Справа № 460/3051/19
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

18 грудня 2019 року м. Рівне №460/3051/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербакова В.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:
До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не призначення позивачу з 04 вересня 2019 року пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

зобов`язати відповідача призначити позивачу з 04 вересня 2019 року пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та у період з 11.05.1986 по 01.06.2018 в складі військової частини № 28684 приймав участь в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. З огляду на вказане, у вересні 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку. Проте, відповідач відмовив позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах, мотивуючи це тим, що доданими до заяви документами не підтверджується факт участі позивача в роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС безпосередньо у зоні відчуження. Позивач, не погоджується з таким рішенням відповідача та вважає його протиправним, оскільки його безпосередня участь в роботах пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в повній мірі підтверджується наданим до заяви документами. За наведених обставин, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 04.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на адміністративний позов, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень зазначив, що додані позивачем до заяви про призначення пенсії документи не містили відомостей стосовно населених пунктів чи об`єктів де останнім проводилися роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. Крім того, відповідач вказує, що позивачем не подавалася заява встановленого зразка для призначення пенсії. З огляду на вказане, відповідачем було прийняте спірне рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу на пільгових умовах. За наведених обставин, відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 2), що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською обласною державною адміністрацією 11.06.2019.

12 лютого 2019 року позивачу виповнилося 51 рік.

04 вересня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Вказане не заперечується учасниками справи.

Листом від 16 вересня 2019 року за №497/02.18 відповідач повідомив позивачу про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах. Своє рішення відповідач мотивував тим, що у наданих позивачем документах не зазначені період роботи, населений пункт чи об`єкт, де ним виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у зв`язку з чим призначити останньому пенсію на умовах статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не має можливості.

Не погоджуючись з таким рішенням та вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій встановлені Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058), який набрав чинності 1 січня 2004 року.

Відповідно до частини першої статті Закону № 1058, законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058 передбачено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

При цьому, пунктом 13 розділу XV Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1058 передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та цього Закону призначається одна пенсія за її вибором.

Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28 лютого 1991 року № 796-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон №796) визначені основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Статтею 49 Закону №796 визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді: а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону № 1058.

Так, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років.

При цьому, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Відповідно до абзацу першого частини першої статті 55 Закону № 796, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Так, пунктом 1 частини першої статті 55 Закону № 796 передбачено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів або з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, пенсійний вік зменшується на 10 років, а учасникам, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів, - на 8 років.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 22-1, при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Отже, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми № 122, а навпаки такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.

В силу приписів пункту третього статті 65 Закону № 796 документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи.

Такі документи, як довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, відповідно до статті 15 Закону № 796 є лише підставою для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Із аналізу наведених вище правових норм слідує, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Судом встановлено, що позивач в період з 11.05.1986 по 01.06.1988 в складі військової частини № 28684 виконував роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується архівною довідкою Федеральної служби охорони Російської Федерації від 28.09.2017

Також, рішенням Рокитнівського районного суду Рівненської області від 06.03.2019 у справі №571/1463/18 встановлено юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель смт. Рокитне Рівненської області, в ході проходження дійсної військової служби у в/ч № 28684 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в період з 05 вересня 1986 року по 25 вересня 1986 року в м.Чорнобиль Київської області, з 30 вересня 1986 року по 09 жовтня 1986 року та з 30 грудня 1986 року по 14 січня 1987 року - в смт.Іванків Київської області.

Рішення Рокитнівського районного суду Рівненської області від 06.03.2019 у справі №571/1463/18 набрало законної сили 08.04.2019 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/80352376), а тому відповідно до Конституції України є обов`язковим до виконання.

Більше того, суд зауважує, що статтею 14 Закону № 796 для встановлення пільг і компенсацій визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Так, згідно з пунктом частини першої вказаної статті Закону № 796, до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 2 належать особи, які працювали у зоні відчуження:

- з моменту аварії до 1 липня 1986 року - незалежно від кількості робочих днів;

- з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів;

- у 1987 році - не менше 14 календарних днів, а також потерпілі від Чорнобильської катастрофи.

Позивачу видане посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, в якому вказано, що він відноситься до 2 категорії, а тому, з урахуванням приписів пункту третього частини першої статті 14 Закону № 796, даний документ, з урахуванням архівної довідки та судового рішення, є підтвердженням того, що позивач перебував у зоні відчуження не менше 5 календарних днів у період з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується необхідне перебування позивача в зоні відчуження під час участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що дає право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 10 років.

Аналогічні правові позиції щодо застосування вказаних вище норм права висловлені Верховним Судом в постановах від 10.07.2019 у справі №577/4716/16-а (адміністративне провадження № К/9901/32100/18) та від 08.08.2019 у справі №533/95/17 (адміністративне провадження № К/9901/33604/18).

Таким чином, в ході судового розгляду справи судом встановлена наявність у позивача права на зниження загального пенсійного віку на 10 років, у зв`язку з чим бездіяльність відповідача щодо призначення останньому пенсії на пільгових умовах з мотивів відсутності у нього такого права суперечить вимогам частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), а тому підлягає визнанню протиправною.

Також, суд звертає увагу на те, що позивач просить суд зобов`язати відповідача призначити йому пенсію з 04 вересня 2019 року, що цілком з узгоджується з приписами статті 45 Закону № 1058, згідно з якими пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, а саме: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Суд не бере до уваги покликання відповідача на те, що позивачем не подавалася заява встановленого зразка для призначення пенсії, оскільки з листа від 16.09.2019 №497/02.18 встановлено, що відповідачем розглянуто звернення щодо призначення пенсії із зниженням пенсійного віку, вказаний лист не містить жодних покликань на те, що позивач звернувся про призначення пенсії у невстановлений порядок.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого ним рішення. Натомість обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду та вказують на неправомірність поведінки відповідача в спірних правовідносинах.

Підсумовуючи вищенаведене в його сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовної заяви в повному обсязі.

Підстави для вирішення судом у відповідності до статті 139 КАС України питання про розподіл між сторонами судових витрат відсутні, оскільки згідно з пунктом 10 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, а доказів понесення інших судових витрат учасниками справи суду не надано.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (33028, м. Рівне, вул. Короленка, 7; ) - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не призначення ОСОБА_1 з 04 вересня 2019 року пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 з 04 вересня 2019 року пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 18 грудня 2019 року.

Суддя Щербаков В.В.