Справа № 369/5489/18
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 369/5489/18
11 грудня 2019 року м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого: Бєлової Л.В.
суддів: Кучми А.Ю.,
за участю секретаря судового засідання: Лещенко В.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру про зобов`язання вчинити дії, -
У лютому 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом, у якому просив:
- визнати протиправними та неправомірними дії відповідача Держгеокадастру України, як суб`єкта владних повноважень, щодо ненадання позивачу безоплатної адміністративної послуги, прямо передбаченої земельним законодавством, і порушення ним відповідних законних прав, захищених прямими нормами Конституції;
- зобов`язати Держгеокадастр України виконати передбачені законодавством України вимоги шляхом надання позивачу безоплатної адміністративної послуги у вигляді присвоєння кадастрового номера земельній ділянці НОМЕР_1, площею 0,504 га, перша лінія у садівничому товаристві «Озерний», розташованій на землях Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, що є приватною власністю позивача, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю IV-КВ №004634 від 26.12.2000, а також внести інформацію про вказану земельну ділянку до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та відновити в ньому записи про побудований на цій земельній ділянці будинок, без подання позивачем будь-яких документів.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції неповно досліджено обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права. В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт наполягає на тому, що державні органи були зобов`язані присвоїти кадастровий номер земельній ділянці, яка належить йому на праві приватної власності на підставі Державного акту IV-КВ №004634 від 26.12.2000 року, до того ж, це мало бути виконано без подання позивачем будь-яких заяв, документів.

Відповідно до частини першої ст. 324 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції у випадках і в порядку, встановлених статтею 249 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.

Відповідно до частин першої, другої ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання (ч. 5 ст. 249 Кодексу адміністративного судочинства України).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з наявної у матеріалах справи копії державного акту на право приватної власності на землю IV-КВ №004634 від 26.12.2000, останній видано ОСОБА_1 на підтвердження передачі йому у приватну власність земельної ділянки площею 0,0504 га, яка розташована на території Мих.Рубежівської сільської ради, с/т «Озерний» для ведення садівництва.

Згідно з самим державним актом на право приватної власності на землю IV-КВ №004634 від 26.12.2000 року, цей державний акт складено у двох примірниках, з яких перший видано гр. ОСОБА_1 , другий зберігається у Києво-Святошннському райвідділі земельних ресурсів. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1031.

На момент видачі ОСОБА_1 відповідного державного акту на право приватної власності на землю, чинною була Інструкція про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затверджена Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 43 від 04 травня 1999 року (далі - Інструкція № 43).

Пунктами 1.12, 1.13 Інструкції № 43 передбачено, що складання державного акта на право приватної власності на землю, право власності на землю або право постійного користування землею при передачі або наданні земельних ділянок

громадянам, підприємствам, установам, організаціям та товариствам громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки.

Складання державного акта на право приватної власності на землю, на право власності на землю та на право постійного користування землею при передачі земельної ділянки, що була раніше надана громадянам, підприємствам, установам, організаціям і товариствам громадян всіх видів, у постійне користування або при переоформленні правоустановних документів на ці земельні ділянки, проводиться після відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженою відповідною технічною документацією.

Розробку технічної документації зі складання державного акта на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею здійснюють державні та інші

землевпорядні організації за формою згідно з додатком 8, яка видається районним (міським) відділом (управлінням) земельних ресурсів Держкомзему України на підставі доручення відповідного органу, яким було прийнято рішення про передачу, надання або продаж земельної ділянки (пункт 1.15 Інструкції № 43).

Колегія суддів звертає увагу, що згідно з пунктом 1.19, технічна документація зі складання державних актів на право приватної власності на землю, на право колективної власності на землю, на право власності на землю або на право постійного користування землею розробляється у двох примірниках. Перший (з матеріалами польових вимірювань і обчислень) зберігається в районних (міських) відділах (управліннях) земельних ресурсів Держкомзему України, другий - у виконавця робіт.

Порядок зберігання державних актів визначено Розділом 4 Інструкції № 43.

Так, власники земельних ділянок, землекористувачі та орендарі зберігають видані їм державні акти і договори як документи періодичного використання.

Другий примірник державного акта або договору, а також книги їх реєстрації зберігаються у вогнетривких шафах у приміщеннях відповідних рад чи державних адміністрацій або за їх дорученням - у приміщеннях районних (міських) відділів (управлінь) земельних ресурсів Держкомзему України.

З системного аналізу вищевказаних норм, колегія суддів наголошує, що другий примірник державного акта повинен зберігатись у вогнетривкій шафі у приміщенні відповідної ради чи державної адміністрації або за їх дорученням - у приміщенні районного відділу земельних ресурсів Держкомзему України.

Так, згідно з самим державним актом на право приватної власності на землю IV-КВ №004634 від 26.12.2000 року, цей державний акт складено у двох примірниках, з яких перший видано гр. ОСОБА_1 , другий зберігається у Києво-Святошинському райвідділі земельних ресурсів.

Окрім того, з Інструкції № 43 також вбачається, що примірник технічна документація зі складання державних актів на право приватної власності на землю так само повинен зберігатись в районному відділі земельних ресурсів Держкомзему України.

З метою з`ясування місцезнаходження другого примірника державного акту на право приватної власності на землю IV-КВ №004634 від 26.12.2000 року та технічної документації із землеустрою щодо відповідної земельної ділянки, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року було витребувано у Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру та Головного управління Держгеокадастру у Київській області письмові пояснення:

щодо внесення до Державного реєстру земель, присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці площею 0,0504 га, яка розташована на території Мих.Рубежівської сільської ради, с/т «Озерний», що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 відповідно до державного акту на право приватної власності на землю IV-КВ №004634 від 26.12.2000 року;

щодо виконання приписів вказівки Державного комітету України із земельних ресурсів від 20.03.2002 № 12 «Про присвоєння кадастрових номерів земельним ділянками для ведення Державного реєстру земель» стосовно відповідної земельної ділянки;

щодо останнього відомого місцезнаходження документації із землеустрою на відповідну земельну ділянку, моменту виявлення її зникнення та інформації щодо державного органу та посадових осіб, яка несли відповідальність за зберігання такої документації на момент її зникнення.

02 грудня 2019 року на виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 27 листопада 2019 року Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області повідомлено, що документація із землеустрою, на підставі якої було видано державний акт на право приватної власності на землю IV-КВ №004634 від 26.12.2000 року, в архіві Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпінь Головного управління Держгеокадастру у Київській області не виявлена. Відомості про місце перебування документації із землеустрою Головному управлінню не відомі.

До того ж, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року було витребувано у Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області:

письмові пояснення щодо місцезнаходження: 1) другого примірника державного акту на право приватної власності на землю IV-КВ №004634 від 26.12.2000 року, виданого гр. ОСОБА_1 , 2) документації із землеустрою, на підставі якої було видано відповідний акт, 3) Книги записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1031;

належним чином засвідчені копії вказаних документів у разі їх наявності.

09 грудня 2019 року на виконання ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року Михайлівсько-Рубежівської сільською радою Києво-Святошинського району Київської області було повідомлено, що запитувані відомості та документи не зберігаються у виконавчому комітеті Михайлівсько-Рубежівської сільської ради.

Отже, судом апеляційної інстанції було вжито всіх можливих заходів для встановлення місцезнаходження другого примірника державного акту на право приватної власності на землю IV-КВ №004634 від 26.12.2000 року, виданого гр. ОСОБА_1 , та документації із землеустрою, на підставі якої було видано відповідний акт.

Із відповідей, наданих до суду, встановлено, що як в архіві Міськрайонного управління у Києво-Святошинському районі та м. Ірпінь Головного управління Держгеокадастру у Київській області, так і в Михайлівсько-Рубежівській сільській раді Києво-Святошинського району Київської області другий примірник державного акту на право приватної власності на землю IV-КВ №004634 від 26.12.2000 року, виданого гр. ОСОБА_1 , документація із землеустрою, на підставі якої було видано відповідний акт та витяг з Книги записів державних актів на право приватної власності на землю із записом за № 1031, відсутні.

Аналогічна інформація щодо відсутності технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, яка розташована в СТ «Озерний» на території Михайлівсько-Рубежівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, у Міськрайонному управлінні Держгеокадастру у Києво-Святошинському районі та м. Ірпінь неодноразово повідомлялась Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру ще у 2017 році, що підтверджується численними листами, наявними в матеріалах справи (зокрема, № Т-2069/1-0.21-2321/6-17 від 02.06.2017 року, № Т-2069/7-0.21-3973/6-17 від 27.09.2017 року, № 2-28-0.21-19286/2-17 від 08.12.2017 року та інших).

Тобто, колегія суддів наголошує, що відповідачем - Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру протягом тривалого періоду часу лише багаторазово констатувався факт відсутності технічної документації із землеустрою, на підставі якої було ОСОБА_1 було видано державний акт на право приватної власності на землю IV-КВ №004634 від 26.12.2000 року.

Натомість, крім некваліфікованого посилання на юридичні факти та їх довільне трактування, відповідачем у листуванні з позивачем не наведено жодної обґрунтованого правового пояснення щодо місцезнаходження відповідної документації, другого примірника державного акту, Книги записів державних актів на право приватної власності на землю, які підлягають зберіганню, не здійснено жодних дій щодо встановлення належним чином місцезнаходження документації.

Так, незважаючи на встановлений факт відсутності відповідної документації, Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру не було вчинено жодних дій ні щодо встановлення обставин зникнення/втрати, ні щодо притягнення до відповідальності осіб, обов`язком яких є зберігання такої документації,.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Законом України № 3613-VI «Про Державний земельний кадастр» вказано наступне: земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера.

У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом.

Тобто, при зверненні ОСОБА_1 із заявою як власника земельної ділянки щодо присвоєння такій земельній ділянці (на яку оформлено державний акт на право власності «старого зразка») кадастрового номеру, кадастровий номер міг би бути сформований на підставі вже наявної та виготовленої за замовленням власника технічної документації із землеустрою, яка і стала підставою для видання державного акту.

Однак, у зв`язку з недбалістю та бездіяльністю відповідальних посадових осіб Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру щодо втрати, нез`ясування обставин та часу зникнення другого примірника державного акту, Книги записів державних актів на право приватної власності на землю, технічної документації із землеустрою, яка стала підставою для видачі ОСОБА_1 державного акту на право приватної власності на землю IV-КВ №004634 від 26.12.2000 року, громадянину доведеться понести додаткових витрат у зв`язку з необхідністю замовлення та виготовлення нового примірника технічної документації на відповідну земельну ділянку.

Так, всі порушення в їх сукупності призвели до суттєвого порушення прав особи та значного протиправного фінансового навантаження і втручання у вільну реалізацію гарантованого статтею 41 Конституції України непорушного права приватної власності та прав вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю.

Таким чином, колегією суддів апеляційного суду під час розгляду справи встановлено факт систематичного неналежного виконання своїх обов`язків посадовими особами Державною службою України з питань геодезії, картографії та кадастру, які призвели до створення істотних перешкод у реалізації ОСОБА_1 його прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів зазначає, що Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» «Онер`їлдіз проти Туреччини», «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», «Москаль проти Польщі»).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення «Москаль проти Польщі»).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії»).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див., серед інших джерел, mutatis mutandis, зазначене вище рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» та у справах «Ґаші проти Хорватії» «Трґо проти Хорватії»).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 року у справі «Класс та інші проти Німеччини», «із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури».

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне довести до відома особисто Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства Милованова Тимофія Сергійовича, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, особисто голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Башлика Дениса Олександровича, особисто заступника голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Краснолуцького Олександра Васильовича про виявлені судом порушення для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, які сприяють порушенню законодавства України та неможливості реалізації прав громадянина.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 246, 249, 324, 325, 329, 331 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Довести до відома особисто Міністра розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства Милованова Тимофія Сергійовича, Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, особисто голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Башлика Дениса Олександровича, особисто заступника голови Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру Краснолуцького Олександра Васильовича про виявлені судом порушення - для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, які сприяють порушенню законодавства України та неможливості реалізації прав громадянина, та притягнення до відповідальності посадових осіб Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру, дії та бездіяльність яких призвели до порушень.

Про результати розгляду окремої ухвали та вжиті заходи письмово проінформувати Шостий апеляційний адміністративний суд у місячний термін з дня отримання окремої ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена особами, яких вона стосується безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 16.12.2019 року.

Головуючий суддя Л.В.Бєлова

Судді А.Ю. Кучма,

В.О. Аліменко