Справа № 240/12041/19
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження у справі

16 грудня 2019 року м. Житомир справа № 240/12041/19

категорія 102090000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Токарева М.С., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до відділу з питань державної реєстрації в особі Виконавчого комітету Бердичівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до відділу з питань державної реєстрації в особі Виконавчого комітету Бердичівської міської ради у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань державної реєстрації в особі Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, від 14.05.2019 року щодо відмови у знятті з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

- зобов`язати, відділ з питань державної реєстрації в особі Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області, зняти з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказано, що позивач на підставі довіреності звернулась до відповідача із заявою про зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки за твердженням позивача протягом останніх 10 років ОСОБА_2 , протягом останніх 10 років не проживає за своїм зареєстрованим місцем проживання, отримала паспорт громадянина Австрії серії НОМЕР_1 виданий 21.06.2016. Крім того, ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 , отримала громадянство іншої держави, та припинила бути громадянкою України, що підтверджує довідка від 21 березня 2016 року за № 6121 /КВ/532/1 -08/15, а також офіційно зареєструвала місце проживання в Австрії за адресою по АДРЕСА_2 , що підтверджується свідоцтвом про прописку від 17 червня 2016 року.

14 травня 2019 року було повернуто дану заяву з відміткою про відмову у вчинені дії, оскільки відповідно до п.п.1, п.п.2 и.11 Правил реєстрації місця проживання затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 року № 207 зі змінами та доповненнями особа не подала необхідних документів або інформації і у поданих документах містяться недостовірні відомості або подані документи є недійсними.

Вважаючи таку відмову протиправною позивач звернулась до адміністративного суду з даним позовом.

Разом з тим, слід зазначити, що позивачем до позовної заяви було долучено копію свідоцтва про право власності від 28.12.1993 за змістом якого квартира за адресою: АДРЕСА_1 є приватною, спільною сумісною власністю, зокрема, як позивача так і ОСОБА_2 .

Вирішуючи питання щодо можливості відкриття провадження у даній справі судом враховується наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Водночас приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Як убачається з матеріалів справи, спірні правовідносини фактично стосуються питання щодо зняття особи з реєстраційного обліку та питання про право користування такої особи жилим приміщенням.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі частини першої статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суть та характер описаних спірних правовідносин, їхній суб`єктний склад, спрямованість заявлених вимог і механізми (засоби) їх задоволення в своїй сукупності підводять до того, що справжнім предметом спору у цій справі є вимоги про захист права користування майном або захист житлових прав, або/та захист кожним із цього складу учасників справи свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Захист цього права можна здійснити одним із способів, передбачених цивільним законом, за правилами цивільного судочинства.

Спір про захист права конкретної особи на майно чи житло є не публічним, а приватноправовим. Держава, юридичні особи публічного права можуть бути учасниками цивільних правовідносин, але їхня участь у цих відносинах не змінює характеру (суті) спірних правовідносин, не перетворює такий спір на публічно-правовий і не дозволяє поширювати на них положення адміністративної юрисдикції.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що спірні правовідносини стосуються права користування майном, а саме квартирою право власності на яку має, як позивач так і особа, відносно якої мається намір щодо зняття її з реєстрації. Отже, спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами ЦПК України, а тому не підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі лише, якщо заяву не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 170, 171, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відділу з питань державної реєстрації в особі Виконавчого комітету Бердичівської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення, разом із позовною заявою й усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя М.С. Токарева