Справа № 580/2137/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2137/19 Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Собківа Я.М.

за участю секретаря Скидан. С.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Держпраці у Черкаській області

на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року

у справі №580/2137/19 (розглянуто за правилами загального позовного провадження)

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області

про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2019 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (надалі - відповідач, Канівський МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області) про:

- визнання протиправними дій державного виконавця Канівського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області Бабкіної І.О., що полягають у винесенні оскаржуваної постанови;

- скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.06.2019 року №59330982 як незаконної.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що постанова №ЧК-365/365/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-277, винесена 06.06.2018 року є виконавчим документом, однак дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження №59330982 від 13.06.2019 є протиправними, а сама постанова незаконною, оскільки пред`явлена до виконання з порушенням строку встановленого ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" поза межами трьох місячного терміну.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 30.07.2019 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з зазначеним вище судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено повністю. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року - скасовано та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги задоволено повністю. Так, як на момент звернення із заявою про виконання постанови рішення суду першої інстанції не набрало законної сили.

Не погоджуючись із зазначеним судовими рішеннями, Управлінням Держпраці у Черкаській області (надалі - апелянт), яке не було залучено до розгляду справи, але яке є стягувачем у виконавчому провадженні №59330982, було подано апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року, а Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року - скасувати. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що останнього не було судом першої інстанції залучено до участі у справі, як стягувача, тому судом не досліджено первинних документів, які підтверджують дані, що апелянтом не пропущено строк пред`явлення виконавчого документу до пред`явлення.

На адресу апеляційного суду 10 грудня 2019 року надійшло клопотання від представника позивача про перенесення розгляду справи та продовження розгляду справи.

В судовому засіданні 10 грудня 2019 року колегією суддів розглянуто клопотання представника позивача та задоволено їх, відкладено розгляд апеляційної скарги до 17 грудня 2019 року.

На адресу апеляційного суду 16 грудня 2019 року від позивача надійшло клопотання (повторно) про відкладення розгляду справи. Колегією суддів розглянуто дане клопотання та відхилено його у відповідності до частини 7 статті 287 КАС України.

Позивач проти апеляційної скарги заперечує з підстав викладених у письмовому відзиві на апеляційну скаргу.

На адресу апеляційного суду від представник апелянта надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги за його відсутності та просить апеляційну скаргу задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, письмового відзиву на апеляційну скаргу не надав.

За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315, статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.

Частиною першою ст. 323 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає її за правилами цієї глави.

Відповідно до частини четвертої ст. 323 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглядає скаргу, зазначену в частині першій цієї статті, в межах доводів, які не розглядалися під час апеляційного розгляду справи за апеляційною скаргою іншої особи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга апелянта підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід змінити, а постанова суду апеляційної інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що постановою Управління Держпраці у Черкаській області від 06.06.2018 року №ЧК-365/365/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-277 на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 223380,00 грн. (стор. 7 том І).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.01.2019 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.06.2019 року, відмовлено у задоволенні позову ФОП ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправною та скасування постанови від 06.06.2018 року №ЧК-365/365/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-277.

Постановою державного виконавця Канівського МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 13.06.2019 року відкрито виконавче провадження №59330982 з примусового виконання постанови 06.06.2018 року №ЧК-365/365/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-277 про стягнення з ФОП ОСОБА_1 штрафу в сумі 223 380,00 грн. (стор. 6).

Позивач вважаючи, що спірна постанова прийнята відповідачем з порушенням вимог законодавства, звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки рішення суду, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Черкаській області про скасування постанови про накладення штрафу, набрало законної сили 18.06.2019 року, то згадана постанова фактично набрала чинності саме 18.06.2019 року. Таким чином, пред`явлення згаданої постанови до виконання відбувалося у межах встановленого законодавством строку, що свідчить про відсутність правових підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

Скасовуючи рішення першої інстанції та приймаючи нову постанову апеляційний суд дійшов висновку, що в оскаржуваній постанові державним виконавцем зазначено, що документ вступив у законну силу (набрав чинності) 06.06.2019 року та виданий у той же день. Разом з тим, відповідні відомості жодними належними і допустимими доказами не підтверджуються. Крім того, у відзиві на позовну заяву Канівський МВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області зазначав вже іншу дату, з якої повинен був обраховуватися строк пред`явлення постанови Управління Держпраці у Черкаській області до виконання - 12.04.2019 року. Викладене, на переконання суду апеляційної інстанції, також свідчить про відсутність у відповідача будь-якої сталої позиції щодо дати початку перебігу строку пред`явлення постанови до виконання, проте строк розпочався саме з 07.06.2018 року та завершився 06.09.2018 року включно.

У відповідності до пунктом 2 частини 1 статті 315, статті 323 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог та не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції про скасування рішення першої інстанції та задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, що постановою Управління Держпраці у Черкаській області від 06.06.2018 року за №ЧК-365/365/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-277 на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 223380,00 грн.

Управління Держпраці у Черкаській області вперше направило листом від 07.08.2018 року №09-22/2964/5216 заяву про примусове виконання постанови Управління Держпраці у Черкаській області від 06.06.2018 року №ЧК-365/365/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-277 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (стор. 106 том І).

Повідомленням від 12.04.2019 року Придніпровський відділ державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області повернув виконавчий документ Управлінню Держпраці у Черкаській області, у відповідності до пункту 10 частини 4 статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року (надалі - Закон № 1404-VIII), який останній отримав 31 травня 2019 року, що підтверджується даними з сайту «Укрпошта» (стор. 111 - 113 том І).

Таким чином строк пред`явлення виконавчого документу до виконання був перерваний у зв`язку з повернення виконавчого документа.

Управління Держпраці у Черкаській області направило повторно листом від 06.06.2019 року №06-22/2256/3551 заяву про примусове виконання постанови Управління Держпраці у Черкаській області від 06.06.2018 року №ЧК-365/365/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-277 до Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області.

Відповідно до статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 6, 7 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; - рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Частиною 1 статті 5 Закону № 1404-VIII визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону (частина 5 статті 26 Закону).

Як було зазначено вище, апелянт направив листом від 06.06.2019 року №06-22/2256/3551 заяву про примусове виконання постанови Управління Держпраці у Черкаській області від 06.06.2018 року №ЧК-365/365/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-277 до Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області та додано Повідомлення від 12.04.2019 року Придніпровського відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про повернення виконавчого документу Управління Держпраці у Черкаській області, у відповідності до пункту 10 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII.

Відповідно до пункту 10 частини 4 статті 4 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Згідно частин 1, 4 статті 12 Закону N 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 червня 2018 року (справа N 727/1256/16-ц) зазначено, що строк пред`явлення виконавчого документа до виконання переривається пред`явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється, а повернення стягувачу виконавчого документа не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання.

З аналізу матеріалів справи колія суддів доходить висновку, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його повторним пред`явленням до виконання перебіг строку починається спочатку з наступного дня після його повернення, і час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується, а отже в даному випадку в Управлінні Держпраці у Черкаській області строк на пред`явлення постанови від 06.06.2018 року №ЧК-365/365/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-277 не закінчився.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій державного виконавця Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Бабкіної Ірини Олександрівни щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 59330982 від 13.06.2019 та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 59330982 від 13.06.2019 року, яка подана з порушенням терміну пред`явлення до виконання - необґрунтованими та такими, які не підлягають задоволенню.

Також, колегія суддів звертає увагу, що у відповідності до частини 1, 2 статті 15 Закону №1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні №59330982 є Управління Держпраці у Черкаській області - стягувач, а ФОП ОСОБА_1 боржник.

Так, як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції під час розгляду справи не було залучено до участі у справі, в якості третьої особи Управління Держпраці у Черкаській області (стягувача), який є безпосереднім учасником виконавчого провадження та ним прийнято виконавчий документ, який і подавався до виконання, а рішення суду безпосередньо порушувало його права.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що не залучення судом першої інстанції Управління Держпраці у Черкаській області (стягувача), в якості зацікавленої особи, без самостійних вимог на стороні відповідача та не дослідження всіх обставин справи призвело до помилкового прийняття постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, однак обґрунтував його з помилкового застосуванням норм матеріального права, не врахувавши всіх обставин справи. Наведені вище обставини є підставою для зміни судового рішення, а постанова Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року - скасуванню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи пункту 1 частин 1, 2 статті 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Згідно частин 1, 3 статті 323 КАС України Якщо апеляційна скарга надійшла до суду апеляційної інстанції після закінчення апеляційного розгляду справи і особа, яка подала скаргу, не була присутня під час апеляційного розгляду справи, суд розглядає її за правилами цієї глави. За результатами розгляду апеляційної скарги, зазначеної в частині першій цієї статті, суд приймає постанову відповідно до статті 315 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано раніше прийняту постанову суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - задовольнити, а рішення суду першої інстанції - змінити, зазначивши, що підстави для відмови у задоволенні позовних вимог викладені у мотивувальній частині даної постанови, а постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року - скасувати.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 311, 316, 321,322, 323, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Управління Держпраці у Черкаській області - задовольнити.

Постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 25 вересня 2019 року - скасувати.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05 серпня 2019 року - змінити, зазначивши, що підстави для відмови у задоволенні позовних вимог викладені у мотивувальній частині даної постанови.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст. ст. 329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

Я.М. Собків