Справа № 260/356/19
Суддя: Мікула Оксана Іванівна
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2019 рокуЛьвів№ 857/11720/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді - Мікули О. І.,

суддів - Курильця А. Р., Кушнерика М. П.,

з участю секретаря судового засідання - Чопко Ю. Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в залі суду апеляційну скаргу Міністерства оборони України на ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року про застосування заходів процесуального примусу у справі № 260/356/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити дії, -

суддя в 1-й інстанції Скраль Т. В.,

час ухвалення рішення 26.09.2019 року, 14:17 год,

місце ухвалення рішення м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення 01.10.2019 року,

в с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача - Міністерства оборони України, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача - Закарпатського обласного військового комісаріату Міністерства оборони України, в якому просив визнати протиправним рішення Міністерства оборони України в особі комісії Міністерства оборони України з питань, призначення і виплати одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 16 листопада 2018 року згідно з протоколом №115 про відмову у призначенні йому одноразової грошової допомоги після встановлення інвалідності війни III групи 23 березня 2015 року; зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити йому одноразову грошову допомогу за фактом встановлення інвалідності III групи з причини отримання поранення, як такого, що пов`язано з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, з урахуванням величини приросту індексу споживчих цін.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року застосовано заходи процесуального примусу у цій адміністративній справі, а саме: стягнено в дохід Державного бюджету України з відповідача - Міністерства оборони України штраф у розмірі 1936,00 грн.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції фактично застосовано найбільш жорсткий захід процесуального примусу без врахування фактичних обставин справи та наданих доказів. Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Позивач своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, відповідно до ч.4 ст.304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача Боберський І. М. у судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважає висновки суду першої інстанції неправильними та необґрунтованими. Просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, тому суд вважає можливим проведення розгляду справи у їх відсутності за наявними у справі матеріалами, та на основі наявних у ній доказів.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року витребувано від Міністерства оборони України належним чином засвідчену копію або оригінал для огляду в судовому засіданні рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 115 від 16 листопада 2018 року щодо ОСОБА_1 ; вказано, що витребуваний доказ необхідно надати суду із відображенням підписів на рішенні всіма членами комісії, які брали участь у засіданні та із зазначенням нормативно-правової бази якими керувалася Комісія у своїй діяльності при прийнятті рішення № 115 від 16 листопада 2018 року щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), якщо такі відомості зазначені в цьому рішенні; надати інші докази (належним чином засвідчені копії), якими керувався відповідач при прийнятті оскаржуваного рішення № 115 від 16 листопада 2018 року щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

Витребувані докази зобов`язано подати суду до 24 червня 2019 року.

Копія цієї ухвали отримана Міністерством оборони України 10 червня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

21 червня 2019 року на адресу суду надійшло клопотання від представника відповідача про неможливість подачі доказів у вказаний в ухвалі строк (до 24 червня 2019 року) у зв`язку з необхідністю додаткового часу для отримання інформації на запит від Юридичного департаменту Міністерства оборони України.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року продовжено Міністерству оборони України строк для подання відповідних документів до 11 липня 2019 року.

Копія цієї ухвали отримана Міністерством оборони України 01 липня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

24 липня 2019 року на електронну адресу Закарпатського окружного адміністративного суду надійшло клопотання відповідача щодо витребування та надання доказів до суду без додатків.

Разом з тим, станом на 11 липня 2019 року відповідач не надав витребуваних доказів та не повідомив про неможливість подання таких доказів у вказаний в ухвалі Закарпатського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року строк.

Матеріалами справи підтверджується, що витребувані докази надійшли на адресу суду 14 серпня 2019 року.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не подав доказів у встановлений судом строк та не повідомив поважні причини невиконання з вимог ухвал про витребування доказів, що свідчить про наявність достатніх правових підстави для застосування заходів процесуального примусу у виді штрафу у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: 1936 грн.

Такий висновок суду першої інстанції, на думку колегії суддів, відповідає нормам матеріального права та фактичним обставинам справи і є правильним, законним та обґрунтованим, виходячи з наступного.

Ст.129-1 Конституції України передбачає, що судове рішення є обов`язковим до виконання.

Обов`язковість судового рішення, згідно з п.9 ч.1 ст.129 Конституції України, є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до ч.6-8 ст.80 КАС України будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені цим Кодексом.

Згідно зі ст.144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення.

Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

П.5 ч.1 ст.145 КАС України передбачає, що заходами процесуального примусу є, зокрема, штраф.

Згідно з ч.3 ст.145 КАС України застосування до особи заходів процесуального примусу не звільняє її від виконання обов`язків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.1-3 ч.1 ст.149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень;

4) використання під час процедури врегулювання спору за участю судді портативних, аудіо технічних пристроїв, а також здійснення фото- і кінозйомки, відео-, звукозапису.

Ч.5 ст.149 КАС України передбачає, що ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України.

Згідно з ч.5 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані, зокрема, подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Таким чином, положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію у такий спосіб, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема, щодо недопущення затягування розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач Міністерство оборони України не подало доказів у встановлений судом строк та не повідомило поважні причини невиконання вимог ухвали про витребування доказів, строк на виконання вимог якої вже був продовжений за клопотанням відповідача.

Таким чином, у спірних правовідносинах мало місце невиконання учасником справи - відповідачем належним чином процесуальних обов`язків, неповідомлення суду про неможливість подати докази у встановлений повторно судом строк, а тому, на думку колегії суддів, застосування судом першої інстанції до нього заходів процесуального примусу у виді штрафу у відповідному розмірі є законним та обґрунтованим.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що своєчасність розгляду справи є конституційною гарантією, недодержання якої є прямим порушенням вимог основного Закону, а тому неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень в порядку та у строки, встановлених судом, є перешкоджання своєчасному проведенню, всебічному, повному та об`єктивному дослідженню доказів в адміністративній справі.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо застосування найсуворішого заходу процесуального примусу, а також те, що ухвала винесена не негайно після вчинення порушення, оскільки положеннями КАС України щодо застосування заходів процесуального примусу не заборонено застосування саме такого заходу процесуального примусу, лише обумовлено випадки, коли такий застосовується, і за вказаних обставин такий захід процесуального примусу судом обрано з врахуванням усіх умов; крім того цими ж положеннями КАС України не заборонено приймати ухвалу на стадії завершення розгляду справи та одночасно з прийняттям рішення по суті.

Крім того, колегія суддів вважає, що інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування заходів процесуального примусу саме такого виду, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.144, 145, 149, 242, 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, а ухвалу Закарпатського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року про застосування заходів процесуального примусу у справі № 260/356/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Мікула
судді А. Р. Курилець
М. П. Кушнерик
Повне судове рішення складено 16 грудня 2019 року.