюднює його на своєму офіційному веб-сайті.

Протягом місяця з дня набрання чинності цим Порядком окремий Реєстр податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, функціонує в тестовому режимі.

Критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

ДФС розраховує показники для визначення позитивної податкової історії платника податку щомісяця до 10 числа місяця, що настає за звітним. Розраховані показники стають доступними для платника податку в електронному кабінеті.

Отже, вказаними положеннями Порядку №117 визначено як підстави для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН (результати моніторингу податкових накладних на предмет критеріям ризиковості платника податку) так і порядок визначення критеріїв ризиковості платника податку.

Відповідно до положень пунктів 12-14 Порядку №117 у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

При цьому слід звернути увагу, що окремими положеннями Порядку №117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

Цією ж нормою визначено, що ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Суд звертає увагу, що Критерії ризиковості здійснення операцій були визначені листом Державної фіскальної служби України №959/99-99-07-18 від 21 березня 2018 року. Критерії погоджено за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця. Станом на день розгляду даної справи на офіційному веб-сайті ДФС України (http://sfs.gov.ua/baneryi/zupinennya-reestratsii-pn/357077.html) розміщений лист Державної фіскальної служби України від 05.11.2018р. «Критерії ризиковості платника податку та критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, що визначають позитивну податкову історію платника податку», який не погоджено та не затверджено.

Отже, на час виникнення спірних правовідносин та прийняття спірного рішення, хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України у відповідності до вимог якої прийнято Порядок №117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій. Відповідні критерії у період, що аналізується, визначалися листом ДФС від 21.03.2018р. та від 05.11.2018р.

Відповідно до квитанцій №1 про зупинення податкових накладних накладних №1 від 18.12.2018р. та №1 від 21.01.2019р. підставою зупинення кожної податкової накладної є: «…ПН/РК відповідає критеріям п.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку».

Вирішуючи питання щодо законності рішень відповідача про відмову у реєстрації податкових накладних, суд надає оцінку рішенням (діям) щодо зупинення реєстрації цих податкових накладних, які за своїм змістом є передумовою для прийняття відповідачем оскаржуваних у даній справі рішень про відмову у реєстрації податкових накладних.

Так, надаючи оцінку підставам зупинення реєстрації вказаних податкових накладних суд враховує, що акти, які затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством. Листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, не є джерелом права відповідно до статті 7 КАС України.

Отже, зупинення реєстрації податкових накладних на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а, відтак, є неправомірним.

Аналогічні правові висновки Верховного Суду викладено, зокрема, у постановах від 02.04.2019р. у справі №822/1878/18, від 30.07.2019р. у справі №320/6312/18, 21.05.2019р., у справі № 815/2791/18, 09.07.2019р. у справі №140/2093/18.

Крім того, суд звертає увагу, що листи ДФС від 21.03.2018 року №959/99-99-07-18 та від 05.11.2018р. станом на день розгляду даної справи не погоджено з Міністерством фінансів України.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.5 ст.242 КАС України).

Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на невідповідність спірного рішення відповідача вимогам статті 2 КАС України щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості.

Так, можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення вимог фіскальним органом.

У даному випадку у квитанції №1 про зупинення реєстрації податкової накладної, фіскальним органом запропоновано позивачу «надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.» З наведеного убачається, що контролюючим органом не визначено чітких вимог до позивача, натомість використано загальні фрази положень Порядку №117, тобто викладена загальна норма без зазначення конкретних документів, яких, на думку відповідача, не вистачає для здійснення реєстрації податкової накладної.

Суд звертає увагу, що відповідачами визнається факт надання позивачем пояснень та наступних документів на підтвердження проведених господарських операцій по податковій накладній №1 від 18.12.2018: копія договору поставки від 18.12.2018 № 1812 з ТОВ «Нігем»; копія видаткової накладної від 18.12.2018 №28 видану ТОВ «Пігем»; копії платіжних доручень від 20.12.2018 №133, №134, №135, №136 (що вказують на грошові розрахунки за соняшникову олію з постачальником позивача); копію ТТН від 18.12.2018 №28 (перевезення від ТОВ «Нігем» олії до позивача); копію видаткової накладної від 18.12.2018 №33; копію поставки від 01.02.2018 №1 (укладений з ТОВ «Аргон»); копії податкових накладних від 18.12.2018 №100, №102, №101, №103, №104, №105, №106 (складених ТОВ «Нігем»). На підтвердження проведеної господарської операції позивачем по податковій накладній №1 від 21.01.2019 надано на комісію регіонального рівня повідомлення від 25.07.2019р. № 2 пояснення та копії документів, а саме: видаткової накладної від 21.01.2019 № 12 (видана ТОВ «Бізнес-Торг»); податкової накладної від 21.01.2019 №360 (складена ТОВ «Бізнес-Торг»); поставки від 21.01.2019 №2101 укладений з ТОВ «Бізнес-Торг»; податкової накладної від 21.01.2019 №357 (складена ТОВ «Бізнес-Торг»); договору поставки від 01.02.2018 №1 (укладений з ТОВ «Аргон»); податкової накладної 21.01.2019 №358 (складена ТОВ «Бізнес-Торг»); листа ТОВ «Щедрі Лани» від 20.03.2019 №3; видаткової накладної 21.01.2019 №3; податкової накладної від 21.01.2019 №1 (складена позивачем); платіжного доручення від 04.02.2019 №145 (грошовий розрахунок позивача за олію соняшникову з ТОВ «Бізнес-Торг»); податкової накладної від 21.01.2019 №359 (складена ТОВ «Бізнес-Торг»); ТТН від 21.01.2019 №12 (перевезення від ТОВ «Бізнес-Торг» олії до позивача).

Отже, судом встановлено, що на підтвердження проведених господарських операцій по кожній вищевказаній податковій накладній позивачем надані пояснення та відповідні підтверджуючі документи з його контрагентами, які на думку позивача є достатніми.

Усі надані позивачем до контролюючого органу документи на підтвердження господарських операцій за податковими накладними також досліджені і судом (аналіз наведено вище).

Разом з тим, дослідивши вище вказані документи, фіскальний орган дійшов до висновку про відмову у реєстрації податкових накладних, з підстав не надання Товариством документів, на підтвердження реальності господарських операцій. Зі змісту відзивів на позовну заяву убачається, що контролюючий орган посилається на відсутність (не надання Товариством) наступних документів: сертифікати якості на продукцію; банківські виписки, платіжні доручення; товаро-транспортні накладні, що свідчили про перевезення олії від позивача до ТОВ «Аргон»; будь-які складські приміщення (де саме зберігалась олія яку Позивач купив у постачальників та згідно ТТН відвантажено в м. Миколаїв); акти виконаних робіт (завантаження - розвантаження продукції); транспортні засоби якими перевозився товар або договори перевезення укладені з позивачем та ін.

Слід звернути увагу, що відсутність вищевказаних документів жодним чином не може підтверджувати або спростовувати реальність господарських операцій. Крім того, такі документи не відносяться до первинної бухгалтерської документації.

Також суд звертає увагу на те, що одним з профільних видів діяльності підприємства є оптова торгівля молочними продуктами, яйцями, харчовими оліями та жирами.

Пунктом 21 Порядку №117 встановлено вичерпний перелік підстав для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, якими є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

При цьому підпунктом 4 пункту 13 цього Порядку встановлено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Дослідивши податкові накладні №1 від 18.12.2018р. та №1 від 21.01.2019р. та інші матеріали справи, судом не встановлено наявності будь-якої з вищевикладених підстав для відмови у реєстрації податкової накладної.

Крім того, судом звертає увагу, що подані позивачем для реєстрації податкової накладної документи не мають дефекту форми, змісту або походження, які в силу частини другої статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, спричинили б втрату первинними документами юридичної сили, та підтверджують факт здійснення господарських операцій. Стосовно форми, змісту або походження вищевикладених документів також не висловлено жодного зауваження з боку контролюючого органу.

Як зазначено вище, реєстрація податкових накладних була зупинена з тієї причини, що податкові накладні відповідають критеріям ризикованості платника податку, визначених пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Разом з тим відповідачем не надано суду доказів обґрунтованості віднесення позивача до ризикових платників податків. Як і не надано до суду жодного документу на підставі яких прийняті оскаржені рішення, що були витребувані ухвалою суду від 21.10.2019р.

Більш того, суд зазначає, що пп. 1.6 містить декілька підстав для встановлення ризиковості платника податків, тому посилання на пп. 1.6 не є достатнім для визначення критерію ризиковості. Податковий орган зобов`язаний чітко вказати конкретний вид критерію.

Вказаний правовий висновок було викладено Верховним Судом в постанові від 11.06.2019 року в справі №2240/2765/18.

Отже суд дійшов до висновку про недоведеність відповідачем правомірності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, і, як наслідок, про необґрунтованість пропозиції позивачу надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, оскільки така пропозиція, враховуючи підстави зупинення реєстрації податкової накладної, не містить суті та змісту документів, які необхідно надати контролюючому органу.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Тобто, загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Невиконання вказаних вимог призводить до його протиправності.

Аналізуючи оскаржені рішення від 26.07.2019р. №1236672/38822816 та №1236671/38822816 про відмову у реєстрації податкових накладних №1 від 18.12.2018р. та №1 від 21.01.2019р. суд дійшов до висновку, що вони не відповідають вище вимогам, встановленим ч.2 ст.2 КАС України, а отже є протиправними.

Статтею 77 КАС України, встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Матеріали справи не містять належних і достатніх доказів спростування відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доводів позивача, наведення ним відповідних мотивів прийняття спірних рішень та неврахування наданих позивачем до комісії документів, а відтак, підтверджень правомірності рішень податкового органу.

Натомість позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження того, що надані ним контролюючому органу документи безпосередньо пов`язані із господарськими операціями з реалізації товарів та складання податкових накладних, в ході здійснення таких операцій.

Таким чином, виходячи із презумпції правомірності рішень/дій платника податків відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Вуліч проти Швейцарії», «Компанія «Вестберга таксі Актіеболаг») та, враховуючи приписи статті 77 КАС України щодо покладення обов`язку доказування на податковий орган при вирішенні спорів, суд дійшов до висновку про протиправність рішень від 26.07.2019р. №1236672/38822816 та №1236671/38822816 про відмову в реєстрації податкових накладних №1 від 18.12.2018р. та №1 від 21.01.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

На підставі викладеного суд дійшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачем сплачено судовий збір в сумі 3842,00 грн., отже саме ця сума підлягає відшкодуванню.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Щедрі лани" до Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними рішень про відмову в реєстрації податкових накладних та зобов`язання вчинити дії задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній республіці Крим та м. Севастополі від 26.07.2019р.:

- №1236672/38822816 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 18.12.2018р. в Єдиному реєстрі податкових накладних

- №1236671/38822816 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 21.01.2019р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська пл..8, ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №1 від 18.12.2018р. та №1 від 21.01.2019р., подані Товариством з обмеженою відповідальністю "Щедрі лани" (73000, м. Херсон, вул.. Перекопська, 169, оф.6, ідентифікаційний номер 38822816).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, м. Херсон, пр. Ушакова, 75, ідентифікаційний код 39394259) судовий збір у сумі 1921,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Щедрі лани" (73000, м. Херсон, вул.. Перекопська, 169, оф.6, ідентифікаційний номер 38822816).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України () судовий збір у сумі 1921,00 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Щедрі лани" (73000, м. Херсон, вул. Перекопська, 169, оф.6, ідентифікаційний номер 38822816).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Пекний А.С.

кат. 111010000