Справа № 300/2459/19
Суддя: Главач І.А.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про відмову у забезпеченні позову
"17" грудня 2019 р. Справа № 300/2459/19
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Главач І.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про забезпечення позову Департаменту будівництва житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації до Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, -
В С Т А Н О В И В:
Департамент будівництва житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації 16.12.2019 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення.
Одночасно з позовною заявою 16.12.2019 позивач подав заяву від 13.12.2019 №2810/01-07 про забезпечення позову в порядку статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом зупинення заборони Головному управлінню Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області зупинення операцій з бюджетними асигнуваннями та коштами за всіма рахунками, кодами класифікації видатків бюджету до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за даним позовом.
Заява про забезпечення позову мотивована тим, що позивач позбавлений можливості вільно розпоряджатися грошовими коштами на відповідних рахунках та здійснювати необхідні платежі, що призводить до порушення інтересів інших осіб та соціальної напруги. Позивач зазначив, що заборона зупинення операцій з бюджетними асигнуваннями та коштами за всіма рахунками, кодами класифікації видатків бюджету до набрання законної сили рішенням суду по справі буде співрозмірним тобто таким, що передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони здійснювати певні дії, заходом забезпечення позову.
Приймаючи рішення про забезпечення позову, суд оцінює наявність обставин, що зумовлює винесення відповідної ухвали, з урахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи.
Відповідно до частини 1 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 2 цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Тобто, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.
Згідно із частиною 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Таким чином, статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
В розумінні наведеної норми закону, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має надати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наступних критеріїв: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушення у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є у часниками даного судового процесу.
Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що суд може забезпечити позов лише за наявності двох обов`язкових умов: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі та якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.
В той же час, позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Також суд звертає увагу, що протиправність дій Головного управління Державної казначейської служби щодо не проведення платежів за платіжними дорученнями за всіма рахунками, кодами класифікації видатків бюджету є предметом розгляду даної справи та в даному випадку не може слугувати підставою для забезпечення позову.
З огляду на вказане, суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави, з якими процесуальний закон пов`язує можливість вжиття судом заходів забезпечення позову шляхом зупинення заборони Головному управлінню Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області зупинення операцій з бюджетними асигнуваннями та коштами за всіма рахунками, кодами класифікації видатків бюджету до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за даним позовом.
Таким чином, в задоволенні заяви позивача про забезпечення адміністративного позову належить відмовити.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 150, 151, 152, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ,-
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви Департаменту будівництва житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації про забезпечення позову шляхом зупинення заборони Головному управлінню Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області зупинення операцій з бюджетними асигнуваннями та коштами за всіма рахунками, кодами класифікації видатків бюджету до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі за даним позовом - відмовити.
Ухвала може бути оскарженою в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені частиною 2 статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Главач І.А.