Справа № 360/3489/19
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 грудня 2019 року справа №360/3489/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів Казначеєва Е.Г., Сіваченка І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 р. у справі № 360/3489/19 (головуючий І інстанції Шембелян В.С., повний текст складено 08.10.2019р. в м. Сєвєродонецьк Луганської області) за позовом ОСОБА_1 до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі-відповідач, апелянт), в якому просив визнати неправомірними дії відповідача щодо відмови позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; скасувати рішення Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області № 130 від 19 квітня 2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язати відповідача зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 13 січня 1981 року по 07 квітня 1982 року та період проходження строкової військової служби з 15 квітня 1982 року по 07 травня 1984року; зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 період роботи у якості водія міського пасажирського транспорту з 01 лютого 1992року по 31 грудня 1992 року; призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до абзацу 4 пункту 8 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 07 лютого 2019 року (а.с. 4-8).

В обґрунтуванні позову посилається на те, що рішенням Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області № 130 від 19 квітня 2019 року йому було відмовлено в призначенні пенсії з тих підстав, що загальний страховий стаж складає лише 24 роки 06 місяців 15днів, а стаж на пільгових умовах - 11 років 09 місяців та 12 днів, тоді як згідно із Законом «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» для призначення пенсії необхідно мати щонайменше 27 років загального страхового стажу, з яких робота на пільгових умовах повинна становити не менше ніж 12 років та 06 місяців (абзац четвертий пункту 8 частини 2 статті 114 Закону). Для підтвердження стажу роботи позивачем було надано уточнюючі довідки, копію наказу про прийняття на роботу, відомості з книги обліку звільнених працівників, військовий квиток, довідку Рубіжансько-Кремінського ОМВК.

Крім того, позивач вважає, що рішення Комісії в частині незарахування до його пільгового стажу періоду роботи з 01.02.1992 по 31.12.1992 водієм міського пасажирського транспорту є поспішним, необгрунтованим та таким, що не може слугувати підставою для відмови у нарахуванні пенсії на пільгових умовах, оскільки факт роботи позивача у спірний період часу водієм міського пасажирського транспорту підтверджується також копіями особистих розрахункових карток за січень, квітень, липень, жовтень місяці 1992 року, з яких вбачається, що позивач отримував доплату за роботу з гучномовними приладами для оголошення зупинок, а також, з його заробітку здійснювалися утримання за недостачу талонів.

Таким чином, позивач вважає, що відповідач грубо порушив чинне законодавство України та його права на отримання пенсії.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року позовні вимоги задоволено. Визнано противоправним та скасовано рішення Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області від 19.04.2019 «Про відмову в призначенні пенсії згідно з абз. 1,2 п. 8 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 ». Зобов`язано Рубіжанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу період роботи з 13 січня 1981 року по 07 квітня 1982 року в Попаснянському вагоноремонтному заводі та період проходження строкової військової служби з 15 квітня 1982 року по 07 травня 1984 року, а також зарахувати до пільгового стажу період роботи водієм міського пасажирського транспорту у ВАТ «Рубіжанське автотранспортне підприємство 10917» з 01 лютого 1992 року по 31 грудня 1992 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 07.02.2019 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні (а.с. 159-163).

З рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач. Звернувся з апеляційною скаргою в якій вважає, що рішення прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги управління зазначає, що в трудовій книжці зроблено запис з порушенням пунктів 2.4-2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29.07.1993 № 58, а саме: за період роботи позивача в колгоспі «Завет Ильича» з 09.03.1987 по 09.12.1990 вказано період звільнення, якого не існує - 09.19.1990. Тому, врахувати до загального стажу періоди роботи позивача в колгоспі «Завет Ильича» відповідач має можливість лише за наявності довідки про стаж із зазначенням відпрацьованих людино-днів за вказаний період. Також зазначає, що період роботи позивача в Попаснянському вагоноремонтному заводі з 13.01.1981 по 01.04.1982 не можливо зарахувати, оскільки вказаний період зазначено в трудовій книжці до дати її заповнення, а саме до 12.06.1984. Крім того, до загального стажу також не зараховано період військової служби з 15.04.1982 по 07.05.1984, оскільки в військовому квитку не читається дата народження особи, для встановлення факту належності військового квитка цій особі. Довідку з військомату про періоди проходження військової служби позивача до відповідача не надано. Також зазначає, що до пільгового стажу не враховано періоди роботи позивача в філії 18-го автобусного парку ДУП «Мосгостранс» м. Москви з 24.04.2002 по 31.07.2002 та з 31.08.2002 по 01.12.2002, оскільки пільгова довідка, яка видана державним унітарним підприємством м. Москви «Мосгостранс» не містить інформацію про відпустки без збереження заробітної плати. Наголошує, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що в період роботи позивача в ВАТ «Рубіжанське автотранспортне підприємство 10917» з 01.01.1993 по 20.07.1995 працював не лише на міських маршрутах, а і приміських. Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначається, враховуючи стаж роботи лише на посаді водія міського пасажирського транспорту (а.с. 169-173).

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 13-14).

22 листопада 2018 року позивач звернувся з заявою до Комісії з питань підтвердження пільгового стажу роботи при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області (далі Комісія) для підтвердження стажу роботи (а.с.78).

24.01.2019 Рішенням комісії № 01/07 Про результати розгляду заяви від 22.11.2019, позивачу не зараховано до пільгового стажу період роботи з

01.02.1992 по 31.12.1992, у зв`язку з роботою водієм на міжміських пасажирських перевезеннях (а.с.79).

07 лютого 2019 року позивач звернувся до управління, на час звернення досяг 55 років, із заявою про призначення пенсії за віком згідно з п.8 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.76).

Рішенням Рубіжанського ОУПФУ від 19.04.2019 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно з абз. 1,2 п. 8 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки загальний стаж роботи ОСОБА_1 складає 24 роки 06 місяців 15 днів, у тому числі на пільгових умовах складає 11 років 09 місяців 12 днів, що не відповідає вимогам закону (а.с.26,27).

Відповідно до вищезазначеного рішення період роботи позивача в Попаснянському вагоноремонтному заводі з 13.01.1981 по 01.04.1982 не зараховано, у зв`язку з тим, що даний період внесено в трудову книжку до дати її заповнення, а саме до 12.06.1984. До загального стажу не зараховано період військової служби з 15.04.1982 по 07.05.1984, оскільки в військовому квитку не читається дата народження особи, для встановлення факту належності військового квитка цій особі. Період з 01.02.1992 по 31.12.1992 не зараховано до стажу на підставі рішення Комісії від 24.01.2019.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Постанова 22-1), визначено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно із пунктом 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13-14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Щодо доводу апелянта, що в трудовій книжці період роботи позивача в колгоспі «Завет Ильича» з 09.03.1987 по 09.12.1990 вказано період звільнення, якого не існує - 09.19.1990, отже врахувати періоди роботи відповідач має можливість лише за наявності довідки про стаж із зазначенням відпрацьованих людино-днів за вказаний період, суд зазначає.

Статтею 56 Закону №1788-ХІІ, передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Листом від 27.11.2018р. № С-2297/1 Обласна державна бюджетна установа «Державний архів Єврейської автономної області» надав до Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області архівну довідку про стаж роботи ОСОБА_1 , в якій зазначив, що ОСОБА_1 прийнятий водієм з 09.03.1987 (протокол від 12.03.1987р. №15) та звільнений з 19.09.1990 (протокол від 21.09.1990р. №29). Крім того, в особових картках звільнених робітників колгоспу зазначений ОСОБА_1 водієм с 09.03.1987р. по 19.09.1990р. Також в книгах обліку розрахунків по оплаті праці членів колгоспу зазначений ОСОБА_1 за 1987-1990 рр. (а.с. 85).

Відповідно даних трудової книжки (запис №14), позивач прийнятий в колгосп «Завет Ильича» з 09.03.1987 водієм, на підставі наказу від 12.03.1987р. №15 та звільнений (запис №15), як помилково зазначено 09.19.1990р., на підставі наказу від 20.09.1990р. №29 (а.с. 21).

Тобто, період роботи позивача в колгоспі «Завет Ильича» з 09.03.1987 по 09.09.1990 підтверджується архівною довідкою, яка складена на підставі протоколів, особових карток, книг розрахунків оплати праці. Крім того, дати прийняття та звільнення відповідно до протоколів зазначених у довідці відповідають наказам при прийнятті та звільнені позивача, зазначених у трудові книжці.

Стосовно доводу апелянта, що період роботи позивача в Попаснянському вагоноремонтному заводі з 13.01.1981 по 01.04.1982 не можливо зарахувати, оскільки вказаний період зазначено в трудовій книжці до дати її заповнення, а саме до 12.06.1984, суд зазначає

Для підтвердження зазначеного періоду позивачем надано довідку від 08.05.2019 № 159, видану ТОВ «Попаснянський вагоноремонтний завод», яка відповідає вимогам вказаного Порядку до уточнюючих довідок, яка містить усі необхідні відомості, передбачені п.20 Порядку № 637, отже є належним доказом наявності в позивача зазначеного стажу роботи, а отже позивач має права на зарахування до загального стажу період роботи з 13.01.1981 по 01.04.1982 (а.с. 42).

Щодо доводу апелянта, що до загального стажу не зараховано період військової служби з 15.04.1982 по 07.05.1984, оскільки в військовому квитку не читається дата народження особи, для встановлення факту належності військового квитка цій особі, суд не приймає до уваги, оскільки відповідно військового квитка НОМЕР_1 у період з 15.04.1982 по 07.05.1984 позивач проходив строкову військову службу в Збройних Силах, що підтверджується повісткою від 06.04.1982 та довідкою Рубіжансько-Кремінського ОМВК № 156 від 02.05.2019р. (а.с. 17-19). Крім того, період вказаний в уточнюючій довідці, співпадає з періодом, зазначеним в військові квитку позивача та його трудовій книжці.

Судом встановлено, що на момент призову на військову службу позивач працював в Попаснянському вагоноремонтному заводі столяром в деревообробному цеху.

Згідно із абзацем 2 частини 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ, час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Аналогічні положення викладені в частині 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ, згідно якої військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Таким чином, період проходження строкової військової служби з 15.04.1982 по 07.05.1984 підтверджується наданими позивачем доказами та підлягає зарахуванню позивачу до загального стажу роботи.

Стосовно доводу апелянта, що до пільгового стажу не враховано періоди роботи позивача в філії 18-го автобусного парку ДУП «Мосгостранс» м. Москви з 24.04.2002 по 31.07.2002 та з 31.08.2002 по 01.12.2002, оскільки пільгова довідка не містить інформацію про відпустки без збереження заробітної плати, суд не приймає до уваги, тому що, вказаний період роботи не досліджувався судом першої інстанції, не був заявлений в позовних вимогах, отже відсутній спір між сторонами.

Щодо доводу апелянта, що за період роботи в ВАТ «Рубіжанське автотранспортне підприємство 10917» з 01.01.1993 по 20.07.1995 позивач працював не лише на міських маршрутах, а і приміських. Право на пенсію за віком на пільгових умовах визначається, враховуючи стаж роботи лише на посаді водія міського пасажирського транспорту, суд зазначає наступне.

Відповідно абз. 1,2 п. 8 ч. 2 статті 114 Закон № 1058-ІV та пунктом «з» ст. 13 Закону № 1788-ХІІ на пільгових умовах пенсія за віком призначається водіям міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) і великовагових автомобілів, зайнятим у технологічному процесі важких: і шкідливих виробництв, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу: для чоловіків - не менше 30 років, у тому числі на зазначеній роботі не менше 12 років 6 місяців;

За відсутності страхового стажу встановленого абзацами другим - третім цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку 55 років страхового стажу не менше 27 років у період з 01.04.2018 по 31.03.2019.

Для обчислення стажу роботи водіїв, на підставі якого повинні призначатися пільгові пенсії, повинні бути використані для підтвердження роботи водієм міського пасажирського транспорту (автобусів, тролейбусів, трамваїв) такі документи:

- накази про прийом, переведення, звільнення (для встановлення назви підприємства, установи, організації іде працювала особа, назви структурного підрозділу, посада особи);

- подорожні листи (для встановлення ШБ особи, виду, марки автотранспорту, пункт відправлення, пункт призначення);

- накази про закріплення водіїв за міськими маршрутами (для встановлення ПІБ особи, маршруту за яким його було закріплено, транспортний засіб, яким здійснювалися перевезення);

- розрахункові листи обчислення заробітної плати (для підтвердження ПІБ, особи, посади, нарахування певних видів оплати праці притаманних даній професії);

- табелі обліку робочого часу (перевіряється ПІБ особи, структурний підрозділ, чи наявні переведення працівника на іншу роботу, інше завдання);

- схема маршруту (маршрутів) міського пасажирського автотранспорту.

Для підтвердження періоду роботи в ВАТ «Рубіжанське автотранспортне підприємство 10917» з 01.02.1992 по 31.12.1992 позивачем надано архівну довідку від 07.06.2019 № 0230/2 від 03.06.2019 № 05/19, яка також відповідає вимогам зазначеного Порядку та крім того, позивачем для підтвердження роботи водієм на міських автобусних маршрутах надано наказ № 50 від 07.02.1992 «Про укомплектування бригад водіїв та закріплення їх за маршрутами», в якому зазначено, що позивач працював водієм у ланці № 2 бригади № 3, яка обслуговувала міські автобусні маршрути №№101,104,108,110 і 113 у м. Рубіжне та особисті розрахункові картки (а.с. 31-41). Крім того, відомості зазначені в уточнюючих довідках кореспондуються з записами трудової книжки.

Період роботи в ВАТ «Рубіжанське автотранспортне підприємство 10917» з 01.01.1993 по 20.07.1995, який неможливо на думку апелянта зарахувати до пільгового стажу, судом також не приймається, оскільки зазначений період не був заявлений в позовних вимогах, от же відсутній спір між сторонами.

Таким чином, позивачем надано достатньо належних доказів на підтвердження його роботи водієм міських автобусних маршрутах в період роботи з 01.02.1992 по 31.12.1992, у зв`язку з чим зазначений стаж має бути зарахований до пільгового стажу відповідно до п. 8 ч. 2 статті 114 Закон №1058-ІV.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Рубіжанським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області неправомірно відмовлено ОСОБА_1 в зарахуванні до загального стажу періоду роботи з 13 січня 1981 року по 07 квітня 1982 року та періоду проходження строкової військової служби з 15 квітня 1982 року по 07 травня 1984 року та до пільгового стажу періоду роботи з 01 лютого 1992 року по 31 грудня 1992 року, оскільки надані позивачем довідки та первинні документи містять повну інформацію про його роботу за ці періоди та проходження військової служби.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення про задоволення позовних вимог з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рубіжанського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 р. у справі № 360/3489/19 залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 р. у справі № 360/3489/19 залишити без змін.

Повне судове рішення 17 грудня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді Е.Г. Казначеєв

І.В. Сіваченко