Справа № 813/6618/15
Суддя: Чиркін С.М.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 грудня 2019 року

Київ

справа №813/6618/15

касаційне провадження №К/9901/13055/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Чиркіна С.М.,

суддів: Єзерова А.А., Саприкіної І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України на постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04.03.2016 (головуючий суддя: Братичак У.В., судді: Грень Н.М., Кузан Р.І.) та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2016 (головуючий суддя: Багрій В.М., судді: Рибачук А.І., Старунський Д.М.) у справі №813/6618/15 за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними і скасування приписів, постанов, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2015 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 або позивач) звернувся до суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (далі - ДАБІ України або відповідач), в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

визнати протиправним і скасувати припис №05-1337 від 20.11.2015 про зупинення підготовчих та будівельних робіт з будівництва АЗС на вул. Миру в смт. Рудно Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова;

визнати протиправними і скасувати постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04.12.2015, №1з-37пз/1013-6/6700-15, №1з-38пз/1013-6/6701-15, №1з-39пз/1013-6/6702-15;

визнати протиправними дії Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області по поверненню ФОП ОСОБА_1 декларації про початок виконання будівельних робіт від 07.09.2015р. «Будівництво АЗС на вул. Миру в смт. Рудно, м. Львів.»;

зобов`язати Департамент ДАБІ у Львівській області зареєструвати ФОП ОСОБА_1 декларацію про початок виконання будівельних робіт від 07.09.2015 «Будівництво АЗС на вул. Миру в смт. Рудно, м. Львів»;

визнати протиправним і скасувати припис № 15-1414 від 10.12.2014 про зупинення підготовчих та будівельних робіт з будівництва АЗС на вул. Миру в смт. Рудно Рудненської селищної ради залізничного району м. Львова;

визнати протиправною і скасувати постанову №1з/3пз/1013-6/279-16 від 21.01.2016 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що ним не порушувались вимоги у сфері містобудівної діяльності позаяк будівельні роботи ведуться у відповідності до вимог дозвільної та містобудівної документації. Позивач зазначає, що набув право на виконання будівельних робіт на об`єкті, що належить до III категорій складності, за принципом мовчазної згоди, оскільки у строк, встановлений законом, відповідач не прийняв рішення про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт або про її повернення. Також позивач наголошує на тому, що повернення декларації про початок виконання будівельних робіт є неправомірним, оскільки відповідач вирішив це питання з порушенням встановлених законодавством строків, і з непередбачених на те законодавцем підстав.

Постановою Львівського окружного адміністративного суду від 04.03.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2016, адміністративний позов задоволено частково:

визнано протиправним і скасовано припис №05-1337 від 20.11.2015 про зупинення підготовчих та будівельних робіт з будівництва АЗС на вул. Миру в смт. Рудно Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова;

визнано протиправними і скасовано постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04.12.2015 №1з-37пз/1013-6/6700-15, №1з-38пз/1013-6/6701-15, №1з-39пз/1013-6/6702-15;

визнано протиправними дії ДАБІ України по поверненню позивачу декларації про початок виконання будівельних робіт від 07.09.2015р. «Будівництво АЗС на вул. Миру в смт. Рудно, м. Львів.»;

зобов`язано відповідача внести відомості про зареєстровану декларацію про початок виконання будівельних робіт від 07.09.2015, подану ФОП ОСОБА_1 , на об`єкт будівництва: «Будівництво автозаправної станції на вул. Миру в смт. Рудно, м. Львів» до єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - єдиний реєстр);

визнано протиправним і скасовано припис №15-1414 від 10.12.2014 про зупинення підготовчих та будівельних робіт з будівництва АЗС на вул. Миру в смт. Рудно Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова;

визнано протиправною і скасовано постанову №1з/3пз/1013-6/279-16 від 21.01.2016 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що позивач подав до органу реєстрації декларацію про початок виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва «Будівництво автозаправної станції на вул. Миру, смт. Рудно, м. Львів», а оскільки протягом п`яти робочих днів відповідачем не було прийнято рішення про її реєстрацію або повернення, така, в силу вимог статті 36 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI «Про регулювання містобудівної діяльності» (далі - Закон №3038-VI), вважається зареєстрованою. Висновки перевіряючих щодо незабезпечення суб`єктом містобудування на об`єкті будівництва авторського та технічного нагляду спростовуються матеріалами справи. Відтак, з огляду на те, що будівельні роботи ведуться позивачем з додержанням вимог містобудівної діяльності, приписи про усунення порушень, а також постанови про накладення штрафу є необґрунтованими. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав позивача суди попередніх інстанцій вийшли за межі заявлених позовних вимог та зобов`язали відповідача внести до єдиного реєстру відомості про зареєстровану декларацію про початок виконання будівельних робіт від 07.09.2015, подану ФОП ОСОБА_1 , на об`єкт будівництва: «Будівництво автозаправної станції на вул. Миру в смт. Рудно, м. Львів».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача зареєструвати декларацію про початок виконання будівельних робіт, суди попередніх інстанцій вказали на дискреційні повноваження органів державного архітектурно-будівельного контролю з цих питань.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, у якій з посиланням на порушення судом норм матеріального права просить суд касаційної інстанції скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нову постанову про відмову у задоволенні позову. Касаційна скарга обґрунтована тим, що судами попередніх інстанцій неповно з`ясовані обставини справи, що мають значення для правильного її вирішення. Скаржник вказує на те, що рішення про повернення декларації про початок виконання будівельних робіт прийнято ним з дотриманням строків, встановлених законодавцем.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 27.01.2017 відкрито касаційне провадження у справі.

15.12.2017 розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким КАС України викладено в новій редакції.

Підпунктом 4 п. 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції згаданого Закону передбачено, що касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У січні 2018 року цю справу передано на розгляд Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

В порядку статті 31 КАС України, пункту 15 Перехідних положень КАС України за результатами повторного автоматизованого розподілу від 10.06.2019 визначений новий склад суду: головуючий суддя - Чиркін С.М., судді: Саприкіна І.В., Рибачук А.І.

Ухвалою Верховного Суду від 03.12.2019 справу прийнято до провадження та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження відповідно до вимог статті 345 КАС України.

Ухвалою Верховного Суду від 16.12.2019 задоволено заяву судді Рибачука А.І. про самовідвід.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2019 визначений новий склад суду у складі: головуючого судді - Чиркіна С.М., суддів: Єзерова А.А., Саприкіної І.В.

Від позивача на адресу суду касаційної інстанції надійшли письмові заперечення на касаційну скаргу, у яких останній з посиланням на законність та обґрунтованість оскаржуваних рішень просить суд залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій без змін.

Верховний Суд переглянув оскаржувані судові рішення у межах доводів касаційної скарги, з урахуванням вимог статті 341 КАС України з`ясував повноту фактичних обставин справи, встановлених судами, перевірив правильність застосування норм матеріального і процесуального права та дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що посадовими особами відповідача проведено позапланову перевірку дотримання позивачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті будівництва «Будівництво автозаправної станції на вул. Миру в смт. Рудно, м. Львів», за результатами якої складено акт від 20.11.2015.

В ході перевірки встановлено, що на момент її проведення на об`єкті будівництва виконані будівельні роботи з будівництва одноповерхової будівлі операторної АЗС з магазином супутніх промислових товарів (опоряджувальні роботи), навісу над паливно-роздавальними колонками, встановлено заглиблені паливні резервуари, а також влаштовано покриття тимчасової автостоянки бруківкою.

Перевіркою встановлені наступні порушення:

будівельні роботи з будівництва автозаправної станції на вул. Миру в смт. Рудно Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова розпочато без права на їх виконання - зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт (об`єкт відноситься до ІІІ категорії складності), чим порушено вимоги пункту 2 частини першої статті 34 Закону №3038-VI, абзацу 3 пункту 5 Порядку виконання підготовчих будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 №466 (надалі - Порядок №466);

на об`єкті будівництва не забезпечено здійснення авторського та технічного нагляду, чим порушено вимоги частин першої - третьої статті 11 Закону України від 20.05.1999 №687-XIV «Про архітектурну діяльність» (далі - Закон №687-XIV), постанови Кабінету Міністрів України «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об`єкта архітектури».

За результатами проведеної перевірки посадовими особами відповідача винесено припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають законодавству, будівельним нормам, державним стандартам і правилам, архітектурним вимогам, затвердженим проектним рішенням, технічним умовах та іншим нормативно-правовим актам, виконуються без повідомлення, реєстрації про початок їх виконання або без отримання дозволу на виконання будівельних робіт від 20.11.2015 №05-1337, яким вимагалось від позивача негайно з дня отримання цього припису зупинити виконання будівельних робіт з будівництва АЗС по вул. Миру в смт. Рудно до моменту отримання права на виконання будівельних робіт в установленому законом порядку та усунення виявлених під час перевірки порушень містобудівного законодавства.

Також посадовими особами відповідача складені протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 20.11.2014, у яких зазначено, що розгляд справи відбудеться о 10 год. 30 хв. 04.12.2015 у приміщенні Департаменту ДАБІ у Львівській області.

Акт перевірки, припис та протоколи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності підписані позивачем без зауважень.

За результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідачем прийняті постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04.12.2015:

№1з/37пз/1013-6/6700, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз. 4 пункту 4 частини другої статті 2 Закону України від 14.10.1994 №208/94-ВР «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» (далі - Закон №208/94-ВР), та накладено штраф у сумі 124 020 грн;

№1з/38пз/1013-6/6701-15, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 7 частини другої статті 2 Закону №208/94-ВР, та накладено штраф в розмірі 49 608 грн;

№1з/39пз/1013-6/6702-15, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого пунктом 8 частини другої статті 2 Закону №208/94-ВР, та накладено штраф в розмірі 62 010 грн.

З метою перевірки виконання суб`єктом містобудування вимог припису від 20.11.2015 посадовими особами відповідача проведено позапланову перевірку, за результатами якої складено акт № 15-1414 від 10.12.2015. Перевіркою встановлено, що позивач не виконав вимоги припису №15-1337 від 20.11.2015, а саме: продовжив виконання будівельних робіт шляхом укладання бруківки біля одноповерхової будівлі операторної АЗС з магазином супутніх промислових товарів, паливно-роздавальних колонок, та улаштування бордюрів на території будівництва автозаправної станції вул. Миру в смт. Рудно Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова.

На підставі акту перевірки та встановлених порушень перевіряючими складено протокол про адміністративне правопорушення №15-1414 та припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт №15-1414. Від писання акту, протоколу та припису суб`єкт містобудування відмовився, про що посадовими особами відповідача у цих документах зроблено відповідні відмітки.

За результатами розгляду справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, відповідачем прийнято постанову №1з/3пз/1013-6/279-16 від 21.01.2016, якою позивача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого абз.3 пункту 1 частини шостої статті 2 Закону №208/94-ВР, та накладено штраф в розмірі 24 804 грн.

Вважаючи дії та рішення відповідача протиправними, ФОП ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, Верховний Суд виходить з такого.

Статтею 10 Закону №687-XIV для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури, додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону №3038-VI.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

За змістом статті 41 Закону №3038-VI державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Державний архітектурно-будівельний нагляд - сукупність заходів, спрямованих на дотримання уповноваженими органами містобудування та архітектури, структурними підрозділами Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та виконавчими органами сільських, селищних, міських рад з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами, що здійснюють контроль у сфері містобудівної діяльності (далі - об`єкти нагляду), вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час провадження ними містобудівної діяльності.

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки, зокрема, мають право:

безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;

складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;

видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт;

проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.

Суб`єкт господарювання має право звернутися до суду щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт врегульована Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі - Порядок № 553).

Аналіз зазначених норм свідчить, що контроль за дотриманням суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю. На законодавчому рівні закріплені повноваження цих органів, у разі встановлення порушень суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок, накладати відповідно до закону штрафи, а також видавати обов`язкові для виконання приписи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивача притягнуто до відповідальності у вигляді накладення штрафу за порушення ним вимог статті 34 Закону №3038-VI та абзацу 3 пункту 5 Порядку №466, що виразилось у проведенні будівельних робіт за відсутності зареєстрованої у встановленому законодавством порядку декларації про початок виконання будівельних робіт.

Позивач заперечує факт наявності інкримінованого йому порушення.

Відповідно до приписів статті 34 Закону №3038-VI замовник має право виконувати будівельні роботи після реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів будівництва, що належать до I - III категорій складності.

Поряд з цим, статтею 36 цього Закону передбачено, що право на виконання (…) будівельних робіт на об`єктах, що належать до I - III категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

Реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт проводить орган державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом п`яти робочих днів з дня надходження декларації.

Виконувати будівельні роботи, підключати об`єкт будівництва до інженерних мереж та споруд без реєстрації зазначеної декларації забороняється.

У разі якщо орган державного архітектурно-будівельного контролю не зареєстрував декларацію про початок виконання будівельних робіт або не повернув її в установлений цією статтею строк, право на виконання будівельних робіт виникає на одинадцятий робочий день з дня, коли декларація повинна бути зареєстрована або повернена.

У такому разі декларація вважається зареєстрованою.

Аналогічна правова норма закріплена у пунктах 17-20 Порядку №466.

Отже зміст наведених норм права свідчить, що забороняється виконувати будівельні роботи на об`єктах ІІІ категорії складеності без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. Поряд з цим, у разі якщо орган державного архітектурно-будівельного контролю не зареєстрував зазначену декларацію або не повернув її протягом п`яти робочих днів з дня надходження, така декларація вважається зареєстрованою за принципом мовчазної згоди.

Судами попередній інстанцій встановлено, що 07.09.2015 позивач подав до Управління «Дозвільний офіс» відділу видачі документів дозвільного характеру декларацію про початок виконання будівельних робіт на об`єкті будівництва: «Будівництво АЗС на вул. Миру в смт. Рудно м. Львів», що належить до ІІІ категорії складеності. До декларації також було подано містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, видані Рудненською селищною радою 17.07.2015 №0715-227 і договір суборенди землі від 25.06.2015 № 775.

Листом від 14.09.2015 №1013-2148-15 Департамент ДАБІ у Львівській області повернув для доопрацювання вказану декларацію з причин того, що об`єкт будівництва може бути віднесений до V категорії складності та класу наслідків ССЗ. Будівельні роботи на об`єктах такої категорії складеності можуть виконуватись після видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт. Вказаний лист адресовано Управлінню «Дозвільний офіс» та позивачу.

Частиною четвертою статті 36 Закону №3038-VI передбачено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про початок виконання будівельних робіт замовникові для усунення виявлених недоліків, якщо у декларації не відображено інформації щодо замовника, назви чи адреси об`єкта будівництва, документа, що підтверджує право власності чи користування земельною ділянкою (крім випадків, визначених частиною четвертою статті 34 цього Закону), містобудівних умов та обмежень (крім об`єктів будівництва, для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються), проектувальника, головного архітектора та/або головного інженера проекту, осіб, відповідальних за проведення авторського і технічного нагляду, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Після усунення недоліків декларація розглядається органом державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, передбаченому для її реєстрації.

Отже законодавцем визначено вичерпний перелік підстав, за яких орган державного архітектурно-будівельного контролю може повернути заявнику декларацію про початок виконання будівельних робіт на доопрацювання.

У спірному випадку відповідачем повернуто декларацію на доопрацювання з підстав, що об`єкт будівництва може бути віднесений до V категорії складності та класу наслідків ССЗ, будівельні роботи на яких можуть виконуватись після видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт. Тобто повернення декларації на доопрацювання мало місце з непередбачених на те законодавцем підстав, що відповідно спростовує законність та обґрунтованість цього рішення.

Щодо підстав, які слугували для повернення на доопрацювання декларації про початок виконання будівельних робіт, то слід вказати про таке.

Надаючи правову оцінку підставам, які слугували для повернення декларації на дооформлення, Верховний Суд зазначає таке.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Згідно частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У спорах про оскарження акту індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, який стосується прав та обов`язків особи, суд при вирішенні справи має надати повну та об`єктивну правову оцінку такому акту.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що об`єкт будівництва, згідно проектної документації, віднесено до класу наслідків СС-2 і належить до ІІІ категорії складності. Натомість відповідач у своєму листі-відповіді припустив, що спірний об`єкт будівництва може належати до V категорії складності.

Згідно із статтею 32 Закону №3038-VI усі об`єкти будівництва поділяються на I, II, III, IV і V категорії складності.

Категорія складності об`єкта будівництва визначається відповідно до будівельних норм та державних стандартів на підставі класу наслідків (відповідальності) такого об`єкта будівництва. Віднесення об`єкта будівництва до тієї чи іншої категорії складності здійснюється проектною організацією і замовником будівництва. Порядок віднесення об`єктів до IV і V категорій складності визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 557 від 27.04.2011 затверджений Порядок віднесення об`єктів будівництва до IV і V категорій складності (далі - Порядок № 557)

Згідно із пунктом 2 Порядку № 557 віднесення об`єкта будівництва до відповідної категорії складності здійснюється проектувальником і замовником.

Пунктом 9 Порядку № 557 передбачено, що контроль за дотриманням вимог цього Порядку здійснюється спеціально уповноваженими органами у сфері містобудування та архітектури.

Наказом Мінрегіону України від 14.05.2013 №195 затверджено та введено в дію Національний стандарт України визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва - ДCTУ-Н Б В.1.2-16:2013.

Згідно із пунктами 1.1, 1.2 ДCTУ-Н Б В.1.2-16:2013 зазначений стандарт установлює вимоги та рекомендації щодо визначення класу наслідків (відповідальності) та категорії складності об`єктів будівництва та призначений для застосування замовниками та проектувальниками; розробниками будівельних норм та стандартів; експертними організаціями; центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного архітектурно-будівельного контролю.

Відповідно до Загальних положень ДСТУ-Н Б.1.2-16:2013 категорію складності об`єкта будівництва зазначають у завданні на проектування, використовують для визначення стадійності проектування та розраховують під час розроблення проектної документації. Розрахунок наводять у пояснювальній записці проектної документації на будівництво. У разі, якщо розрахована категорія складності не співпадає із зазначеною у завданні на проектування, до завдання вносять відповідні зміни.

Отже, враховуючи наведені будівельні норми, позивач визначив, що спірний об`єкт будівництва відноситься до класу наслідків (відповідальності) СС2 і має ІІІ категорію складності.

Натомість відповідач повинен був діяти як суб`єкт контролю, та за наявності підстав для віднесення спірного об`єкту будівництва до IV і V категорій складності, передбачених Порядком № 557, ДСТУ-Н Б.1.2-16:2013, повинен був прийняти відповідне рішення.

Отже лист відповідача від 14.09.2015 №1013-2148-15, в якому зазначено про повернення на доопрацювання декларації про початок робіт, не може вважатися рішенням суб`єкта владних повноважень, наслідком якого є неприйняття декларації або зміна категорії складності будівництва не лише з формальних підстав, але і за змістом та наслідками. Рішення повинно містити ознаки категорії складності, передбачені ДCTУ-Н Б В .1.2-16:2013.

За наведеного правового регулювання та встановлених у справі обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про відсутність підстав вважати, що будівельні роботи виконувались позивачем з порушенням вимог пункту 2 частини першої статті 34 Закону №3038-VI та абзацу 3 пункту 5 Порядку №466.

Окрім того, розгляд питання про реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт відбувся з порушенням строків, встановлених статтею 36 Закону №3038-VI.

Так, згідно листів Управління «Дозвільний офіс» Львівської міської ради від 01.02.2016 №1101-13 та 29.02.2016 №1105-13 декларацію про початок виконання будівельних робіт було зареєстровано 07.09.2015 за №5-7897 та передано у цей же день в Департамент ДАБІ у Львівській області.

Відповідь за результатами розгляду питання реєстрації декларації передано в Управління «Дозвільний офіс» 22.09.2015, а 24.09.2015 повідомлено позивача засобами телефонного зв`язку. Сама відповідь отримана довіреною особою суб`єкта містобудування - 04.11.2015.

Таким чином, з огляду на те, що декларація про початок виконання будівельних робіт була зареєстрована 07.09.2015 (понеділок) та у цей же день передана до органу реєстрації, а відповідь за результатами розгляду цього питання надана лише 14.09.2015 (наступний понеділок), тобто з пропуском встановленого законодавцем строку, оскільки останній день для прийняття рішення припадає на 11.09.2015 (п`ятниця), колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про порушення суб`єктом владних повноважень строків розгляду, передбачених на прийняття рішення про реєстрацію декларації або про її повернення. Наслідком порушення суб`єктом владних повноважень строку розгляду питання реєстрації декларації або її повернення є визнання такої зареєстрованою.

Відповідно до частини третьої статті 34 Закону №3038-VI центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, веде єдиний реєстр документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів (далі - реєстр). Внесення даних до реєстру з присвоєнням реєстраційного номера здійснюється на підставі інформації, наданої органами державного архітектурно-будівельного контролю, протягом одного робочого дня з дня її отримання.

Доступ користувачів до даних реєстру здійснюється безоплатно через офіційний веб-сайт центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Так, правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях, аналізуючи національні системи правового захисту на предмет дотримання права на ефективність внутрішніх механізмів в аспекті забезпечення гарантій, визначених ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, вказував, що для того, щоб бути ефективним, засіб захисту має бути незалежним від будь-якої вжитої на розсуд державних органів дії, бути безпосередньо доступним для тих, кого він стосується (див. рішення від 06.09.2005 р. у справі "Гурепка проти України" (Gurepka v. Ukraine), заява №61406/00, п. 59); спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваному порушенню чи надати належне відшкодування за будь-яке порушення, яке вже мало місце (див. рішення від 26.10.2000 р. у справі "Кудла проти Польщі" (Kudla v. Poland), заява №30210/96, п. 158) (п. 29 рішення Європейського суду з прав людини від 16.08.2013 р. у справі "Гарнага проти України" (Garnaga v. Ukraine), заява №20390/07).

Обраний у даному випадку судами попередніх інстанцій спосіб захисту порушеного права позивача шляхом зобов`язання відповідача внести відомості про зареєстровану декларацію про початок виконання будівельних робіт від 07.09.2015, подану ФОП ОСОБА_1 , на об`єкт будівництва: «Будівництво автозаправної станції на вул. Миру в смт. Рудно, м. Львів» до єдиного реєстру відповідає вимогам справедливості й забезпечує ефективне поновлення позивача в правах.

Щодо порушення позивачем вимог частин першої - третьої статті 11 Закону №687-XIV та постанови Кабінету Міністрів України «Про авторський та технічний нагляд під час будівництва об`єкта архітектури», що виразилось у незабезпеченні на об`єкті будівництва авторського та технічного нагляду, колегія суддів виходить з такого.

Статтею 11 Закону №687-XIV передбачено, що під час будівництва об`єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд.

Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат.

Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об`єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем та інженером з технічного нагляду об`єктів архітектури ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 ) укладено договір № 5 від 12.08.2015 на здійснення технічного нагляду на об`єкті будівництва: «Будівництво автозаправної станції на вул. Миру в смт. Рудно, м. Львів».

Відповідно до відомостей, зазначених у наказі № 27 від 12.08.2015 «Про призначення відповідального за здійснення технічного нагляду об`єктів архітектури», відповідальним за здійснення технічного нагляду на об`єкті будівництва визначено інженера технічного нагляду ОСОБА_3 .

Також, між позивачем та ТзОВ «Національна компанія «Укрбізнеспроект» укладено договір №06-2015 від 07.08.2015 про здійснення авторського нагляду за будівництвом АЗС на вул. Миру смт. Рудно Рудненської селищної ради Залізничного району м. Львова.

Наказом від 07.08.2015 №05 відповідальним за здійснення авторського нагляду призначено ОСОБА_6 .

Інформація про призначення відповідальних осіб за здійсненням авторського та технічного нагляду містилась і в поданій Декларації про початок будівельних робіт від 07.09.2015.

Відповідач, попри те, що на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову, покладається обов`язок довести правомірність прийнятого ним рішення, достатніх та обґрунтованих доказів в спростування зазначених обставин, ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надав.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками судів попередній інстанцій про недоведеність відповідачем обставин вчинення суб`єктом містобудування інкримінованих йому порушень, що виключає підстави для притягнення позивача до відповідальності.

Отже, висновки судів попередніх інстанцій про протиправність припису №05-1337 від 20.11.2015 та постанов про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 04.12.2015 №1з-37пз/1013-6/6700-15, №1з-38пз/1013-6/6701-15, №1з-39пз/1013-6/6702-15 є обґрунтованими.

Як наслідок, у зв`язку із протиправно винесеним приписом від 20.11.2015 про зупинення будівельних робіт, безпідставним є винесення повторного припису про зупинення будівельних робіт від 10.12.2015 та, відповідно, притягнення позивача до відповідальності за його невиконання.

Доводи касаційної скарги зводяться виключно до непогодження з оцінкою обставин справи, наданою судами першої та апеляційної інстанцій. Касаційна скарга не містить інших обґрунтувань ніж ті, які були зазначені (наведені) в запереченнях на позов та апеляційній скарзі, і з урахуванням яких судами попередніх інстанцій вже надана оцінка встановленим обставинам справи. Обґрунтувань неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права касаційна скарга відповідача не містить.

Частиною першою статті 350 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні оскаржуваних судових рішень, а тому підстави для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій - відсутні.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишити без задоволення.

Постанову Львівського окружного адміністративного суду від 04.03.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 10.11.2016 у справі №813/6618/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: С. М. Чиркін

А. А. Єзеров

І. В. Саприкіна