Справа № 523/13001/15-а
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
__________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2019 р.м.ОдесаСправа № 523/13001/15-а
Головуючий в 1 інстанції: Аліна С.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 05 липня 2019 року у справі за заявою Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до в.о. начальника управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі міста Одеси Шендрика С.О., управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі міста Одеси про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА

НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі звернулось до суду з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до в.о. начальника управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі міста Одеси Шендрика С.О., управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі міста Одеси про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи подану заяву заявник зазначав, що 04.09.2015 року Суворовським районним судом м. Одеси постановлено постанову по справі №523/13001/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до в.о. начальника управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси Шендрика С.О., управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про визнання неправомірними дій та зобов`язати вчинити дії.

Суд зобов`язав управління при обчисленні і нарахуванні пенсії ОСОБА_1 зарахувати до страхового стажу періоди: з 14.08.1970 року по 26.12.1971 року, з 24.10.1972 року по 10.06.1973 року, з 15.06.1973 року по 20.08.1974 року, з 01.12.1973 року по 25.06.1979 року за записами в трудовій книжці, виданої 20.08.1970 року, з 28.10.1979 року по 20.10.1980 року за записом в трудовій книжці, виданої 24.11.1979 року, а також зарахувати заробітну плату за період непереривної трудової діяльності з 01.01.1988 року по 30.04.2009 року на заводі ім. Жовтневої революції в/о «Одесгрунтомаш».

Розпорядженням управління № 825936 від 29.01.2016 року ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії з урахуванням стажу роботи за періоди 14.08.1970 року по 26.12.1971 року, з 24.10.1972 року по 10.06.1973 року, з 15.06.1973 року по 20.08.1974 року, з 01.12.1973 року по 25.06.1979 року, з 28.10.1979 року по 20.10.1980 року.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу на ОСОБА_1 , завод ім. Жовтневої революції в/о «Одесгрунтомаш» з 1999 року по 2009 року не сплачував страхові внески за найманого працівника ОСОБА_1 , також до управління не надавались довідки які б містили відомості про нарахування заробітної плати за період безперервної трудової діяльної з 01.01.1988 року по 30.04.2009 року на заводі ім. Жовтневої революції в/о «Одесгрунтомаш», пенсію ОСОБА_1 було розраховано з урахуванням заробітної плати за наявними документами в матеріалах пенсійної справи та з урахуванням індивідуальних відомостей про застраховану особу.

Управлінням 01.10.2009 року було направлено запит до Департаменту архівної справи та діловодства за вих. № 11059/06 з витребуванням довідки про заробітну плату ОСОБА_1 у ВАТ «Одессільмаш» за періоди роботи з 01.01.1988 року по 30.06.2000 року.

Листом від 30.10.2009 року № 1419-01-09 Департамент архівної справи та діловодства повідомив, що відомості по заробітній платі з 01.01.1988 року по 30.06.2000 року відсутні.

26.03.2018 року на адресу управління надійшла ухвала Суворовського районного суду м. Одеси від 02.03.2018 року по справі № 523/2989/18 щодо зобов`язання Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, відповідно до ст. 382 КАС України після набрання ухвали суду законної сили подати у десятиденний термін до Суворовського районного суду м. Одеси звіт про виконання постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 04.09.2015 року по адміністративній справі № 523/13001/15-а.

14.06.2018 року на адресу управління надійшла ухвала Суворовського районного суду м. Одеси по справі № 523/5522/18 за заявою ОСОБА_1 в порядку ч. 6 ст. 373 КАС України в адміністративній справі № 523/13001/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до в.о. начальника управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси Шендрика С.О., управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії, згідно якої заяву ОСОБА_1 було задоволено та встановлено управлінню обов`язок в місячний термін вчинити дії з проведенням перерахунку пенсії з урахуванням заробітної плати відповідно до постанови Суворовського районного суду м. Одеси від 04.09.2015 року по адміністративній справі № 523/13001/15-а.

Вищевказану ухвалу управлінням оскаржено в апеляційному порядку, однак, 18.09.2018 року Одеським апеляційним адміністративним судом постановлено постанову відповідно до якої апеляційну скаргу управління залишено без задоволення, а ухвалу суду залишено без змін.

Управлінням направлено повторний запит до Департаменту архівної справи та діловодства з метою отримання відомостей про нарахування заробітної плати за період роботи ОСОБА_1 , в період з 01.01.1988 року по 30.06.2000 року та направлено запит до ПрАТ «ОДЕССІЛЬМАШ» (завод ім. Жовтневої революції в/о «Одесгрунтомаш»).

20.11.2018 року на адресу управління надійшов лист від 20.11.2018 року ПрАТ «ОДЕССІЛЬМАШ» з зазначенням, що ОСОБА_1 був звільнений 10.05.1990 року та після цього не перебував з підприємством у трудових відносинах та й відповідно нарахування заробітної плати у період з 1991 року по 2009 року не проводилось.

У листі ПрАТ «ОДЕССІЛЬМАШ» зазначено, що викладені обставини - підтверджуються рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.09.2018 року по справі № 2-730/07 за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Одессільмаш» та листом Департаменту архівної справи та діловодства від 06.11.2018 року. Отже, зобов`язання управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про зарахування заробітної плати ОСОБА_1 за період непереривної трудової діяльної з 01.01.1988 року по 30.04.2009 року на заводі ім. Жовтневої революції в/о «Одесгрунтомаш» є незаконними та такими, що не підлягають задоволенню. Дані обставини стали підставою звернення до суду.

ОСОБА_1 заперечував проти задоволення вищевказаної заяви, надавши відзив на заяву Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, в якій просив відмовити у задоволенні заяви та залишити рішення суду від 04.09.2015 року в силі. В свої заяві ОСОБА_1 посилався на те, що постанова суду у справі № 523/13001/15-а набрала чинності на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 15.09.2015 року, а відповідач подав заяву про перегляд рішення за ново виявленими обставинами лише 19.12.2018 року, по закінченню 3 років (ст. 363 КАС України).

Крім того, ОСОБА_1 , вважає про те, що викладені в заяві обставини послугують переоцінці доказів, оцінених судом (п.1 ч. 4 ст. 361 КАС України), а отже це не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Представником Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі надано письмову відповідь до суду на відзив ОСОБА_1 , в якій він зазначав, що сторонами по справі № 523/13001/15-а були: позивач ОСОБА_1 , відповідачі: в.о. начальника управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси Шендрик С.О., управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси.

Постановою суду зобов`язано саме управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси при обчисленні і нарахуванні пенсії зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди: з 14.08.1970 року по 26.12.1971 року, з 24.10.1972 року по 10.06.1973 року, з 15.06.1973 року по 20.08.1974 року, з 01.12.1973 року по 25.06.1979 року за записами в трудовій книжці, виданої 20.08.1970 року, з 28.10.1979 року по 20.10.1980 року за записом в трудовій книжці, виданої 24.11.1979 року, а також зарахувати заробітну плату за період непереривної трудової діяльної з 01.01.1988 року по 30.04.2009 року на заводі ім. Жовтневої революції в/о «Одесгрунтомаш». Спірні правовідносини виникли між ОСОБА_1 та управлінням - суб`єктом владних повноважень.

Також зазначено, що виконувач обов`язків начальника управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси Шендрик С.О. є посадовою особою управління, який на період відсутності начальника управління виконував його обов`язки та позов був пред`явлений до суб`єкта владних повноважень, а не до ОСОБА_2 чи до ОСОБА_3 як до фізичних осіб.

Управління є юридичною особою, має самостійний баланс, рахунок в установах банків, печатку із зображенням Державного Герба України, своїм найменуванням та відповідно до Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, відповідач є суб`єктом владних повноважень.

Також представник вказує, про те, що 16.12.2015 року Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 1055 «Деякі питання функціонування територіальних органів Пенсійного фонду України» відповідно до якої постановлено реорганізувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом злиття окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком 1, перейменувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком 2.

На виконання вищевказаної постанови, юридичні особи, управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси, управління Пенсійного фонду України в м. Южне 01.04.2016 припинили свою діяльність за рішенням засновників та 01.04.2016 року створено Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі юридична адреса вул. Чорноморського козацтва, 95, м. Одеса. Новостворене об`єднання є правонаступником припинених юридичних осіб на підтвердження зазначених обставин управлінням до заяви було додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Постановою Суворовського районного суду міст Одеси від 05 липня 2019 року заяву Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі про перегляд судового рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2015 року за нововиявленими обставинами по адміністративній справі № 523/13001/15-а за позовом ОСОБА_1 до в.о. начальника управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси Шендрика С.О., управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії - задоволено. Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 04 вересня 2015 року у справі № 523/13001/15-а скасовано, в частині зобов`язання управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси зарахувати заробітну плату за період непереривної трудової діяльної з 01.01.1988 року по 30.04.2009 року на заводі ім. Жовтневої революції в/о «Одесгрунтомаш» та прийняти нове рішення про відмову у задоволені позовних вимог у цій частині. В решті постанову Суворовського районного суду міста Одеси від 04 вересня 2015 року залишено без змін.

Не погодившись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 звернувся до суду з апеляційною скаргою. Апелянт в своїй апеляційній скарзі зазначає, що судом першої інстанції не дотримано норми процесуального права, яке ґрунтується на тому, що суд при постановленні рішення не застосував норми Конституції України, Конвенції про захист прав людини та основних свобод, не керувався практикою Європейського суду з прав людини, що не відповідає положенню ч.1 ст.2 КАС України. У зв`язку з цим апелянт просить скасувати судове рішення першої інстанції та ухвалити про відмову у заяви.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 листопада 2019 року замінено відповідача по справі - Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Одесі, по справі №523/13001/15-а на належного відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Відповідно до приписів ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

04.09.2015 року Суворовським районним судом м. Одеси постановлено постанову по справі № 523/13001/15-а за адміністративним позовом ОСОБА_1 до в.о. начальника управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси Шендрика С.О., управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії.

Судом зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Суворовському районі м. Одеси при обчисленні і нарахуванні пенсії зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу періоди: з 14.08.1970 року по 26.12.1971 року, з 24.10.1972 року по 10.06.1973 року, з 15.06.1973 року по 20.08.1974 року, з 01.12.1973 року по 25.06.1979 року за записами в трудовій книжці, виданої 20.08.1970 року, з 28.10.1979 року по 20.10.1980 року за записом в трудовій книжці, виданої 24.11.1979 року, а також зарахувати заробітну плату за період непереривної трудової діяльної з 01.01.1988 року по 30.04.2009 року на заводі ім. Жовтневої революції в/о «Одесгрунтомаш» (а.с.55-59).

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2016 року апеляційну скаргу Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі залишено без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 04.09.2015 року - без змін (арк.сп.78-81, том №2);

Постанова Суворовського районного суду м. Одеси від 04.09.2015 року набула чинності на підставі ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 19.04.2016 року по справі № 523/13001/15-а.

На виконання рішення суду, Розпорядженням управління № 825936 від 29.01.2016 року ОСОБА_1 було здійснено перерахунок пенсії з урахуванням стажу роботи за періоди 14.08.1970 року по 26.12.1971 року, з 24.10.1972 року по 10.06.1973 року, з 15.06.1973 року по 20.08.1974 року, з 01.12.1973 року по 25.06.1979 року.

Крім цього, відповідно до наказу від 18.12.1980 року № 1203/ок по особистому складу, ОСОБА_1 , був прийнятий на посаду юрисконсульта юридичного відділу, з 15.12.1980 року. Наказ виданий ОВО «Одессапочвомаш» за підписом генерального директора Клюєнко В.Н. (арк.сп.13).

Відповідно до наказу від 20.09.1989 року № 657-ок по особистому складу, вбачається про те, що рішенням атестаційної комісії від 12.09.1989 року, яка проводила атестацію юридичного відділу відповідно до наказу генерального директора № 364 від 07.08.1989 року, встановлено, про те, що старший юрисконсульт юридичного відділу ОСОБА_1 визнано невідповідаючого займаній посаді. Про перевід на запропоновані вакантні посади в порядку працевлаштування ОСОБА_1 відмовився. На підставі вищевикладеного та керуючись п.2 ст.40 КЗоТ УССР наказано, звільнити ОСОБА_1 , з 21.09.1989 року, у зв`язку з виявленням невідповідності займаній посаді.

Наказ виданий на підставі рішення атестаційної комісії від 12.09.1989 року та на підставі рішення профкому і СТК від 20.08.1989 року, який завірений та підписаний генеральним директором заводу ВО «Одеський завод сільськогосподарського машинобудування імені Жовтневої революції» Сапунцовим В.Н., заступником генерального директора по кадрам Винограднікова Д.А., начальником ООТиЗ Паршина А.П., та головним бухгалтером Заворотняк З.В. (арк.сп.14).

Відповідно до наказу від 28.04.1990 року за № 268-ок ВО «Одеський завод сільськогосподарського машинобудування імені Жовтневої революції» «про скасування наказу № 657/ок від 20.09.1989 року», який видано на підставі рішення суду Ленінського району м. Одеси від 27.04.1990 року, про скасування наказу про звільнення старшого юрисконсульта юридичного відділу ОСОБА_1 .. Вважати його таким що приступив до виконання своїх обов`язків юрисконсульта 1-ї категорії юридичного відділу з посадовим окладом відповідно до штатного розкладу з 27.04.1990 року. Наказ виданий на підставі виконавчого листа Ленінського районного суду м. Одеси від 27.04.1990 року. Наказ завірений та підписаний генеральним директором заводу ВО «Одеський завод сільськогосподарського машинобудування імені Жовтневої революції» Сапунцовим В.Н., заступником генерального директора по кадрам Винограднікова Д.А., начальника ООТиЗ Паршина А.П., та головним бухгалтером Заворотняк З.В. (арк.сп.15).

Відповідно до наказу від 28.05.1990 року за № 325-ок «Про звільнення з заводу за скоєні прогули», вбачається про те, що юрисконсульт 1-ї категорії юридичного відділу ОСОБА_1 без поважних причин скоює прогули, з 10.05.1990 року, виправдних документів не надав, до роботи не приступив, на засіданні профкому не був присутнім. На підставі чого, ОСОБА_1 був звільнений з заводу за скоєні прогули без поважної причин відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП УРСР з 10.05.1990 року.

Наказ видано на підставі виписки з протоколу засідання профкому заводу № 13 від 18.05.1990 року. Наказ завірений та підписаний в.о.генерального директора заводу ВО «Одеський завод сільськогосподарського машинобудування імені Жовтневої революції» Когут А.Ф., заступником генерального директора по кадрам Винограднікова Д.А., начальника ЮРО Абгадж Ю ОСОБА_4 (арк.сп.16).

Крім цього, відповідно до письмової довідки від 20 листопада 2018 року за № 72-447, вбачається, що у жовтні 2018 року Суворовське об`єднане управління Пенсійного фонду України у м. Одесі звернулось з запитом до дирекції ПрАТ «Одеський завод сільськогосподарського машинобудування», який є правонаступником заводу на ім`я Жовтневої революції, з запитом про надання письмової довідки про заробітну плату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 січня 1988 року по 30 червня 2000 рік, та про уточнення дати його звільнення.

Із вищевказаної письмової довідки від 20 листопада 2018 року за № 72-447, яка міститься в матеріалах справи вбачається про те, що наказом від 18.12.1980 року № 1203/ок ОСОБА_1 був прийнятий на посаду юрисконсульта юридичного відділу, про що було зроблено запис у трудовій книжці.

Наказом від 20.09.1989 року № 657-ок ОСОБА_1 був звільнений 21.09.1989 року на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, про що було зроблено запис у трудовій книжці.

Наказом від 28.04.1990 року № 268-ок ОСОБА_1 був поновлений на роботі з 27.04.1990 року за рішенням суду Ленінського району м. Одеси від 27.04.1990 року про що було зроблено запис у трудовій книжці.

Наказом від 28.05.1990 року № 325-ок ОСОБА_1 був звільнений на підставі п. 4 ст. 40 КЗпП України, про що було зроблено запис у трудовій книжці.

Наказ від 28.05.1990 року № 325-ок ОСОБА_1 не оскаржував.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про зміну формулювання запису у трудовій книжці про відновлення на роботі відповідно до наказу від 20 вересня 1989 року № 657-ок. Відповідно до рішення суду Ленінського району м. Одеси від 17 травня 1991 року наказом від 27 червня 1991 року № 178 запис у трудовій книжці ОСОБА_1 про відновлення на роботі відповідно до рішення суду від 27 квітня 1990 року було змінено та внесено новий запис про поновлення на роботі відповідно до рішення суду.

Крім цього, у 2006 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Київського районного суду м. Одеси з позовом про стягнення заборгованості з заробітної плати за період з 10 травня 1990 року по 2006 року стверджуючи, що він у 1991 року був поновлений на роботі, і є працівником підприємства якому не виплачують заробітну плату.

В ході розгляду вищезазначеної справи судом було достовірно встановлено, що трудові відносини ОСОБА_1 з підприємством припинилися 10 травня 1990 року.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2007 року у позові ОСОБА_1 відмовлено. Апеляційний суд Одеської області рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2007 року залишив без змін.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Пунктом 1 частини 2 статті 363 КАС України встановлено, що з урахуванням положень частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

До нововиявлених обставин належать факти об`єктивної дійсності, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного розв`язання спору. Необхідними та загальними ознаками нововиявлених обставин в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 363 КАС України є: існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи і ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява; на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не могли бути відомі ні заявникові, ні суду; істотність цих обставин для розгляду справи (тобто коли врахування цих обставин судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Під нововиявленою обставиною мається на увазі фактична обставина, яка має істотне значення і яка об`єктивно існувала на час розгляду справи, але не була і не могла бути відома усім особам, які брали участь у справі, та суду. Нова обставина, що з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справ.

Отже, нововиявлені обставини - це юридичні факти (фактичні обставини) справи, які мають істотне значення для вирішення справи по суті, існували в період первинного провадження і ухвалення судового акта, але не були і не могли бути відомі ні сторонам, ні третім особам, їхнім представникам, іншим учасникам адміністративного процесу, ні суду, за умови виконання ними всіх вимог закону для об`єктивного повного і всебічного розгляду справи та ухвалення законного й обґрунтованого судового рішення.

Згідно ч. 4 ст. 361 КАС України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Тобто не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення. Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, апеляційній скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Наведений висновок щодо застосування положень п. 1 ч. 2 ст. 361 КАС України викладений у постанові Верховного Суду від 19.03.2019 року у справі № 204/153/16-а.

Також колегія суддів при розгляді даної справи враховує практику Європейського Суду з прав людини, наведену в рішенні у справі «Правєдная проти Росії» від 18.11.2004 року, згідно якої одним із аспектів принципу верховенства права є принцип правової певності, який, окрім іншого, передбачає, що, якщо суд ухвалив остаточне рішення по суті спору, таке рішення не може бути піддане сумніву (справа Брумареску проти Румунії, постанова від 28.10.1999 року). Цей принцип встановлює, що жодна сторона не вправі ставити питання про перегляд остаточного судового рішення, яке набрало законної сили, лише задля нового судового розгляду і нового рішення по суті. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин.

Тобто, процедура скасування судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні, а також те, що цей доказ є вирішальним.

Як було зазначено вище, в якості нововиявлених обставин Суворовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Одесі посилається на те, що 20.11.2018 року на адресу управління надійшов лист від ПрАТ «ОДЕССІЛЬМАШ» з зазначенням того, що ОСОБА_1 був звільнений 10.05.1990 року та після цього не перебував з підприємством у трудових відносинах та й відповідно нарахування заробітної плати у період з 1991 року по 2009 року не проводилось. У листі ПрАТ «ОДЕССІЛЬМАШ» зазначено, що викладені обставини - підтверджуються рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17.09.2018 року по справі № 2-730/07 за позовом ОСОБА_1 до ВАТ «Одессільмаш» та листом Департаменту архівної справи та діловодства від 06.11.2018 року.

Зазначені обставини, на які посилається заявник та, як вірно зазначив суд першої інстанції, є нововиявленими у розумінні вимог статті 361 КАС України з огляду на таке.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, у 2006 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Київського районного суду м. Одеси з позовом про стягнення заборгованості з заробітної плати за період з 10 травня 1990 року по 2006 року стверджуючи, що він у 1991 року був поновлений на роботі, і є працівником підприємства якому не виплачують заробітну плату. Під час розгляду та вирішення справи № 2-730/07, було встановлено той факт, що ОСОБА_1 був звільнений з ПрАТ «ОДЕССІЛЬМАШ» з 10.05.1990 року та про те, що після цього ОСОБА_1 не перебував з підприємством у трудових відносинах, нарахування заробітної плати у період, з 1991р. по 2009 роки, йому не проводилось.

Крім цього, відповідно до листа від 20.11.2018 року ПрАТ «ОДЕССІЛЬМАШ» повідомлено, що ОСОБА_1 був звільнений 10.05.1990 року та після цього не перебував з підприємством у трудових відносинах та й відповідно нарахування заробітної плати у період з 1991 року по 2009 року не проводилось.

Так, відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу на ОСОБА_1 , завод ім. Жовтневої революції в/о «Одесгрунтомаш» (правонаступник ПрАТ «ОДЕССІЛЬМАШ» в період з 1999 по 2009 роки, не сплачував страхові внески за найманого працівника ОСОБА_1 .

Також в якості доказів досліджені трудові книжки ОСОБА_1 , копії яких залучені до матеріалів справи та індивідуальні відомості про застраховану особу Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, з якої вбачається, що ОСОБА_1 перебував у 2003 році на обліку в Центрі зайнятості Суворовського району м. Одеси.

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_5 пояснив, що йому відомо, що ОСОБА_1 10.05.1990 року наказом № 325-ок був звільнений з підприємства ПрАТ «ОДЕССІЛЬМАШ». Даний наказ ОСОБА_1 не оскаржувався. Крім цього, свідок пояснив, що наказом № 657-ок від 20.09.1989 року ОСОБА_1 був звільнений з підприємства, а потім за рішенням суду був поновлений на роботі, про що був зроблений відповідний запис. В подальшому із за того, що було змінено формулювання запису у трудовій книжці про відновлення на роботі.

Оцінюючи вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що обставини під час розгляду даної заяви є нововиявленими, оскільки не були та не могли бути відомі та не встановлені судом під час розгляду справи №523/13001/15-а, а також не були і не могли бути відомі відповідачу на час розгляду даної справи.

Щодо дотримання управлінням строку звернення з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими, колегія суддів зазначає.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 363 КАС України закріплено, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної п. 1 ч. 2 ст. 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або мала була дізнатися про існування таких обставин, є підстави вважати, що заявником пропущено строк подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

При цьому, у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявник вказує на виникнення істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як вбачається, про існування істотних для справи обставини відповідачу стало відомо з листа ПрАТ «ОДЕССІЛЬМАШ» від 20.11.2018 року виданого за вихідним № 72-447 який надійшов на адресу відповідача 20.11.2018 року за вхідним № 770.

Заяву про перегляд судового рішення подано до Суворовського районного суду м. Одеси 19.12.2018 року, тобто у строки визначені п .1 ч. 1 ст. 363 КАС України.

Враховуючи приписи п. 1 ч. 1 ст. 363 КАС України, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що заявником дотримано строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 05 липня 2019 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Кравченко К.В. Вербицька Н. В.