Справа № 200/13097/19-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 р. Справа№200/13097/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Зінченка О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85400, Донецька обл., місто Селидове, ВУЛИЦЯ ГЕРОЇВ ПРАЦІ, будинок 6, ) про визнання неправомірним та скасування рішення від 24 липня 2019 року про відмову у переведенні пенсії по інвалідності на пенсію за віком та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2019 року до Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якій просить:

- визнати неправомірним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24 липня 2019 року Без № про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з урахуванням висновків суду у справі втретє розглянути заяву № 112 від 06 лютого 2019 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах зарахувавши до спеціального (пільгового) стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідально до пункту 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період проходження строкової служби в лавах збройних сил Радянської Армії з 01 червня 1989 року по 27 травня 1991 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням від 24 липня 2019 року відповідач повторно розглянув заяву від 06 лютого 2019 року № 112, відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року, але вдруге прийняв рішення про відмову в переводі з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, не зарахувавши до пільгового стажу строкову службу в лавах Радянської Армії з 01 червня 1989 року по 27 травня 1991 року. Вважає дії відповідача неправомірними, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалою суду від 13 листопада 2019 року позовна заява залишена без руху, позивачу наданий строк для сплати судового збору у розмірі 768, 40 грн. (арк. справи 32).

21 листопада 2019 року позивачем через відділ діловодства та архівної роботи суду на виконання ухвали суду від 13 листопада 2019 року подана квитанція про сплату судового збору у розмірі 768,40 грн. (арк. справи 34-35).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. справи 1-2).

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

11 грудня 2019 року відповідачем -Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області до суду наданий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення заявлених вимог позивача. Зазначив, що позивачу не зараховано до пільгового стажу період проходження строкової військової служби у лавах збройних сил Радянської Армії з 01 червня 1989 року по 27 травня 1991 року, оскільки позивач на момент призову на строкову військову службу навчався не за фахом (слюсар по ремонту автомобілів) в навчальному закладі СПТУ 3 114 м. Донецька, тому позивачу не надано право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України «Про загально обов`язкове державне пенсійне страхування». На підставі чого, просить у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 (арк. справи 7-9).

06 лютого 2019 року позивач звернуся до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перехід на інший вид пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року скасовано рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 14.02.2019 року про відмову в переводі з пенсії по інвалідності трудове каліцтво або профзахворювання на пенсію за віком. Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зобов`язано повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06 лютого 2019 року № 112 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно з п. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. 2 р. ХV Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На підставі рішення суду відповідач розглянув пенсійну справу ОСОБА_1 щодо проведення перерахунку пенсії з одного виду на іншій вид пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» - 24 липня 2019 року прийняв рішення про відсутність підстав для проведення перерахунку з пенсії по інвалідності на пенсію за віком, у зв`язку із відсутністю у позивача 25 років пільгового стажу (арк. справи 16).

Отже, як вбачається зі змісту позовної заяви та відзиву на позов, спірними питанням у справі є правомірність винесеного рішення Селидовським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області від 24 липня 2019 року про відмову позивачу в переході на пенсію за віком на пільгових умовах.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, суд виходив з наступного.

Згідно зі статтею 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Закон № 1058-IV).

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону № 1058-ІV визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються у т. ч. пенсія за віком.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-ІV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII), "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон 1058-IV).

Відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

Пунктом 3 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затвердженого Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року N 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

На виконання вимог статті 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 31.03.1994 року № 202, якою затверджено Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років (додається).

Згідно до п. I вищезазначеного Списку підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

За приписами статті 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 КЗпП України встановлено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній № 637 від 12 серпня 1993 року у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Спірним питанням даного позову є те, що відповідач не зарахував позивачу до пільгового стажу строкову військову службу в лавах збройних сил Радянської Армії з 01 червня 1989 року по 27 травня 1991 року. З приводу цього, суд зазначає наступне.

Так, з трудової книжки позивача вбачається наступні записи:

- запис № 1 Навчання в СПТУ № 114 м. Донецька;

- запис № 2 зазначений період з 01 червня 1989 року по 27 травня 1991 рік служба в лавах Радянської Армії, відповідно воєнного білету № ІН № 0049818 39;

- запис № 3 від 23 серпня 1991 року прийнятий учнем гірника підземного на дільницю № 2, відповідно до наказу від 23 серпня 1991 року № 121 к.

З воєнного білету позивача НОМЕР_3, виданого від 01 червня 1989 року вбачається, що позивач з 01 червня 1989 року був призваний на діючу воєнну службу , 27 травня 1991 року звільнений з лав служби. У графі освіта, значиться: СПТУ № 114 м. Донецька у 1989 році за спеціальністю «автослюсар».

Відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Згідно з частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Конституційний суд України в своєму рішенні № 1-рп/99 від 09.02.1999 року зазначив, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Таким чином, суд критично відноситься до доводів відповідача з приводу застосування до вищевказаного періоду положень Закону України "Про військову службу та військовий обов`язок» від 02.06.2005 року, оскільки в період військової служби позивача діяла постанова Кабінету Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 року, яка надавала право особи на зарахування періоду військової служби у лавах збройних сил СРСР до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

На період проходження позивачем військової служби діяло "Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій", затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 року № 590 (далі по тексту - Положення).

Пунктом "к" частини 1 пункту 109 вказаного вище Положення передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.

При призначенні на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти "а" та "б" пункту 16), та пенсії у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт "в" пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах "к" та "л", дорівнюються за вибором особи, яка звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.

З матеріалів справи вбачається, що безпосередньо до та після періоду військової служби ОСОБА_1 був прийнятий учнем гірничим підземного прохідника з повним робочим днем у шахті, цей період включено до пільгового стажу ст. 14-25 шахтарі, що підтверджується розрахунком стажу.

Таким чином, строк військової служби ОСОБА_1 в лавах Радянської армії дорівнюється за вибором позивача до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.

Отже, суд приходить до висновку, що не зарахований позивачу до пільгового стажу період строкової військової служби в лавах збройних сил Радянської Армії з 01 червня 1989 року по 27 травня 1991 року відповідачем не правомірно.

Відповідно до пункту 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов до висновку, що рішення відповідача від 24 липня 2019 року прийнято не обґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття відповідного рішення, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Отже, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при пред`явленні адміністративного позову сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн., що підтверджується наявною в матеріалах адміністративної справи квитанцією ПриватБанку про сплату від 07 листопада 2019 року (арк. справи 35).

Таким чином, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь позивача.

Керуючись 2, 3, 5- 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 94, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 295,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85400, Донецька обл., місто Селидове, ВУЛИЦЯ ГЕРОЇВ ПРАЦІ, будинок 6, ) про визнання неправомірним та скасування рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24 липня 2019 року без № про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язання Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з урахуванням висновків суду у справі втретє розглянути заяву № 112 від 06 лютого 2019 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах зарахувавши до спеціального (пільгового) стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідально до пункту 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період проходження строкової служби в лавах збройних сил Радянської Армії з 01 червня 1989 року по 27 травня 1991 року, - задовольнити у повному обсязі.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24 липня 2019 року без № про відмову ОСОБА_1 в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85400, Донецька обл., місто Селидове, ВУЛИЦЯ ГЕРОЇВ ПРАЦІ, будинок 6, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 112 від 06 лютого 2019 року про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах зарахувавши до спеціального (пільгового) стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідально до пункту 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період проходження строкової служби в лавах збройних сил Радянської Армії з 01 червня 1989 року по 27 травня 1991 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (юридична адреса: 85400, Донецька обл., місто Селидове, ВУЛИЦЯ ГЕРОЇВ ПРАЦІ, будинок 6, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення прийнято в порядку письмового провадження 18 грудня 2019 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко