Справа № 826/6672/17
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

16 грудня 2019 року № 826/6672/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося з позовом Головне управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (далі по тексту - позивач, ГУ ДФС у Кіровоградській області) до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач) в якому просило стягнути з відповідача податковий борг в сумі 241 829,23 грн. по сплаті земельного податку з фізичних осіб.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що за відповідачем обліковується податковий борг в розмірі 241 829,23 грн., який останнім в добровільному порядку не сплачений.

Ухвалою суду від 02.06.2017 року відкрито провадження по даній справі.

27.09.2017 року представником відповідача подано заперечення на позовну заяву.

Ухвалою суду від 15.12.2017 року зупинено провадження по даній справі до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі № 826/7976/17.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.08.2019 року поновлено провадження по даній справі та продовжено розгляд зі стадії, на якій його було зупинено.

Відповідно до ч. ч. 5,6 ст. 162 КАС України відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Суд має встановити такий строк подання відзиву, який дасть змогу відповідачу підготувати його та відповідні докази, а іншим учасникам справи - отримати відзив до початку першого підготовчого засідання у справі.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Станом на момент прийняття рішення у справі, відповідач не скористався своїм правом, передбаченим статтею 162 КАС України, та не подав до суду відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, дійшов наступних висновків.

Обставини встановлені судом:

ГУ ДФС у Кіровоградській області звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 податковий борг в розмірі 241 829,23 грн. із земельного податку з фізичних осіб, який останнім не був сплачений в добровільному порядку.

Як вбачається з довідки податкового органу, станом на 10.05.2017 року, за ОСОБА_1 обліковується борг у сумі 241 829,23 грн., а саме: з земельного податку з фізичних осіб (а.с.8-9).

Вказана сума податкового боргу виникла на підставі податкового повідомлення-рішення форми «Ф» №15117-3 від 29.08.2016 року (а.с.11).

Так, на підставі вищевказаного податкового повідомлення-рішення, ГУ ДФС у Кіровоградській області сформовано та направлено відповідачу податкової вимоги форми «Ф» від 14.12.2016 року №17209-17 (а.с.13).

Зазначені податкове повідомлення-рішення та податкова вимога форми «Ф» ГУ ДФС у Кіровоградській області відповідачем отримані не були.

Вважаючи податковий борг узгодженим, ГУ ДФС у Кіровоградській області звернулося до суду з даним позовом.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються нормами Конституції України та Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - ПК України).

Відповідно до ст. п. 14.1.137 ст. 14 ПК України орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Контролюючий орган має право застосовувати до платників податків фінансові (штрафні) санкції, стягувати до бюджету та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу.

У відповідності до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України, «грошове зобов`язання платника податків» - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Правовими положенням пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України передбачено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень, у відповідності до положень пункту 41.2 статті 41 ПК України.

Відповідно до п. 59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Також податкова вимога надсилається (вручається) коли платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п. 59.4 ст. 59 Податкового кодексу України).

Підпунктом 14.1.153 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податкова вимога - це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Підпунктом 20.1.34. п. 20.1 ст. 20 ПК України визначено право контролюючих органів у випадках, встановлених законом, звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг.

Згідно з п. 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що згідно з податковим повідомленням-рішенням форми «Ф» №15117-3 від 29.08.2016 року ГУ ДФС у Кіровоградській області нараховано відповідачу податкове зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб за 2015 рік у розмірі 241 829,23 грн.

Між тим, податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Кіровоградській області форми «Ф» №15117-3 від 29.08.2016 року оскаржено ОСОБА_1 в судовому порядку.

Так, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.04.2018 року, яке залишено без змін постановою шостого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2019 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Олександрійської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Кіровоградській області №15117-13 від 29.08.2016 року.

Тобто, сума податкового зобов`язання в розмірі 241 829,23 грн. по сплаті земельного податку з фізичних осіб, яку контролюючий орган просить стягнути з позивача, не є узгодженою, що спростовує виникнення податкового боргу та наявність підстав для його стягнення.

Відповідно до ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У зв`язку з тим, що суд відмовляє позивачу в задоволенні позовних вимог, підстави, передбачені статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5 - 11, 19, 72-77, 90, 139, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону №2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.І. Келеберда