Справа № 640/20048/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Беспалова О. О.,

суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б.,

за участю секретаря: Присяжної Д. В.

представника позивача Картавої Я. О., представника відповідача Легенького М. А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління ДФС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: не зазначена) у справі за позовом Головного управління ДФС у місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 25000, 00 гривень, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДФС у місті Києві звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості з транспортного податку за 2016 рік в розмірі 25000, 00 гривень.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2019 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити, вважаючи, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що пунктом 45.1 ст.45 Податкового кодексу України визначено, що платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків в контролюючих органах.

Апелянт зауважує, що у разі, якщо ОСОБА_1 змінила місце реєстрації, то відповідно до вимог п. 70.7 ст. 70 Податкового кодексу України фізична особа - платник податків зобов`язана подати контролюючому органу відомості про зміну даних, які вносяться до Державного реєстру фізичних осіб (прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання, місце народження, дату народження, протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, що визначені у Положенні про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платника податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 вересня 2017 року № 822 (далі - Положення).

Апелянт зазначає, що за змістом вказаного Положення у відповідача було три дні на повідомлення податкового органу про зміну податкової адреси, однак, позивач такого повідомлення не отримував, з огляду на що вважає податкову вимогу врученою належним чином.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю - доповідача, осіб, що з`явились, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві № 22641-13 від 22.06.2016 р. ОСОБА_1 нараховано транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік у сумі 25000, 00 грн згідно з пп. 53.3.3 п. 54.3 ст. 54 ПК України та відповідно до пп. 267.6.2 п. 267.6 ст. 267 ПК України.

Податкове повідомлення-рішення було надіслано відповідачу за адресою АДРЕСА_1 , проте поштова кореспонденція повернулася не врученою та з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання» (а. с. 10).

Зазначена адреса відповідає адресі відповідача, вказаній у договорі купівлі - продажу автомобіля, що є об`єктом оподаткування, № ST-0000602 від 11.10.2012 р. за відомостями паспортних даних (а. с. 61).

18.12.2017 р. Головним управління ДФС у м. Києві було виставлено відповідачу податкову вимогу форми «Ф» № 99664-17 від 09.11.2017 р. на суму 25000, 00 грн, яка була надіслана відповідачу адресою: АДРЕСА_2 , проте поштова кореспонденція повернулася не врученою та з відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання» (а. с. 12 - 13).

На судовий запит суду першої інстанції відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в м. Києві надано інформацію про реєстрацію ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 з 19.09.2013 року.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про неналежність вручення відповідачу податкової вимоги.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно пункту 42.2 статті 42 ПК України передбачають, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

У відповідності до п. 45.1 ст. 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Як свідчать матеріали справи, у період до 19.09.2013 р. відповідач двічі змінювала свою податкову адресу.

Між тим, за положеннями п. 70.7 ст. 70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно п. п. 70.2.4 п. 70.2 ст. 70 ПК України до облікової картки фізичної особи - платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься така інформація про місце проживання, а для іноземних громадян - також громадянство.

Таким чином, з огляду на викладене та положення пункту 42.2 статті 42 ПК України, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем направлялися відомості на вірні податкові адреси відповідача, який, між тим недобросовісно ставився до обов`язку повідомляти податковий орган про зміну податкової адреси.

В той же час, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 12.12.2019 р. було встановлено, що відповідачем подано позов про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення та відкрито провадження у справі.

Позивач вказаної обставини не заперечив.

У відповідності до абз. 4 п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З огляду на це, станом на 12.12.2019 р. податкове зобов`язання залишається неузгодженим, що виключає можливість задоволення позовних вимог, навіть за умови недобросовісності відповідача в частині повідомлення податкового органу про зміну податкової адреси.

Відтак доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і апеляційним судом відхиляються за необґрунтованістю.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у місті Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2019 року у справі за позовом Головного управління ДФС у місті Києві до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в розмірі 25000, 00 гривень залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 12.12.2019 р.)