Справа № 420/2749/19
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

18 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/2749/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Запорожана Д.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державної фіскальної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Південний хліб» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Південний хліб» задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №1131649/41740807 від 04.04.19 року про відмову в реєстрації податкової накладної позивача №890 від 28.02.2019 року в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних складену товариством з обмеженою відповідальністю «Південний хліб» податкову накладну №890 від 28.02.2019 року датою її фактичного подання. Стягнуто з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Південний хліб» суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1921,00 грн.

Не погоджуючись з вищезазначеним судовим рішенням Державна фіскальна служба України подала апеляційну скаргу, в якій апелянт просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року апеляційну скаргу Державної фіскальної служби на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 вересня 2019 року залишено без руху, надано апелянту десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення недоліків, а саме: надання доказів сплати судового збору.

Разом з тим, представником апелянта було подано клопотання про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги, яке ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року задоволено та продовжено апелянту строк на усунення недоліків апеляційної скарги на десять днів з дня отримання копії ухвали.

На виконання вимог ухвали суду апеляційної інстанції від апелянта надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору у справі № 420/2749/19, обґрунтоване відсутністю можливості сплати судового збору на день подання зазначеного клопотання. Так, як зазначає апелянт, на рахунку за кодом бюджетної класифікації видатків 2800 «Інші поточні платежі» Головного управління наявний арешт, у зв`язку з значною заборгованістю у відшкодуванні судового збору.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 133 КАС України, передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною 1 ст. 8 Закону «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI, передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

В силу частини 2 цієї норми, суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, наведені у ч. 1 ст. 8 Закону № 3674-VI підстави не звільняють апелянта від обов`язку сплатити судовий збір.

Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Крім того, пунктом 25 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 845 від 03.08.2011 року передбачено, що безспірне списання коштів з рахунка боржника здійснюється в першочерговому порядку. Проведення платежів з рахунка боржника здійснюється після безспірного списання у разі наявності коштів на рахунку.

На час здійснення безспірного списання коштів проводяться платежі боржника, зокрема, із сплати податків і зборів, у тому числі судового збору.

З огляду на викладене, обставини пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення суб`єкта владних повноважень, відстрочення чи розстрочення такої сплати.

Водночас, скаржником не надано жодних доказів, які б підтверджували, що майновий/фінансовий стан скаржника перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі та які б свідчили про вчинення скаржником сукупності послідовних та регулярних дій, спрямованих на отримання достатнього для сплати судового збору у даній справі фінансування з Державного бюджету України.

За таких обставин, підстави для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору відсутні.

Частиною 2 статті 298 КАС України встановлено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються правила статті 169 цього Кодексу.

Згідно до вимог п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху.

Враховуючи те, що апелянт у встановлений строк не усунув недолік апеляційної скарги, яку було залишено без руху, апеляційна скарга підлягає поверненню апелянту.

Разом з цим, суд апеляційної інстанції роз`яснює апелянту, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст.ст. 169, 298, 328 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання Державної фіскальної служби України - відмовити.

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 вересня 2019 року - повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів.

Суддя-доповідач Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Запорожан Д.В.