Справа № 400/34/19
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2019 р.м. ОдесаСправа № 400/34/19

Головуючий в І інстанції: Мельник О.М.

Дата та місце ухвалення рішення: 16.08.2019 р. м.Миколаїв

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

суддя-доповідач Шеметенко Л.П.

судді Стас Л.В.

судді Турецької І.О.

за участю секретаря - Коваль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного агентства водних ресурсів України на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року по справі за позовом Державного агентства водних ресурсів України до комунального підприємства Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал", за участю третьої особи - Южноукраїнського управління Головного управління ДФС у Миколаївській області про анулювання дозволу на спеціальне водокористування, -

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 року Державне агентство водних ресурсів України звернулось до суду з позовом до комунального підприємства Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал", за участю третьої особи - Южноукраїнського управління Головного управління ДФС у Миколаївській області про застосування заходу реагування у вигляді анулювання дозволу на спеціальне водокористування №УКР644А/НИК терміном дії до 12.05.2019 року, виданого Комунальному підприємству Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал».

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що Департаментом екології та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації 03.08.2016 року комунальному підприємству Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" було видано дозвіл на спеціальне водокористування терміном дії до 12.05.2019 року. Листом від 30.11.2018 року Южноукраїнським управлінням ГУ ДФС у Миколаївській області було повідомлено Державне агентство водних ресурсів України про несплату комунальним підприємством Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал" рентної плати для вжиття заходів відповідно до законодавства. Статтею 55 Водного кодексу України визначено, що припинення права спеціального водокористування здійснюється шляхом анулювання дозволу на спеціальне водокористування. При цьому, Водним кодексом України передбачено, що орган, який видав дозвіл на спеціальне водокористування, звертається до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у вигляді анулювання дозволу з підстав систематичної, протягом двох і більше податкових (звітних) періодів, несплати збору за спеціальне водокористування в установлені законом строки. Враховуючи лист Южноукраїнського управління ГУ ДФС у Миколаївській області від 30.11.2018 року про несплату відповідачем відповідного збору, Державне агентство водних ресурсів України просить суд анулювати дозвіл на спеціальне водокористування, виданий комунальному підприємству Первомайської міської ради "Первомайський міський водоканал".

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.08.2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Державне агентство водних ресурсів України подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі, що мають значення для правильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги, зокрема, апелянт вказав на незгоду з висновком суду першої інстанції про відсутність вини відповідача у частині несплати рентних платежів на спеціальне водокористування. Державне агентство водних ресурсів України зазначило, що кожна особа має право в установленому порядку звернутись до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права та інтереси та просити про їх захист. Також згідно чинного законодавства кожен має право на відшкодування, за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових чи службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Апелянт зазначив, що в ході розгляду даної справи судом першої інстанції не було встановлено, чи звертався відповідач до суду за захистом своїх прав в частині погашення дотації на покриття різниці між вартістю послуг на централізоване водопостачання та водовідведення для населення та бюджетних установ у м. Первомайськ Миколаївської області.

Крім того, апелянт не погодився з висновком суду першої інстанції стосовно того, що анулювання дозволу на спеціальне водокористування не відповідає вимогам ст. 2 КАС України, оскільки в даному випадку не подавався позов про оскарження рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При цьому, Державне агентство водних ресурсів України зазначило, що відповідно до ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом. В даному випадку ст. 55 ВК України передбачено право органу, який видав дозвіл на спеціальне водокористування у визначених випадках звертатись до адміністративного суду з позовом про застосування заходів реагування у виді анулювання такого дозволу. На момент виникнення спірних правовідносин органом, який уповноважений видавати спеціальні дозволи для спеціального водокористування є Державне агентство водних ресурсів, а тому він має право на звернення до суду з даним позовом.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 03 серпня 2016 року Департаментом екології та природних ресурсів Миколаївської обласної державної адміністрації було видано комунальному підприємству Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» дозвіл на спеціальне водокористування № УКР644А/НИК терміном дії до 12.05.2019 року.

У зв`язку з отриманням листа Южноукраїнського управління ГУ ДФС у Миколаївській області від 30.11.2018 року про несплату комунальним підприємством Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» рентних платежів, на підставі ст. 55 Водного кодексу України, Державне агентство водних ресурсів звернулось з позовом до адміністративного суду про анулювання дозволу на спеціальне водокористування, виданого КП «Первомайський міський водоканал».

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 48 Водного кодексу України спеціальне водокористування - це забір води з водних об`єктів із застосуванням споруд або технічних пристроїв, використання води та скидання забруднюючих речовин у водні об`єкти, включаючи забір води та скидання забруднюючих речовин із зворотними водами із застосуванням каналів.

Спеціальне водокористування здійснюється юридичними і фізичними особами насамперед для задоволення питних потреб населення, а також для господарсько-побутових, лікувальних, оздоровчих, сільськогосподарських, промислових, транспортних, енергетичних, рибогосподарських (у тому числі для цілей аквакультури) та інших державних і громадських потреб.

Статтею 42 ВК України визначено, що водокористувачами в Україні можуть бути підприємства, установи, організації і громадяни України, а також іноземці та особи без громадянства, іноземні юридичні особи.

Спеціальне водокористування є платним та здійснюється на підставі дозволу на спеціальне водокористування (ст. 49 ВК України).

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 44 ВК України, водокористувачі зобов`язані, зокрема, своєчасно сплачувати збори за спеціальне водокористування та інші збори відповідно до законодавства.

Відповідно до ст. 30 ВК України, збори за спеціальне водокористування справляються з метою стимулювання раціонального використання і охорони вод та відтворення водних ресурсів і включають рентну плату за спеціальне використання води та екологічний податок за скиди забруднюючих речовин у водні об`єкти, які встановлюються Податковим кодексом України.

Пунктом 255.1 статті 255 Податкового кодексу України визначено, що платниками рентної плати за спеціальне використання води є:

первинні водокористувачі - суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують та/або передають вторинним водокористувачам воду, отриману шляхом забору води з водних об`єктів;

суб`єкти господарювання незалежно від форми власності: юридичні особи, їх філії, відділення, представництва, інші відокремлені підрозділи без утворення юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, а також фізичні особи - підприємці, які використовують воду для потреб гідроенергетики, водного транспорту і рибництва.

Об`єктом оподаткування рентною платою за спеціальне використання води є фактичний обсяг води, який використовують водокористувачі (п. 255.3 ст. 255 ПК України).

Згідно підпункту 255.11.1 пункту 255.11 ст. 255 ПК України, водокористувачі самостійно обчислюють рентну плату за спеціальне використання води та за спеціальне використання води для потреб гідроенергетики і рибництва щокварталу наростаючим підсумком з початку року, а за спеціальне використання води для потреб водного транспорту - починаючи з першого півріччя поточного року, у якому було здійснено таке використання.

Порядок подання декларації, строки сплати, відповідальність платників рентної плати та контроль за її справлянням визначено статтями 257 і 258 цього Кодексу (п. 255.12 ст. 255 ПК України).

Відповідно до п. 257.1 ст. 257 ПК України, базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу.

Платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати (п. 257.2 ст. 257 ПК України).

Згідно п. 257.5 ст. 255 ПК України, сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації.

Пунктом 258.1 статті 258 ПК України встановлена відповідальність платників рентної плати. Так, визначено, що на платника рентної плати покладається відповідальність за правильність обчислення, повноту і своєчасність її внесення до бюджету, а також за своєчасність подання контролюючим органам відповідних податкових декларацій згідно із нормами цього Кодексу та інших законодавчих актів.

При цьому, підпунктом 258.2.5 пункту 258.2 ст. 258 ПК України передбачено, що у разі несплати рентної плати або сплати її не в повному обсязі протягом шести місяців контролюючі органи подають інформацію про платників рентної плати до органів, що видають дозволи на спеціальне водокористування, для вжиття до них заходів згідно із законом.

В свою чергу, статтею 55 Водного кодексу України визначено підстави для припинення права спеціального водокористування.

Згідно вказаної статті припинення права спеціального водокористування здійснюється шляхом анулювання дозволу на спеціальне водокористування.

Встановлено, що орган, що видав дозвіл на спеціальне водокористування, звертається до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання дозволу з підстав, зокрема, систематичної, протягом двох і більше податкових (звітних) періодів, несплати збору за спеціальне водокористування в установлені законом строки.

В даному випадку, як зазначалось вище, підставою для звернення Державного агентства водних ресурсів із позовом про анулювання дозволу на спеціальне водокористування, виданого КП «Первомайський міський водоканал», став факт отримання від контролюючого органу - Южноукраїнського управління ГУ ДФС у Миколаївській області листа від 30.11.2018 року про несплату комунальним підприємством Первомайської міської ради «Первомайський міський водоканал» рентних платежів.

Згідно вказаного листа, наявного в матеріалах справи, КП «Первомайський міський водоканал» не виконуються норми п.257.5 ст.257 ПК України щодо сплати ренти, і в індивідуальній картці платника податків рахується податковий борг понад шість місяців і станом на 20.11.2018 року складає 2961,6 тис грн.

Відповідач не заперечував наявність заборгованості, однак, вказував на те, що несплата збору на спеціальне водокористування обумовлена об`єктивними, незалежними від комунального підприємства, обставинами. Так, відповідач посилався на відсутність можливості самостійно розпоряджатися коштами, з огляду на те, що Южноукраїнським управлінням ГУ ДФС у Миколаївській області протягом 2018 року здійснювалось стягнення коштів на покриття заборгованості по податках різних рівнів. Крім того, відповідач посилався на непогашення з боку держави та Первомайської міської ради Миколаївської області дотації на покриття різниці між вартістю послуг на централізоване водопостачання та водовідведення для населення та бюджетних установ в м.Первомайськ Миколаївської області на загальну суму 24 691 543,83 грн.

У підтвердження наведених доводів відповідач надав розрахунок обсягу заборгованості з різниці в тарифах на водопостачання, водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, згідно якої заборгованість державного та місцевих бюджетів станом на 01.01.2016 року складала 9 363 000 грн., станом на 01.01.2018 року складала 19 454 778,91 грн., станом на 01.10.2018 року складала 22 821 077,77 грн.

З вказаних документів вбачається, що сума вказаної дотації значно перевищує борг комунального підприємства.

Крім того, відповідно до довідки № 52 від 01.02.2019 року, КП «Первомайський міський водоканал» сплатив в 2018 році 409 398,29 грн. з нарахованих сум збору 1 429 075,72 грн.

Колегія суддів вважає, що захід реагування у вигляді анулювання дозволу на спеціальне водокористування може бути вжитий як наслідок саме винних дій водокористувача, що полягають у недотриманні встановленого обов`язку щодо сплати рентних платежів.

В даному випадку відповідачем доведено суду, що несплата збору за спеціальне водокористування спричинена об`єктивними причинами, зокрема, невиконанням державою та органами місцевого самоврядування власних обов`язків по відшкодуванню різниці в тарифах на водопостачання, водовідведення, постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню.

Крім того, судом першої інстанції, при вирішенні справи вірно враховано, що відповідно до статті 7 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» держава гарантує захист прав споживачів у сфері питної води, питного водопостачання та водовідведення шляхом: забезпечення кожної людини питною водою нормативної якості в межах науково обґрунтованих нормативів питного водопостачання..., зобов`язання підприємств питного водопостачання здійснювати заходи щодо забезпечення нормативів питного водопостачання та додержання державних стандартів у сфері питної води та питного водопостачання; задоволення потреб населення у питній воді шляхом пріоритетного розвитку систем централізованого питного водопостачання та водовідведення, створення резервних систем питного водопостачання.

З огляду на все вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Посилання апелянта на відсутність доказів звернення відповідача до суду за захистом своїх прав в частині погашення дотації на покриття різниці між вартістю послуг на централізоване водопостачання та водовідведення для населення та бюджетних установ у м. Первомайськ Миколаївської області, що на думку апелянта свідчить про недоведеність відсутності вини відповідача у несплаті рентних платежів, колегія суддів вважає необґрунтованими, з огляду на те, що звернення за захистом порушених прав та інтересів є правом особи, а не її обов`язком. В даному випадку існування заборгованості держави та органів місцевого самоврядування доведена відповідачем належними доказами, наявними в матеріалах справи.

В свою чергу, апелянт також не погодився з висновком суду першої інстанції стосовно того, що адміністративний суд позбавлений повноважень на ухвалення рішень щодо застосування заходів реагування з огляду на відсутність у ст. 245 КАС України, якою передбачено виключний перелік повноважень суду, посилань на можливість ухвалення судом рішення про застосування заходів реагування.

Слід зазначити, що згідно ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

Статтею 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом.

Право на звернення органу, що видав дозвіл на спеціальне водокористування до адміністративного суду з позовом про застосування заходу реагування у виді анулювання дозволу, передбачено ст. 55 Водного кодексу України.

При цьому, відповідно до ст.16 Водного кодексу України та Положення про Державне агентство водних ресурсів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 393, органом, який має право звернення до суду є саме Державне агентство водних ресурсів України (Держводагентство), яке є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра енергетики та захисту довкілля і який реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства та гідротехнічної меліорації земель, управління, використання та відтворення поверхневих водних ресурсів.

Таким чином, Державне агентство водних ресурсів України наділено правом звернення до суду з позовом про вжиття заходів реагування у вигляді анулювання дозволу на спеціальне водокористування.

З огляду на положення ст. 124 Конституції України, згідно якої юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, по яким виникає спір, ст.ст. 5, 19 КАС України, які регламентують право суб`єктів владних повноважень на звернення до адміністративного суду з позовами у випадках, встановлених Законом, а також положення ст. 55 Водного кодексу України, яка передбачає можливість анулювання дозволу саме за рішенням адміністративного суду, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції стосовно відсутності у адміністративних судів повноважень на ухвалення рішень про застосування заходів реагування.

Згідно ст. 317 КАС України, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Однак, з огляду на те, що вказаний вище висновок суду першої інстанції сам по собі не став підставою для прийняття рішення про відмову у задоволенні позовних вимог Державного агентства водних ресурсів України, а також враховуючи, що зазначений висновок суду не вплинув на правильність вирішення справи по суті, колегія суддів вважає, що в даному випадку відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного агентства водних ресурсів України - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Судове рішення складено у повному обсязі 16.12.2019 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Л.В. Стас

Суддя: І.О. Турецька