Справа № 160/2755/19
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 160/2755/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу апеляційну скаргу Шевченківської районної у місті Дніпрі ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.05.2019 р. в адміністративній справі №160/2755/19 за позовом ОСОБА_1 до Шевченківської районної у місті Дніпрі ради про стягнення середнього заробітку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, в якому просив:

- стягнути з Шевченківської районної у місті Дніпрі ради на користь позивача середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 01.09.2018 року по 22.01.2019 року;

- стягнути з Шевченківської районної у місті Дніпрі ради на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року задоволено. Стягнуто з Шевченківської районної у місті Дніпрі ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду за період з 01.09.2018 року по 22.01.2019 року в розмірі 84 052,64 грн. Стягнуто з Шевченківської районної у місті Дніпрі ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 54 891,52 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Сторони, повідомлені належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не прибули. Представник відповідача Литвин А.В. надіслав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, в обґрунтування якого зазначив щодо неможливості прибути в судове засідання у зв`язку з великою завантаженістю в роботі Шевченківської районної у м. Дніпрі ради. Проте жодних доказів наведених обставин суд не надав, а тому з урахуванням приписів ч.2 ст. 312 КАС України колегія суддів дійшла висновку, що не прибуття в судове засідання сторін належним чином повідомлених не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, розпорядженням голови Шевченківської районної у місті Дніпрі ради № 12/1-к від 28.02.2018 року ОСОБА_1 , головного спеціаліста-юристконсульта юридичного відділу районної у місті ради, звільнено з 28.02.2018 року, у зв`язку із скороченням штату та чисельності працівників.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 року у справі № 804/2745/18, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 27.12.2018 року, позов ОСОБА_1 до Шевченківської районної у місті Дніпрі ради про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час затримки розрахунку при звільненні - задоволено частково, та визнано протиправним і скасовано розпорядження голови Шевченківської районної у місті Дніпрі ради №12/1-к від 28.02.2018 року "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновлено ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста-юрисконсульта юридичного відділу Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, стягнуто з Шевченківської районної у місті Дніпрі ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 105495 грн., стягнуто з Шевченківської районної у місті Дніпрі ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в сумі 17023 грн.

Розпорядженням Шевченківської районної у місті Дніпрі ради № 5-к від 22.01.2019 року ОСОБА_1 поновлено на посаді головного спеціаліста-юрисконсульта юридичного відділу Шевченківської районної у місті Дніпрі ради з 01.03.2018 року.

19.02.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківської районної у місті Дніпрі ради з заявою про виплату середньомісячного заробітку за період з 01.09.2018 року по 22.01.2019 року, яка обґрунтована тим, що фактично поновлення відбулось 22.01.2019 року, отже залишається невиплаченим середній заробіток за час вимушеного прогулу з моменту ухвалення рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.08.2018 року у справі № 804/2745/18 (31.01.2018 року) по прийняття розпорядження № 5-к від 22.01.2019 року, яким ОСОБА_1 поновлено на посаді.

Листом від 15.03.2019 року за № К-012/01 відповідачем повідомлено, що поновлення ОСОБА_1 на посаді відбулось з дотриманням вимог законодавства.

Розпорядженням Шевченківської районної у місті Дніпрі ради № 6-к від 31.01.2019 року, зокрема звільнено ОСОБА_1 , головного спеціаліста-юрисконсульта юридичного відділу Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, з 14.02.2019 року.

Судом першої інстанції встановлено, що виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду у справі № 804/2745/18 за період з 01.09.2018 року по 22.01.2019 року та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні позивачу не здійснена, що визнано відповідачем в ході судового розгляду справи.

Задовольняючи позов суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач під час затримки виконання рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді та не проведення з останнім остаточного розрахунку при звільнення діяв не на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Законами України, не обґрунтовано, без урахуванням всіх обставин, які мали значення для вчинення такої бездіяльності.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими для виконання на всій території України.

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника підлягає негайному виконанню.

Отже, належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником наказу про це, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Відповідно до приписів статті 236 КЗпП України у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Якщо і протягом цих місяців працівник не відпрацював жодного робочого дня, середня заробітна плата обчислюється відповідно до останнього абзацу пункту 4 цього Порядку.

Відповідно до пункту 5 розділу ІV Порядку № 100 основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час вимушеного прогулу, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка згідно з пунктом 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - календарних днів за цей період.

Після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (абзац другий пункту 8 Порядку).

Відповідно до абзацу три пункту 8 Порядку № 100 середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Також, нормами розділу ІІІ Порядку № 100 передбачені виплати, які підлягають і не підлягають врахуванню (зокрема, одноразові виплати, соціальні виплати, окремі види премій тощо) при обчисленні середньої заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплати за час вимушеного прогулу.

З аналізу наведеного вбачається, що для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного для після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано відповідачем, розпорядженням Шевченківської районної у місті Дніпрі ради № 5-к від 22.01.2019 року ОСОБА_1 поновлено на посаді головного спеціаліста-юрисконсульта юридичного відділу Шевченківської районної у місті Дніпрі ради з 01.03.2018 року. При цьому відповідачем не здійснено виплату середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду у справі № 804/2745/18 за період з 01.09.2018 року по 22.01.2019 року та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Таким чином наведене підтверджує несвоєчасне виконання Шевченківською районною у місті Дніпрі радою рішення суду про поновлення ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста-юрисконсульта юридичного відділу Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу є законною та обґрунтованою.

В свою чергу з бухгалтерської довідки Шевченківської районної у місті Дніпрі ради вбачається, що середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 за січень-лютий 2018 року складає 17582,50 грн.

Позивач був поновлений на посаді 22.01.2019 року в той час, як 31.08.2018 року дата ухвалення рішення суду про поновлення на посаді, та в цій же частині рішення суду підлягало негайному виконанню. Період затримки виконання рішення суду складає 98 робочих днів з 01.09.2018 року по 22.01.2019 року. Середній заробіток за час затримки виконання рішення суду, який підлягає стягненню на користь позивача з Шевченківської районної у місті Дніпрі ради: 35165 грн. : 41 день = 857,68 грн. (в день) х 98 днів = 84052,64 грн.

Статтею 116 Кодексу законів про працю України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Частиною 1 статті 117 КЗпП України зазначається, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Колегія суддів, враховуючи вищезазначене вважає вірним висновок суду першої інстанції, що остаточний розрахунок з позивачем не проведено, тому сума середнього заробітку за час затримки розрахунку позивача становить: 54 891,52 грн. (857,68 грн. (в день) х 64 дні (по день ухвалення рішення у даній справі) та підлягає стягненню з Шевченківської районної у місті Дніпрі ради.

Колегія суддів критично розцінює доводи апелянта стосовно того, що в період з 01.09.2018 року по 22.01.2019 року не підлягає стягнення сума середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду, з огляду на приписи ст. 255 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення у справі № 804/2745/18.

Так, приписами п.2, 3 ч. 1 ст. 371 КАС України визначено, що негайно виконуються рішення суду про присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць, поновлення на посаді у відносинах публічної служби. Таким чином, рішення суду першої інстанції в частині поновлення позивача на посаді підлягало негайному виконанню, отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правового обґрунтування, покладеного в основу судового рішення, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Згідно ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Шевченківської районної у місті Дніпрі ради - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.05.2019 р. в адміністративній справі №160/2755/19 - залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко