Справа № 460/2617/19
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 грудня 2019 року м. Рівне №460/2617/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Фермерського господарства "Агро Фонд"
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування рішення, визнання потиправними дій та забов`язання вчинити певні дії, -
В С Т А Н О В И В:

Фермерське господарство "Агро Фонд" звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Рівненській області, у якій просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС у Рівненській області від 24.07.2019 № 1234550/42532264 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 01.07.2019, складеної позивачем;

зобов`язати Комісію, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС у Рівненській області зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 01.07.2019, складену позивачем;

визнати протиправними дії Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС у Рівненській області щодо включення позивача до переліку ризикових платників податків;

зобов`язати Комісію, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС у Рівненській області виключити позивача з переліку ризикових платників податків.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно зупинено реєстрацію податкової накладної № 1 від 01.07.2019, оскільки в квитанції від 18.07.2019 зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податків, при цьому не зазначено під який саме критерій ризиковості підпадає операція по заблокованій податковій накладній. Окрім того, квитанція по спірній податковій накладній не містить конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117. Стверджує, що оскаржуване рішення відповідача про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.07.2019 № 1234550/42532264 прийняте з порушенням норм діючого законодавства. Також зазначає про безпідставність включенння Фермерського господарства "Агро Фонд" до переліку ризикових платників податків, оскільки позивач не відповідає жодному з критеріїв ризиковості платника податків, визначених листом ДФС України від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18.

Ухвалою від 15.10.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, визначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач позовні вимоги не визнав подавши відзив на позовну заяву (а.с.126-127), у якому ствердив про безпідставність покликання позивача щодо не зазначення контролюючим органом у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної № 1 від 01.07.2019 конкретного переліку документів, який має бути подано. Зазначає, що подане позивачем повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена, не містило повного пакету документів, передбачених вимогами пунктів 12- 14 Порядку з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Стверджує, що в оскаржуваному рішенні чітко зазначено, яких саме документів, визначених Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, не надано позивачем на підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено, а саме: копій первинних документів щодо постачання товарів, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, рахунків-фактур, актів приймання-передачі товарів з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки. Оскільки платником податків не було надано усіх необхідних документів, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої було відмовлено, відповідач зазначає про обгрунтованість оспорюваного рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 24.07.2019 № 1234550/42532264. З таких підстав просив суд відмовити в позові повністю.

Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив таке.

Фермерське господарство "Агро Фонд" зареєстроване як юридична особа 08.10.2018, номер запису про державну реєстрацію: 1 000872. Основний вид економічної діяльності - код КВЕД 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (а.с.14-23).

22.04.2019 між ФГ "Агро Фонд" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Тріанекс-Агро" укладено Договір контрактації сільськогосподарської продукції (а.с.30), за умовами якого виробник (ФГ "Агро Фонд") зобов`язується виробити визначену договором сільськогосподарську продукцію і передати її у власність контрактанту (пункту 1.1 договору); предметом договору є просо червоне в кількості 26,66 тон (+/- 5 %) на загальну суму 199999,91 грн, яке буде вирощене та зібране в 2019 році на земельній ділянці/ділянках сільськогосопдарського призначення виробника загальною посівною площею не менше ніж 100 га.

З матеріалів справи суд з`ясував, що вирощування сільськогосподарської продукції в межах проваджуваного виду діяльності здійснюється позивачем на орендованих земельних ділянках з цільовим призначенням "для ведення особистого селянського господарства" згідно з укладеними договорами на право користування земельними ділянками, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с.34-79).

Згідно зі Звітом про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2019 року (Форма № 4-сг (річна), в оренді у позивача перебуває 307 га сільськогосподарських угідь (рілля), з яких 100 га засіяні просом (а.с.106-109).

Позивач пояснює, що роботи на полях проводяться наявними власними основними засобами, зокрема зерноочисною машиною ОВС-25, зернометом ЗМ-60 А(М), плугом Lemken моделі DL 120 5-ти корп. та орендованими сільськогосподарськими машинами згідно з договором оренди сільськогосподарської техніки від 10.01.2019 № 123 та актом приймання-передачі сільськогосподарської техніки від 10.01.2019 (а.с.81-85).

При цьому позивач зазначає, посівний матеріал (просо червоне), що був засіяний на орендованих ФГ "Агро Фонд" земельних ділянках, був придбаний 13.05.2019 у ФОП ОСОБА_1 згідно з договором поставки № 22/04/19 від 22.04.2019 (а.с.101-104) та видаткової накладної № 5 від 13.05.19 (а.с.105). Зі складу продавця проса (ФОП ОСОБА_1 ) за адресою: АДРЕСА_1 ,посівний матеріал був завантажений на орендований транспортний засіб ЗІЛ-130 покупцем (ФГ "Агро Фонд") згідно з договором оренди сільськогосподарської техніки № 123 від 10.01.2019 (а.с.81-84) і доставлений власними силами на поле, де і був висіяний.

Вирощуване позивачем просо червоне планується до збору в 2019 році та наступній реалізації в кількості 26,66 т згідно з укладеним договором контрактації сільськогосподарської продукції (а.с.30).

Відповідно до пункту 3.4. цього договору контрактант (ТзОВ "Тріанекс-Агро") в строк до 31.07.2019 сплачує виробнику в безготівковому порядку аванс (передоплату) в розмірі 199999,91 грн (сто дев`яносто дев`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто дев`ять гривень 91 коп.), в т.ч. ПДВ 33333,32 грн.

На виконання умов пункту 3.4. договору ТзОВ "Тріанекс-Агро" 01.07.2019 сплатило позивачу аванс (передоплату) в розмірі 114583,28 грн, в зв`язку з чим позивачем було складено податкову накладну № 1 від 01.07.2019 на дату виникнення податкових зобов`язань у зв`язку з настанням першої з подій, зокрема дати зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів, що підлягають постачанню (а.с.24).

15.07.2019 позивач подав вказану податкову накладну на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних, проте згідно з отриманою квитанцією № 1 від 15.07.2019 податкову накладну прийнято, але реєстрацію зупинено, згідно з вимогами пп. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію продаткової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с.25).

18.07.2019 позивачем подано через електронний кабінет повідомлення № 1 про подання пояснень та копій щодо продаткових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено (а.с.26) з додатками, а саме: копія виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копія витягу № 0І2 з реєстру платників ПДВ від 12.07.2019, Квитанція № 2 реєстраційний номер 20094655 від 17.05.2019 до Податкової декларації з ПДВ за квітень 2019 року, Квитанція № 2 реєстраційний номер 20948313 від 17.06.2019 до Податкової декларації з ПДВ за травень 2019 року, Копія Фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва ФГ "Агро Фонд" за 2018 рік, копія Протоколу Загальних зборів засновників фермерського господарства "Агро Фонд" № 19 від 09.07.2019, копія опису документів, що надаються юр.особою для проведення реєстраційної дії від 11.07.2019, копія договору контрактації сільськогосподарської продукції від 22.04.2019, копія виписки по рахунку № НОМЕР_1 за 01.07.2019, копія Звіту 4сг ФГ "Агро Фонд" за 2019 рік, копія Витягу Державного речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, копія Квитанції № 2 про прийняття до розгляду, Таблиця даних платника податку від 18.07.2019 № 1, Довідка щодо походження товару № 18/07-1 від 18.07.2019, копія договору оренди сільськогосподарської техніки № 123 від 10.01.2019 (а.с.128-130).

За результатами розгляду поданих позивачем документів Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийнято оскаржуване рішення від 24.07.2019 № 1234550/42532264 про відмову у реєстрації податкової накладної № 1 від 01.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням позивачем подана скарга від 31.07.2019 за вих. № 31/07-01 до Комісії з питань розгляду скарг Державної фіскальної служби України (а.с.96-100), яка рішенням Комісії з питань розгляду скарг від 08.08.2019 № 10558/39817723/2 залишена без задоволення, а рішення - без змін (а.с.111).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає таке.

У розумінні підпункту 14.1.60 пункту 14 статті 14 ПК України, єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Таким органом центральної виконавчої влади, відповідно до Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2014 № 236, є ДФС України.

Згідно з підпунктами "а", "б" пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктами 201.1 та 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавство, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін..

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У відповідності до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246, (далі - Порядок № 1246), податкова накладна - електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі - Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

При цьому, згідно з пунктом 201.16 статті 201 ПК України, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 21.02.2018 № 117 затверджено: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

Згідно з пунктом 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

Відповідно до пунктів 6, 7, 13, 14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна/розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; 2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; 3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Як вже зазначалось вище, згідно з квитанцією від 15.07.2019 (а.с.25) податкову накладну від 01.07.2019 № 1 контролюючим органом прийнято, однак відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена, оскільки вона відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 "Критеріїв ризиковості платника податку". Водночас, податковим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової наколадної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З даного приводу суд зазначає, що контролюючим органом порушено не тільки принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, а і норми пункту 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, оскільки ним не зазначено в квитанції конкретного та чіткого переліку документів, які на думку контролюючого органу необхідно надати платнику податків. Також, в квитанції не зазначено: порядковий номер, номенклатуру товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Такий висновок суду ґрунтується на тому, що контролюючим органом у квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної від 01.07.2019 № 1 критерію ризиковості платника податку, визначених пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Натомість, як принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, так і пункт 13 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію.

Листом ДФС України від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18 визначено Критерії ризиковості платника податку.

Так, підпунктом 1.6 пункту 1 "Критеріїв ризиковості платника податку" визначено, що комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Матеріалами справи підтверджено, що Фермерське господарство "Агро Фонд" зареєстроване за адресою, що не знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим): 34600, Рівненська обл., Березнівський р-н, м. Березне, вул. Андріївська, буд. 64А (а.с.33); позивач зареєстрований платником ПДВ з 01.11.2018, тобто більше трьох місяців (а.с.90, 110); позивач має відкритий рахунок у банківській установі: ПАТ "КБ" АКОРДБАНК", МФО 380634, р/р НОМЕР_1 (а.с.86).

Фермерським господарством "Агро Фонд" було подано податкову звітність з податку на додану вартість контролюючому органу, в т.ч. за два останні звітні періоди (за квітень 2019 року та за травень 2019 року), що підтверджується квитанціями №2 про отримання звітності (а.с.28-29), а також подано фінансову звітність платника податку на прибуток за останній звітний період, а саме 2018 рік (а.с.87-89).

Таким чином, суд зазначає, що з наданих позивачем документів вбачається, що Фермерське господарство "Агро Фонд" не відповідає жодній з підстав, наведених в пп.1.6 п.1 "Критеріїв ризиковості платника податку", а протилежного відповідачем не доведено та не надано жодних доказів на спростування встановлених обставин.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку, що зупинення та відмова у реєстрації податкової накладної Фермерського господарства "Агро Фонд" від 01.07.2019 № 1 у зв`язку з її відповідністю підпункту 1.6 пункту 1 "Критеріїв ризиковості платника податку", є безпідставним.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що факт зупинення реєстрації податкової накладної 01.07.2019 № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних не спростовує ні факту здійснення позивачем господарської операції, ні факту наявності дати виникнення саме першої події (внесення оплати (авансу) за товар), що підтверджується первинними документами, на підставі яких складено таку податкову накладну.

При цьому, досліджені судом вищезазначені первинні документи оформлені у відповідності до вимог законодавства, а відтак, є належним та допустимим доказом реальності вчинення господарської операції між Товариством з обмеженою відповідальністю "Тріанекс-Агро" та позивачем, протилежного відповідачем не доведено.

Відповідно до пунктів 19 - 21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Зважаючи на наявність в матеріалах справи передбачених законодавством документів на підтвердження реальності господарської операції позивача з контрагентом та враховуючи надання означених документів Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкової накладної від 01.07.2019 № 1.

При цьому відповідачем не зазначено, а судом не встановлено, що первинні документи, надані позивачем до суду, на підтвердження реальності господарської операції, в т.ч. податкова накладна від 01.07.2019 № 1, оформлені з порушенням вимог законодавства.

Приймаючи до уваги викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС у Рівненській області від 24.07.2019 № 1234550/42532264 є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС у Рівненській області зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 01.07.2019, суд зазначає таке.

Приписами пункту 20 Порядку № 1246 передбачено, що у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до абзацу 1 частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

В контексті наведених норм, за встановлених фактичних обставин суд вважає, що для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної від 01.07.2019 № 1 позивачем виконані умови, визначені законом, та прийняття рішення щодо реєстрації такої податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних у даному випадку не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Суд враховує, що чинним законодавством покладено на комісію податкового органу обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, податковому органу надано права вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, "свобода розсуду" податкового органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13.01.2011 (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21.02.1975 у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункті 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 ст. 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10.07.2003, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

Суд вважає, що в даному випадку, зобов`язання Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС у Рівненській області зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 1 від 01.07.2019 є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, та належним способом захисту порушеного права.

Суд також зазначає, що обраний спосіб захисту про зобов`язання відповідача вчинити відповідні дії узгоджується зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту), відповідно до якої кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у цій частині.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправними дій Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації щодо включення позивача до переліку ризикових платників податків та зобов`язання виключити позивача з переліку ризикових платників податків, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, цей Порядок визначає організаційні та процедурні засади діяльності комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, а також права та обов`язки її членів.

Згідно з пунктами 2, 3, 17 вказаного вище Порядку, Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Комісія контролюючого органу діє в межах повноважень, визначених у Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Засідання комісії контролюючого органу проводиться обов`язково кожного робочого дня, а в разі наявності документів для розгляду - два рази на день.

Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.

Відповідно до пункту 10 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Як вже зазначалось вище судом, листом ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 визначено Критерії ризиковості платника податку, відповідно до пп. 1.6 п. 1 яких, зокрема, Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Якщо платник податків, якого внесено до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв, такого платника податків виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання в день отримання/виявлення такої інформації.

У разі якщо платник податків, внесений до переліку ризикових суб`єктів господарювання, перестав відповідати критеріям ризиковості, що визначені у пункті 1.6 цих Критеріїв, платника виключають з переліку ризикових суб`єктів господарювання за рішенням комісій головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС.

Як вже зазначалося вище, позивач не відповідає жодному з критеріїв ризиковості платника податків, доказів протилежного відповідачем не надано, а судом не здобуто.

За таких обставин, відповідність Фермерського господарства "Агро Фонд" критеріям ризиковості платника податків залишилась не підтверджена жодними належними доказами, відтак включення позивача до переліку ризикових платників податків, про що зазначено у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної № 1 від 15.07.2019 (а.с.25), є протиправним.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" ЄСПЛ зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

Так, у справі " Салах Шейх проти Нідерландів" ЄСПЛ вказав, що ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 17.07.2008 у справі "Каіч та інші проти Хорватії" для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Держава несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема, через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання відповідача виключити позивача з переліку ризикових суб`єктів господарювання.

Згідно з частиною першою статті 9, статтею 72, частинами першою, другою, п`ятою статті 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Як вже зазначалось вище, відповідачем у справі не надано суду жодних доказів, які б спростували доводи викладені позивачем у позовній заяві та встановлені у ході судового розгляду обставини справи.

Таким чином, за результатом розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що відповідач не довів належними та допустимими доказами правомірність своєї поведінки у спірних правовідносинах, натомість позовні вимоги грунтуються на нормах матеріального закону та відповідають встановленим судом фактичним обставинам справи, що дає суду підстави для задоволення позову повністю.

Суд присуджує на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача (а.с.4).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Фермерського господарства "Агро Фонд" (34600, Рівненська обл., Березнівський район, місто Березне, вул. Андріївська, будинок 64А, ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (33023, м. Рівне, вул. Відінська, 12, ) про визнання протиправним та скасування рішення, визнання потиправними дій та забов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС у Рівненській області від 24.07.2019 № 1234550/42532264 про відмову у реєстрації податкової накладної Фермерського господарства "Агро Фонд" від 01.07.2019 № 1.

Зобов`язати Комісію, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС у Рівненській області зареєструвати у Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Фермерського господарства "Агро Фонд" від 01.07.2019 № 1.

Визнати протиправними дії Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС у Рівненській області щодо включення Фермерського господарства "Агро Фонд" до переліку ризикових платників податків.

Зобов`язати Комісію, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації Головного управління ДФС у Рівненській області виключити Фермерське господарство "Агро Фонд" з переліку ризикових платників податків.

Стягнути на користь Фермерського господарства "Агро Фонд" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 16 грудня 2019 року.

Суддя Нор У.М.