Справа № 760/33347/18
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/477/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарі Омелько Г.Т.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до рядового роти № 3 батальйону № 2 полку № 2 Управління патрульної поліції міста Києва Шестакова Б.А. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд з зазначеним адміністративним позовом до відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що 07.12.2018 рядовим роти №3 батальйону №2 полку №2 Управління патрульної поліції міста Києва Шестаковим Б.А. було винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

У своєму позові позивач посилалася на те, що 07.12.2018 08:55 год. вона припаркувала свій автомобіль Chery Tiggo д.н.з. НОМЕР_1 в дозволенному місці, за адресою м. Київ, Боричав узвіз, 16, поруч з місцем роботи, закрила автомобіль та пішла до входу Держаудитслужби. Позивачку наздогнав поліцейський та повідомив, що будуть офіційні заходи і автомобіль треба прибрати, позивач пояснила, що через несправність автомобіля потрібно кілька хвилин зачекати, щоб він охолов, а також потрібно повідомити керівництво про своєчасне прибуття на роботу та отримати дозвіл у відповідальної особи Держаудитслужби про припаркування автомобілю на території Держаудитслужби. На пояснення ОСОБА_1 поліцейський ОСОБА_2 став нецензурно звертатися до позивачки з погрозами тягнучи за руку в бік автомобіля. На прохання позивача надати можливість перепаркувати автомобіль, лейтенант ОСОБА_2 посадив її до поліцейського автомобіля та надів на неї кайданки. Позивач зазначила, що в поліцейському автомобілі її тримали до приїзду евакуатора, який викликали поліцейські. Після того, як евакуатор поїхав, працівники поліції відвезли позивача до Відділення поліції № 1 Подільського УП ГУНП, де склали на неї протокол про адміністративне затримання за ст. 261 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173 КУпАП та оскаржувану постанову.

Позивач зазначила, що рядовим Шестаковим Б.А. не було здійснено жодних дій, які б свідчили про правомірність його дій та рішень, не було роз`яснено позивачу її права, передбачені законодавством, а також поліцейський не просив пред`явити посвідчення водія для перевірки, а лише просив перепаркувати автомобіль.

Таким чином, позивач вважає постанову незаконною та необґрунтованою, такою, що суперечить нормам діючого законодавства та порушує її права.

Позивач вважає, що її притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП є недоведеним, постанова не відповідає вимогам КУпАП щодо змісту, а її складання було вчинене з порушенням норм закону.

Просить суд ухвалити рішення, яким скасувати постанову НК № 746102 від 07.12.2018 про накладення адміністративного стягнення пол. Справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену відносно ОСОБА_1 рядовим роти №3 батальйону №2 полку №2 Управління патрульної поліції міста Києва Шестаковим Б.А., а справу закрити.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26.12.2018 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідач рядовий роти №3 батальйону №2 полку №2 Управління патрульної поліції міста Києва Шестаков Б.А., відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.

04.03.2019 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, підписаний представником Департаменту патрульної поліції Габро Р.О. До відзиву додана довіреність на ім`я Габро Р.О., з якої вбачається, що він є представником лише Департаменту патрульної поліції, а не відповідача у справі - суб`єкта владних повноважень рядового роти № 3 батальйону № 2 полку № 2 Управління патрульної поліції міста Києва Шестакова Б.А. Оскільки вказаний відзив на позовну заяву надійшов від представника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, який не є відповідачем по справі, він не приймається судом до уваги.

22.03.2019 від ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій позивач заперечувала проти доводів, наведених у відзив та стверджувала, що відповідачем не підтверджено доказами порушення нею Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 КАС України у справах, визначених статтями 263-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 07.12.2018 щодо ОСОБА_1 винесено постанову про притягнення її до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень, за керування транспортним засобом не маючи при собі посвідчення водія категорії «В» (не пред`явив для перевірки), чим порушено п. 2.1а Правил дорожнього руху.

Позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржила винесену постанову до суду в порядку адміністративного судочинства.

Зазначає, що Правил дорожнього руху вона не порушувала.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не надано до суду будь-яких доказів правомірності рішення про притягненню позивача до адміністративної відповідальності.

Вбачається, що суду не надано належних доказів фіксації факту порушення позивачем правил дорожнього руху 07 грудня 2018 року.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 537/2088/17, де вказано, що правомірність постанови має ґрунтуватися на тому, що факт правопорушення є доведеним і при її ухваленні процедура була дотримана. При цьому, також зазначено, що сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

Таким чином, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП не відповідає вимогам КУпАП, а тому є незаконною і підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачами не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо винесення адміністративного постанови, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 122, 256, 261, 268, 276, 288, 289, 293 КпАП України, Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 Про Правила дорожнього руху, статтями 9, 21, 72-78, 90, 121, 123, 139, 205, 241-246, 250, 251, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до рядового роти № 3 батальйону № 2 полку № 2 Управління патрульної поліції міста Києва Шестакова Б.А. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову серія НК № 746102 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07 грудня 2018 року, винесену рядовим роти № 3 батальйону № 2 полку № 2 Управління патрульної поліції міста Києва Шестаковим Б.А., про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: