Справа № 520/10528/19
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Сліденко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2019 р. Справа № 520/10528/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Ральченка І.М. , Бершова Г.Є. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019, майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022 по справі № 520/10528/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради

про скасування рішення та стягнення суми,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради (далі - відповідач), в якому просила:

- скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради щодо не призначення уповноваженому власнику ОСОБА_1 житлової субсидії з травня по вересень 2018 р. по особовій справі №32994, викладеного у повідомленні від 11.09.2019 р.;

- стягнути на користь ОСОБА_1 суми житлової субсидії з травня по вересень 2018 р. за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради у розмірі 4.797,65 грн.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 позов - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради щодо не призначення ОСОБА_1 житлової субсидії з травня по вересень 2018 р. по особовій справі №32994, викладеного у повідомленні від 11.09.2019 р.

Позов у решті вимог - залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог, позивач подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині залишення позовних вимог без задоволення та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги про стягнення на користь ОСОБА_1 суми житлової субсидії з травня по вересень 2018 року за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради у розмірі 4797,65 грн., а також стягнути з відповідача в повному обсязі судові витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору за подання позову (1536,80 грн.) та професійної правничої допомоги (3000,00 грн.).

Відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити апелянту у задоволенні апеляційної скарги у повному обсязі.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

За приписами ч. 1 ст. 308 КАС справа переглядається судом апеляційної інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що позивач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині відмови у задоволення позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині задоволення позову, в межах розгляду даної апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де станом на момент виникнення спору проживав разом з двома дітьми (17.11.2013р. та 31.08.2016р.), народженими в офіційно зареєстрованому 23.02.2013р. шлюбі з ОСОБА_2 .

Одержаний позивачем у цей період дохід складався з щомісячної виплати у 860,00грн. у якості соціальної допомоги до догляду за дитиною до досягнення трирічного віку.

18.07.2018р. Управлінням відносно позивача було прийнято рішення (у формі повідомлення) про призначення субсидії на житлово-комунальні послуги (житлової субсидії) у розмірі 959,53грн. щомісячно на період травень - вересень 2018р. (а.с. 13)

20.07.2018р. Управлінням відносно позивача за цей же самий період було прийнято рішення (у формі повідомлення) про не призначення субсидії з причини несплати Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

24.07.2018р. Управлінням відносно позивача за цей же самий період було прийнято рішення (у формі повідомлення) про не призначення субсидії з причини того, що середньомісячний дохід менший від мінімальної заробітної плати.

Перелічені відмови Управління у призначенні житлової субсидії були оскаржені заявником до суду у межах справи №520/8622/18.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 13.12.2018р., залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.08.2019р. по справі №520/8622/18 були скасовані рішення Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради щодо не призначення уповноваженому власнику ОСОБА_1 житлової субсидії з травня по вересень 2018 року по особовій справі №32994, викладене у повідомленнях від 20.07.2018 та від 24.07.2018.

На виконання рішень судів по справі №520/8622/18 Управлінням було повторно розглянуто питання з приводу призначення ОСОБА_1 житлової субсидії за той же період часу і 11.09.2019р. видано рішення (у формі повідомлення) про не призначення субсидії з причини того, що середньомісячний дохід менший від мінімальної заробітної плати.

Не погодившись з рішенням у формі повідомлення від 11.09.2019р., позивач звернулась із зазначеним позовом до суду.

Відмовляючи в задоволенні в частині позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що обов`язковою передумовою для виплати житлової субсидії є прийняття адміністративним органом рішення про її призначення. Враховуючи, те що жодних рішень Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради про призначення житлової субсидії ОСОБА_1 не приймалось, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність позовних вимог в частині стягнення на користь позивача суми житлової субсидії з травня по вересень 2018 р. за рахунок бюджетних відповідача у розмірі 4.797,65 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення на користь позивача суми житлової субсидії з травня по вересень 2018 р. за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради у розмірі 4.797,65 грн., проте не погоджується із мотивами, з яких виходив суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вказаних позовних вимог.

Так, судовим розглядом встановлено, 18.07.2018 Управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради прийнято рішення (у формі повідомлення) про призначення ОСОБА_1 субсидії на житлово-комунальні послуги (житлової субсидії) у розмірі 959,53грн. щомісячно на період травень - вересень 2018р. (а.с. 13). Зазначене рішення є чинним.

Вказаним рішенням позивачу призначено житлову субсидію на електроенергію без стаціонарної електроплити, водопостачання з лічильником, опалення центральне, вода з лічильником, вивезення сміття, оплата житла, газ без лічильника у багатоквартирних будинках.

Механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг у грошовій формі, умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій, зокрема, житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком; комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами, - визначено Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848 /надалі - Положення №848/.

Відповідно до приписів п. 1 Положення №848 житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою громадянам - мешканцям домогосподарств, що проживають в житлових приміщеннях (будинках) і не можуть самотужки платити за житлово-комунальні послуги, оплачувати витрати на управління багатоквартирним будинком.

Як визначено пунктом 18 Положення житлова субсидія на оплату житлово-комунальних послуг надається шляхом перерахування коштів на рахунки управителів багатоквартирного будинку, а також на рахунки виконавців комунальних послуг. Житлова субсидія на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком надається шляхом перерахування коштів за мешканців, які проживають у будинку, де створено об`єднання, і яким призначено субсидію, на рахунок об`єднання в банківській установі, яке зараховує ці кошти на особові рахунки мешканців, зменшуючи на суму житлової субсидії розмір їх внесків/платежів. Житлова субсидія на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива надається шляхом перерахування коштів на рахунок громадянина, якому призначено житлову субсидію, в банківській установі чи виплачується йому готівкою відділеннями поштового зв`язку.

Пунктом 11 розділу І Порядку проведення органами Казначейства розрахунків, передбачених пунктами 8, 8-1 Порядку фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2002 року №256, та взаємодії учасників таких розрахунків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 04.01.2018 №1, передбачено, що розрахунки за надані пільги та субсидії здійснюються головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів позачергово та у повному обсязі на поточні рахунки, відкриті в банківських установах: з об`єднаннями співвласників багатоквартирних будинків, житлово-будівельними (житловими) кооперативами в частині відшкодування витрат на управління багатоквартирним будинком, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, на оплату електроенергії, природного газу (в тому числі послуг з транспортування, розподілу та постачання), тепло-, водопостачання і водовідведення, вивезення побутового сміття та рідких нечистот; з підприємствами, установами та організаціями, управителями багатоквартирних будинків, що надають послуги з управління багатоквартирним будинком, утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, вивезення побутового сміття та рідких нечистот, а також управителями багатоквартирних будинків, які є колективним замовником (споживачем) комунальних послуг (уклали договір про надання комунальних послуг в інтересах споживача). Розрахунки з бюджетними установами здійснюються через спеціальні реєстраційні рахунки, відкриті в органах Казначейства.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що житлова субсидія є безповоротною адресною державною соціальною допомогою, що надається за рахунок коштів державного бюджету України шляхом перерахування коштів на рахунки управителів багатоквартирного будинку та виконавців комунальних послуг. У разі призначення субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового на рахунок громадянина перераховуються кошти, якому призначено житлову субсидію чи виплачується йому готівкою відділеннями поштового зв`язку. Таким чином, лише житлова субсидія на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива може бути надана в готівковій чи безготівковій формі.

Виходячи з фактичних обставин справи, норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність позовних вимог в частині стягнення на користь суми житлової субсидії з травня по вересень 2018 р. за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради у розмірі 4.797,65 грн., оскільки житлова субсидія надається за рахунок коштів державного бюджету України шляхом перерахування коштів на рахунки виконавців комунальних послуг.

В силу ч. 1 ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 14 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

При цьому, ч. 1 ст. 372 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні. Так само на відповідних суб`єктів владних повноважень можуть бути покладені обов`язки щодо забезпечення виконання рішення.

У той же час, у цьому випадку належним виконанням даного судового рішенням може вважатись зарахування відповідачем призначеної позивачу суми житлової субсидії з травня по вересень 2018 р. на рахунки виконавців комунальних послуг.

Оцінюючи обґрунтованість заявленої позовної вимоги колегія суддів виходить з відсутності підстав вважати, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 в частині задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради щодо не призначення ОСОБА_1 житлової субсидії з травня по вересень 2018 р. по особовій справі №32994, викладеного у повідомленні від 11.09.2019 р. після набрання законної сили не буде виконане відповідачем у повному обсязі, з огляду на що колегія суддів розцінює такі вимоги, як передчасні.

Отже, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції прийняв правильне по суті рішення, однак із помилковим застосуванням норм права.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст.317 КАС України).

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм права, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині підстав та мотивів відмови в задоволенні адміністративного позову.

В іншій частині рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Також колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3.000,00 грн, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3.000,00 грн. відсутні, оскільки заявник не надав доказів понесення нею витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 3.000,00 грн.

Доходячи таких висновків судом першої інстанції не враховано, що при поданні адміністративного позову, позивачем в додатку 12, зокрема було вказано про надання оригіналу квитанції №ПН4002 від 07.10.2019 про сплату за надання професійної правничої допомоги.

Жодних актів щодо відсутності будь - яких документів, наданих у додатках до позовної заяви по справі №520/10528/19 судом першої інстанції не складалося.

Відповідно до ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частинами 1, 2, 3 ст. 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частинами 4, 5 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 ст. 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Частиною 9 ст. 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Як встановлено судовим розглядом, на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем було надано договір про надання професійної правничої допомоги від 25.09.2018р., акт виконаних робіт від 07.10.2019р., рахунок №3 від 07.10.2019р. та квитанцію №ПН4002 від 07.10.2019р. на суму 3000,00 грн.

З розрахунку №3 від 07.10.2019 вбачається, що позивачу було надано такі послуги правничої допомоги: складання адміністративного позову по скасуванню рішення Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради щодо не призначення уповноваженому власнику ОСОБА_1 житлової субсидії з травня по вересень 2018 року по особовій справі №32994, викладене у повідомленні від 11.09.2019р., а також стягнення 4797,65 грн., розмір винагороди - 3000,00 грн. (а.с. 28).

Колегія суддів вважає завищеною оплату наданих послуг представником позивача при підготовці адміністративного позову, витрачений час, на підготовку якого, із наданого розрахунку №3, складає 6 год.

Так, на переконання суду, дії щодо підготовки адміністративного позову не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи, оскільки справа, по якій адвокатом надано послуги, є справою незначної складності. Крім того, 31.10.2019 Харківський окружний адміністративний суд ухвалив рішення у справі № 520/10528/19, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнив частково, що зумовлює необхідність виконання приписів ч. 3 ст. 139 КАС України щодо покладення судових витрат на сторону пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, зазначені обставини ставлять під сумнів відомості, наведені у рахунку щодо фактичних витрат часу, витраченого представником позивача на складання адміністративного позову. Також, слід зазначити, що стягнення з бюджетної установи таких витрат становить надмірний тягар для цієї установи, що суперечить принципу розподілу таких витрат (означених висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 24.01.2019 у справі № 910/15944/17).

При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції.

Так, у справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями). У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи зміст адміністративного позову, винагорода за таку послугу підлягає зменшенню, оскільки розмір оплати за складення адміністративного позову в розмірі 3000 грн. є завищеним та в даному випадку співмірним, відповідно до ч.5 ст. 134 КАС України буде наступний розмір витрат: складення адміністративного позову по справі №520/10528/19 в розмірі 1500,00 грн.

Отже, враховуючи встановлені обставини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот грн.)

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 по справі № 520/10528/19 змінити в частині підстав та мотивів відмови в задоволенні адміністративного позову.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Немишлянського району Харківської міської ради (місцезнаходження - пр-т Льва Ландау, буд. 48, м. Харків, 61060; код - 03196653) на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження - АДРЕСА_2 ; код - НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн. (одна тисяча п`ятсот грн.)

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 по справі №520/10528/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді І.М. Ральченко Г.Є. Бершов