Справа № 620/3205/19
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2019 року Чернігів Справа № 620/3205/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зайця О.В.,

за участю секретаря Новик Н.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача Мазко Ю.С., Хайтова П.В.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Дрогана С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заступника начальника інженерно-технічного відділу начальника відділення інженерного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) підполковника Данилюка А.І., третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправними дій та скасування рішення,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить:

визнати протиправними дії заступника начальника інженерно-технічного відділу начальника відділення інженерного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) підполковника Данилюка А.І. про не надання щорічної основної відпустки терміном 35 діб за 2019 рік з 30.09.2019;

скасувати рішення заступника начальника інженерно-технічного відділу начальника відділення інженерного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) підполковника Данилюка А.І. від 16.09.2019, про відмову в наданні водію групи інженерних машин відділення інженерного забезпечення інженерно-технічного відділу 105 прикордонного загону старшому солдату ОСОБА_1 щорічної основної відпустки терміном 35 діб за 2019 рік з 30.09.2019;

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відмова відповідача проставлена 16.09.2019 про не надання щорічної основної відпустки з підстав зарахування у розпорядження начальника 6 прикордонного загону наказом № 273-ОС від 08.08.2019 доведеною до Чернігівського прикордонного загону телефонограмою Північного регіонального управління № Т/30-1906 є необгрунтованою та протиправною.

Ухвалою суду від 05.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та проведенням судового засідання.

В судовому засіданні за клопотанням відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) залучено у якості третьої особи на стороні відповідача.

Так, позивач та його представники в судовому засіданні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, з наданням додаткових пояснень, та просили їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, протягом встановленого судом строку подав відзив на позов, в якому зазначив, що керівництво та посадові особи Чернігівського прикордонного загону діяли на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Представник третьої особи просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Наказом начальника 105 прикордонного загону від 29.05.2018 №226-ос По особовому складу старший солдат ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) був звільнений з військової служби за пунктом и (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) ч.6 ст.26 із застосуванням ч.8 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу та наказом начальника 105 прикордонного загону від 04.06.2018 №240-ос По особовому складу був виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та всіх видів забезпечення.

Відповідно до рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.07.2019, ОСОБА_1 був поновлений на посаді відповідно до наказу Чернігівського прикордонного загону від 25.07.2019 №994-АГ Про поновлення на посаді та йому було виплачено грошове забезпечення за один місяць, що підлягало негайному виконанню.

Наказом начальника 105 прикордонного загону від 30.07.2019 №376-ОС Про особовий склад старшого солдата ОСОБА_1 поновлено на військовій службі та призначено водієм групи інженерних машин відділення інженерного забезпечення інженерно технічного відділу, зараховано у списки особового складу, на всі види забезпечення з 30.07.2019.

05.08.2019 позивач звернувся з рапортом до свого безпосереднього начальника, а саме заступника начальника інженерно - технічного відділу - начальника відділення інженерного забезпечення підполковника ОСОБА_2 про надання щорічної відпустки терміном 35 діб за 2019 рік з 21.08.2019. Даний рапорт підполковником ОСОБА_2 був підписаний.

Разом з тим, на даному рапорті 08.08.2019 підполковником ОСОБА_2 накладено резолюцію стосовно клопотання по суті рапорту вважати не дійсним. У зв`язку з поновленням ла посаді ст.солдата ОСОБА_1 та необхідністю внесення доповнення до графіку відпусток відділення інженерного забезпечення ІТВ та вибуттям на стаціонарне лікування до ЦКГ Державної прикордонної служби України з 08.08.2019 по суті рапорту відмовити.

Підполковником ОСОБА_2 , 07.08.2019 було відпрацьовано рапорт на ім`я начальника Чернігівського прикордонного загону полковника ОСОБА_3 (вх. №Р-4843 від 07.08.2019) щодо надання ним вказівки начальнику відділу кадрів прикордонного загону у зв`язку з поновленням на службі включити до графіку відпусток на 2019 рік водія групи інженерних машин відділення інженерного забезпечення старшого солдата ОСОБА_1 з 21.11.2019 терміном на 35 діб.

У відповідності до наказу начальника НОМЕР_2 прикордонного загону Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 09.08.2019 №182-ВВ Службові переміщення, старшого солдата ОСОБА_4 направлено на стаціонарне лікування до Головного військово - медичного клінічного центру Державної прикордонної служби України м. Київ та вважати таким, що вибув з 08.08.2019. Підстава: направлення начальника ВОЗ від 07.08.2019 №334, припис №30/49.

Наказом начальника 105 прикордонного загону від 29.10.2019 №546-ос Про особовий склад старший солдат ОСОБА_1 був звільнений з військової служби за пунктом д (через службову невідповідність) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу.

Наказом начальника 105 прикордонного загону від 30.10.2019 №547-ос Про особовий склад позивач був виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та всіх видів забезпечення. Згідно витягу з даного наказу, ОСОБА_1 щорічну основну відпустку за 2019 рік не використав. Даним наказом, у відповідності до ч.14 ст.10-1 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, наказано виплатити грошову компенсацію за невикористану щорічну основну відпустку за 2019 рік за 29 календарних днів. У відповідності до довідки, щодо виплати компенсації за невикористану відпустку від 06.11.2019 №382, ОСОБА_1 грошова компенсація за невикористану щорічну відпустку за 29 календарних днів нарахована 30.10.2019 (відомість №212 від 30.10.2019) в сумі 6 001,70 грн та виплачена позивачу.

16.09.2019 ОСОБА_5 було повторно написано рапорт до свого безпосереднього начальника, а саме заступника начальника інженерно - технічного відділу - начальника відділення інженерного забезпечення підполковника ОСОБА_6 , яким просив його щоби він клопотав перед вищим командуванням про надання йому щорічної відпустки терміном 35 діб за 2019 рік з 30.09.2019.

На даному рапорті підполковником ОСОБА_7 було накладено резолюцію, якою ОСОБА_5 було відмовлено в клопотанні перед вищим командуванням по суті рапорту у зв`язку з переведенням даного військовослужбовця, відповідно до наказу начальника Північного регіонального управління від 08.08.2019 №273-ОС у розпорядження 6 прикордонного загону, який був доведений до Чернігівського прикордонного загону телефонограмою Північного регіонального управління від 08.08.2019 №4730-1906 «Про оголошення наказів по особовому складу» та зазначено, що ОСОБА_5 має право відпрацювати рапорт на відпустку за новим місцем служби.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зважає на таке.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України від 25.03.1992 №2232Про військовий обов`язок і військову службу військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Частиною 1 ст.19 цього Закону визначено, що військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Так, згідно ст.10-1 Закону України від 20.12.1991 №2011 Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошового забезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів; від 10 до 15 років - 35 календарних днів; від 15 до 20 років - 40 календарних днів; понад 20 календарних років - 45 календарних днів. Час для проїзду до місця проведення зазначеної відпустки і назад не надається. Святкові та неробочі дні при визначенні тривалості щорічних основних відпусток не враховуються.

Таким чином, позивач має право на отримання відпустки тривалістю 35 календарних днів, надання якої здійснюється відповідно до порядку, встановленого Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", з особливостями, визначеними Положенням про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 №1115/2009.

Так, відповідно до п. 212 Положення про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 №1115/2009, черговість надання військовослужбовцям щорічних основної та додаткових відпусток визначається графіками, які затверджуються начальниками органів Держприкордонслужби, в яких проходять службу військовослужбовці, і доводиться до відома кожного з них у частині, що його стосується, під підпис.

При складанні графіків ураховуються інтереси військової служби (забезпечення виконання покладених на орган Держприкордонслужби чи його підрозділи завдань), особисті інтереси військовослужбовців, наявність у військовослужбовця переваг щодо використання відпустки у зручний час.

Графік відпусток на наступний рік затверджується щороку до 1 грудня.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення від 26.02.2015 серії НОМЕР_3 .

Згідно п.12 ст.12 Закону України від 22.10.1993 №3551 Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту визначено, що учасникам бойових дій надаються пільги, зокрема, використання чергової щорічної відпустки у зручний для них час, а також одержання додаткової відпустки із збереженням заробітної плати строком 14 календарних днів на рік.

У ст.19 Конституції України зазначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, <…> від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як встановлено судом, 16.09.2019 позивачем повторно написано рапорт до свого безпосереднього начальника, а саме заступника начальника інженерно - технічного відділу - начальника відділення інженерного забезпечення підполковника ОСОБА_6 , яким просив його щоби він клопотав перед вищим командуванням про надання йому щорічної відпустки терміном 35 діб за 2019 рік з 30.09.2019.

Однак, на даному рапорті підполковником ОСОБА_7 було накладено резолюцію, якою ОСОБА_5 було відмовлено в клопотанні перед вищим командуванням по суті рапорту у зв`язку з переведенням даного військовослужбовця, відповідно до наказу начальника Північного регіонального управління від 08.08.2019 №273-ОС у розпорядження 6 прикордонного загону, який був доведений до Чернігівського прикордонного загону телефонограмою Північного регіонального управління від 08.08.2019 №4730-1906 «Про оголошення наказів по особовому складу» та зазначено, що ОСОБА_5 має право відпрацювати рапорт на відпустку за новим місцем служби.

На думку суду, переведення військовослужбовця, відповідно до наказу начальника Північного регіонального управління від 08.08.2019 №273-ОС у розпорядження 6 прикордонного загону, у даному випадку, не може бути підставою для відмови в клопотанні перед вищим командуванням по суті рапорту, оскільки на час звернення позивача з рапортом він фактично не був переведений з військової частини НОМЕР_1 та виключений зі списків особового складу.

Крім того, посилання відповідача, як на підставу відмови у задоволенні клоптання позивача, на необхідність внесення доповнення до графіку відпусток відділення інженерного забезпечення, судом не приймаються, оскільки відповідно до п.12 ст.12 Закону України від 22.10.1993 №3551 Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту він має право на використання чергової щорічної відпустки у зручний для нього час.

Також слід зазначити, що необхідність внесення доповнення до графіку відпусток відділення інженерного забезпечення, не було підставою для відмови позивачу в клопотанні перед вищим командуванням про надання ОСОБА_1 щорічної основної відпустки терміном 35 діб за 2019 рік з 30.09.2019.

З огляду на вказане, суд вважає протиправними дії заступника начальника інженерно-технічного відділу начальника відділення інженерного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) підполковника Данилюка А.І. щодо відмови у задоволенні рапорту від 16.09.2019 в частині клопотання перед вищим командуванням про надання ОСОБА_1 щорічної основної відпустки терміном 35 діб за 2019 рік з 30.09.2019.

Щодо вимоги про скасування рішення заступника начальника інженерно-технічного відділу начальника відділення інженерного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) підполковника Данилюка А.І. від 16.09.2019, про відмову в наданні водію групи інженерних машин відділення інженерного забезпечення інженерно-технічного відділу 105 прикордонного загону старшому солдату ОСОБА_1 щорічної основної відпустки терміном 35 діб за 2019 рік з 30.09.2019, суд зазначає, що вказана вимога не може бути задоволена, оскільки скасування резолюції, яка не є самостійним рішенням суб`єкта владних повноважень, а виступає лише певною дією при виконанні дискреційних повноважень не потребує окремого окреслення судовим рішенням за встановленого факту протиправних дій.

При цьому, судом враховано, що станом на момент розгляду справи в суді наказом начальника 105 прикордонного загону від 30.10.2019 №547-ос Про особовий склад позивач був виключений зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 та всіх видів забезпечення. Крім цього, ОСОБА_1 грошова компенсація за невикористану щорічну відпустку за 29 календарних днів нарахована 30.10.2019 (відомість №212 від 30.10.2019) в сумі 6001,70 грн та виплачена, що сторонами не заперечується. А отже, вимога про скасування резолюції жодним чином не може захистити порушене право позивача.

Щодо вимоги про винесення окремої ухвали відносно відповідача щодо вжиття до нього заходів дисциплінарного впливу, суд зазначає, що дане питання регулюється ст.249 Кодексу адміністративного судочинства України та відноситься до дискреційних повноважень суду і не містить в собі імперативного обов`язку, а отже суд вільний у виборі щодо застосування заходів впливу до правопорушника. Враховуючи положення вказаної норми, підстав для винесення окремої ухвали суд не знаходить, з огляду на що, в задоволенні даної вимоги необхідно відмовити.

Таким чином, позов ОСОБА_1 належить задовольнити частково.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії заступника начальника інженерно-технічного відділу начальника відділення інженерного забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) підполковника Данилюка А.І. щодо відмови у задоволенні рапорту від 16.09.2019 в частині клопотання перед вищим командуванням про надання ОСОБА_1 щорічної основної відпустки терміном 35 діб за 2019 рік з 30.09.2019.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16 грудня 2019 року.

Суддя О.В. Заяць