Справа № 620/1709/19
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/1709/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Непочатих В.О., Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Беспалова О.О., Лічевецького І.О.,

при секретарі Горяіновій Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні без участі сторін апеляційну скаргу Північного офісу Держаудитслужби на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року в справі за адміністративним позовом Північного офісу Держаудитслужби до Комунального закладу Остерської міської ради «Остерська міська лікарнія» про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Північний офіс Держаудитслужби (далі - Позивач) звернувся до суду із адміністративним позовом до Комунального закладу Остерської міської ради «Остерська міська лікарня» (далі - Відповідач) у якому просив зобов`язати відповідача виконати вимогу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області від10.01.2019 року № 26-25-15-14/179 щодо усунення виявлених ревізією порушень в установленому законодавством порядку.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а оскаржуване рішення скасувати, виходячи з наступного.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області проведено планову ревізію фінансово-господарської діяльності Комунального закладу Остерської міської ради «Остерської міської лікарні» за період з 01.12.2015 року по 30.09.2018 року.

За результатами проведеної ревізії Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області складено акт ревізії від 22.12.2018 року № 15-31/11 (далі по тексту - акт ревізії).

З огляду на встановлення за результатами здійсненого контрольного заходу ряду порушень та недоліків, відповідачем направлено позивачу вимогу від 10.01.2019 року № 26-25-15-14/179 про усунення виявлених ревізією порушень законодавства (далі по тексту - вимога).

Так, під час ревізії, контролюючим органом встановлено наступні порушення Комунального закладу Остерської міської ради «Остерської міської лікарні» законодавства, які не були усунуті під час ревізії:

1. В порушення вимог пп.2.2.5 п.2.2 розділу 2 Умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення, затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики і та Міністерства охорони здоров`я України від 05.10.2005 № 308/519 (далі по тексту - Умови оплати праці) розмір посадового окладу лікаря-стоматолога впродовж червня - вересня 2018 року визначено за тарифним розрядом І кваліфікаційної категорії, без відповідного підтвердження наявної категорії, внаслідок чого зайво нараховано та виплачено заробітну плату в сумі 1585,06 грн.

2. В порушення вимог п.4.5.3 п.4.4 розділу 4 Умов оплати праці встановлено факти нарахування та вплати заробітної плати водію з урахуванням надбавки за класність до тарифної ставки за дні перебування автотранспорту Лікарні на ремонті, при тому, що така надбавка нараховується за фактично відпрацьований водієм час, внаслідок чого зайво нараховано та сплачено заробітної плати в сумі 1699,73 грн.

3. В порушення п.1.6 розділу 1 Умов оплати праці, п.16 Наказу Лікарні від 2018 №1-ко. окремим працівникам впродовж січня-вересня 2018 року безпідставно нараховано та сплачено надбавки стимулюючого характеру, що призвело до зайвого нарахування та виплати заробітної плати на суму 42437,82 грн.

4. В порушення абзацу 3 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів «Питання оплати праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» від 11.05.2011 № 524, п.4.13. Колективного договору внаслідок надання матеріальної допомоги на оздоровлення без відсутності наказу про надання основної щорічної та без факту перебування працівника у щорічній основній відпустці, зайво нараховано та виплачено заробітної плати в сумі 7007,00 гривень.

6. В порушення п.1 частини другої ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-УІ на зайво нараховані суми заробітної плати, безпідставно нараховано єдиного соціального внеску на загальну суму 11652,49 грн.

7. В порушення ч.3. ст.57, п. 21 ч.1 ст. 69 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VІ, абз. 1 ст.10 Закону України «Про Державний бюджет на 2018 рік» від 07.12.2017 №2246-VІІІ, ч.1.ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-ХІV внаслідок неперерахування в дохід місцевого бюджету сум відшкодованих в поточному періоді витрат по комунальним послугам, наданих у минулих бюджетних періодах загальним фондом місцевого бюджету недоотримано коштів в сумі 17873,11 грн.

8. В порушення вимог п.1.2 розділу 1 Норм витрат палива, мастильних матеріалів на автомобільному транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 10.02.1998 № 43 безпідставно списано пальне на роботу автотранспорту на суму 5248,23 гривень.

9. В порушення ч.1,2 ст.19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-ХІІ від 10.04.1992, п.7.1. Методики розрахунку та порядком використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міста Козелецького району затвердженої рішенням 4 сесії Козелецької районної ради 6 скликання (далі Методика Козелецької районної ради та п.7.1 Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна Остерської територіальної громади, затвердженої рішенням Остерської міської ради 21 сесії 6 скликання (далі Методика Остерської територіальної громади), внаслідок заниження орендної ставки під час передачі в оренду майна, а також фактичного завищення орендованих площ, Лікарнею недоотримано доходів від надання в оренду майна в сумі 90767,35 грн.

10. В порушення вимог п.14.1. Методики Козелецької районної ради (в період з 01.12.2015 по 31.03.2017) та п.14.1 Методики Остерської територіальної громади (в період з 01.04.2017 по 30.09.2018) ст. 193 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №436-ІV, ст. 526 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 № 435- ІV внаслідок покриття за рахунок бюджетних коштів витрат спожитих комунальних послуг сторонніми юридичними особами, Лікарнею понесено зайвих витрат бюджетних коштів в сумі 474753,37 гривні.

11. В порушення вимог п. 2.5 розділу II Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого Наказом Міністерства зони здоров`я України від 21.05.2007 № 246 внаслідок безоплатного надання медичних послуг підприємства, установам, організаціям з передрейсового огляду водіїв Лікарнею недоотримано доходів від надання платних послуг в сумі 690,00 грн.

12. В порушення п.19, п.22, п.23 п.28, п.29 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228, ч.4 ст.48, ч.9 ст.51 Бюджетного кодексу України від 08.07.2010 № 2456-VІ внаслідок проведення за рахунок коштів загального фонду видатків, пов`язаних з наданням платних послуг з передрейсового медичного огляду водіїв, які мають здійснюватись із спеціального фонду, зайві витрати загального фонду склали в сумі 12786,51 гривень.

13. В порушення пункту 6.4.3 Правил визначення вартості будівництва ДСТУ Б Д.1.1-1:2013), затверджених наказом Мінрегіону України від 05.07.2013 № 293, та п.6.2.2 Настанови щодо визначення прямих витрат у вартості будівництва (ДСТУ-Н Б Д.1.1-2:2013), затвердженої наказом Мінрегіону України від 27.08.2013 № 405 внаслідок зайвого врахування в актах ф.№КБ-2в «Капітальний ремонт Остерської районної лікарні в м. Остер по вул. Одинця, 32 Козелецького району Чернігівської області» фізичних обсягів робіт було завищено вартість виконаних ремонтно-будівельних робіт на загальну суму 5282,00 гривень.

Тобто, у вказаній вимозі, відповідачем визначено суми збитків, внаслідок порушення умов оплати праці працівників, не перерахування витрат по комунальним послугам, безпідставного списання пального, порушення вимог від надання майна в оренду, та вимагається усунути виявленні порушення законодавства.

З огляду на те, що відповідачем вимога позивача залишається не виконаною, Північний офіс Держаудитслужби звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, послався на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 13.11.2018 року, згідно якої вимога органу державного фінансового контролю про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, є обов`язковою до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки, оскільки такі збитки стягуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» (далі - Закон) здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Президентом України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю.

Приписами частини другої статті 2 Закону державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Так, Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 (далі - Положення № 43) визначено, що Держаудитслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Згідно пункту 7 Положення № 43 Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Підпунктами 16, 20, 23 пункту 6 Положення № 43 передбачено, що Держаудитслужба має право в установленому порядку, зокрема: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства; порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства; у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку.

Згідно підпункту 9 пункту 4 Положення № 43 Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Відповідно до пунктів 7, 10, 13 статті 10 Закону органу державного фінансового контролю надається право пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються (частина друга статті 15 Закону).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно з методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутись до суду в інтересах держави, якщо підконтрольним об`єктом не забезпечено виконання вимог до усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Так, предметом розгляду даної справи є виконання вимоги Управління Північного офісу Держаудитслужби в Чернігівській області від10.01.2019 року № 26-25-15-14/179.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 19.11.2019 року, у скаржника витребувано належним чином засвідчений перелік невиконаних Комунальним закладом Остерської міської ради «Остерська міська лікарнія» пунктів вимоги № 26-25-15-14/179 від 10.01.2019 року.

04.12.2019 року (вх.44163) Північним офісом Держаудитслужби в Чернігівській області надано суду апеляційної інстанції перелік невиконаних Комунальним закладом Остерської міської ради «Остерська міська лікарнія» пунктів оскаржуваної вимоги.

Так, станом на 02.12.2019 року вказані пункти вимоги не виконані у наступному обсязі:

- п. 1 Вимоги залишається невідшкодованим у розмірі 324,89 гривень. Відшкодування відповідачем 860,16 грн. підтверджується платіжними дорученнями від 15.04.2019 №133 на суму 400,00 грн., від 05.06.2019 №233 на суму 300,00 грн., від 08.07.2019 №291 на суму 160,17 грн., які було додано відповідачем до відзиву на позов від 15.07.2019 № 202. Утримані відповідно до довідки бухгалтера від 15.07.2019 №203 податок з доходів фізичних осіб у розмірі 285,31 грн., профспілкові внески у розмірі 15,85 грн. та військовий збір у розмірі 23,78 грн. не приймаються позивачем як належне виконання вимоги, оскільки вказані відрахування з відшкодовуваної суми не передбачені чинним законодавством України, а тому здійснені Відповідачем помилково.

- п. 2 Вимоги залишається невідшкодованим у повному обсязі в розмірі 1699,73 гривень.

- п. 6 Вимоги залишається невідшкодованим у повному обсязі в розмірі 11652,49 грн.

- п. 7 Вимоги залишається невідшкодованим у повному обсязі в розмірі 17873,11 грн.

- п. 9 Вимоги залишається невиконаним у розмірі 87167,35 гривень. Відшкодовані 3600,00 грн. відповідно до виписки по рахунку відповідача, яка була додана до позовної заяви, враховано при поданні адміністративного позову шляхом зменшення розміру невідшкодованої суми порушення.

- п. 10 Вимоги залишається невідшкодованим у розмірі 462904,16 гривень. Відшкодування у розмірі 3900,00 грн. відповідно до платіжних доручень, які додані до позовної заяви, враховано при поданні адміністративного позову шляхом зменшення розміру невідшкодованої суми порушення. Також, відповідачем до відзиву на позовну заяву від 15.10.2019 №273 додано платіжне доручення від 29.08.2019 №332 на суму 7949,21 гривень.

- п. 11 Вимоги залишається невідшкодованим у повному обсязі у розмірі 690,00 гривень.

- п. 12 залишається невідшкодованим у повному обсязі у розмірі 12786,51 гривень.

Інших доказів виконання оскаржуваної вимоги щодо усунення виявлених ревізією порушень в установленому законодавством порядку відповідачем не надано, ані суду апеляційної інстанції, ані позивачу.

Відповідно до частини другої ст. 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Враховуючи те, що відповідачем станом на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції не виконано пункти 1, 2, 6, 7, 9, 10, 11, 12 вимоги від 10.01.2019 року № 26-25-15-14/179 в частині усунення допущених порушень законодавства, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення адміністративного позову в цій частині позовних вимог.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки вказаним обставинам, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушення норм матеріального та процесуального права.

У зв`язку з цим, колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нову постанову, якою частково задовольнити адміністративний позов.

Керуючись ст.ст. 242, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Північного офісу Держаудитслужби - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2019 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою адміністративний позов Північного офісу Держаудитслужби до Комунального закладу Остерської міської ради «Остерська міська лікарнія» про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати Остерську міську раду «Остерська міська лікарнія» виконати пункти 1, 2, 6, 7, 9, 10, 11, 12 вимоги від 10.01.2019 року № 26-25-15-14/179 в частині усунення допущених порушень законодавства.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: О.О. Беспалов

І.О. Лічевецький