Справа № 560/2354/19
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2354/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Польовий О.Л.

Суддя-доповідач - Мацький Є.М.

17 грудня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Мацького Є.М.

суддів: Сапальової Т.В. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 року (рішення прийнято у м. Хмельницькому, дату складання повного тексту рішення та час його прийняття не зазначено) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.08.2018 по 31.10.2018;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області виплатити пенсію ОСОБА_1 за період з 01.08.2018 по 31.10.2018, із здійсненням компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати";

- допустити негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць відповідно до п.1 ч.1 ст. 371 КАС України;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подати у місячний строк звіт про виконання судового рішення відповідно до ч.1 ст. 382 КАС України.

2. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області як одержувач пенсії за віком та внутрішньо переміщена особа. Вказав, що за період з 01.08.2018 по 31.10.2018 йому не виплачено пенсію. Відповідач в листі від 01.03.2019 №559/Л-12 зазначив, що пенсія за період з 01.08.2018 по 31.10.2018 облікована в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та буде виплачена після прийняття Кабінетом Міністрів України окремого порядку. Позивач вважає невиплату йому пенсії за вищевказаний період протиправною та такою, що порушує його конституційні права.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

3. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 року позов задоволено частково.

4. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 за період з 01.08.2018 по 31.10.2018.

5. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити виплату ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 01.08.2018 по 31.10.2018 з врахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

6. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ДОВОДІВ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

7. Скаржник, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

8. Скаржник зазначив, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що згідно ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» у разі неповідомлення внутрішньо переміщеною особою про її повернення до покинутого місця постійного проживання, рішення про скасування дії довідки приймається на підставі інформації про тривалу відсутність (понад 60 днів) особи за місцем проживання, яка дає обґрунтовані підстави вважати, що внутрішньо переміщена особа повернулася до покинутого місця постійного проживання. За даними інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон позивач понад 60 днів перебув на непідконтрольній території України (дата виїзду - 18.06.2018 року, станом на 22.08.2018 відсутня інформація про «в`їзд»).

ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

9. Судом встановлено, що ОСОБА_1 отримує пенсію за віком як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № від 17.11.2014.

10. 13.02.2019 представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо виплати пенсії позивачу з 01.08.2018.

11. На своє звернення отримав лист від 01.03.2019 №559/Л-12, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача про те, що пенсія за період з 01.08.2018 по 31.10.2018 в сумі 9426,36 грн. облікована в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та буде виплачена після прийняття Кабінетом Міністрів України окремого порядку.

12. З таким рішенням відповідача позивач не погодився, тому звернувся до суду за захистом своїх прав, свобод та законних інтересів з цим позовом.

ІІІ. ДОВОДИ СТОРІН

13. Позивач вважає невиплату йому пенсії за вищевказаний період протиправною та такою, що порушує його конституційні права.

14. Скаржник вважає, що управлінням правомірно припинено виплату пенсії позивачу за даними інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон. Пояснив, що управлінням відновлено виплату пенсії позивача, а сума пенсія за період з 01.08.2018 по 31.10.2018 в сумі 9426,36 грн. облікована в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та буде виплачена позивачу після прийняття Кабінетом Міністрів України окремого порядку.

ІV. ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА АКТИ ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

15. Частиною першою статті 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

16. Отже, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.

17. Преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

18. Частиною 3 ст. 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначено складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

19. Відповідно до частини 1 статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

V. ОЦІНКА АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

20. Колегія суддів зазначає, що зазначений перелік підстав припинення виплати пенсії є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

21. Припиняючи нарахування та виплату позивачеві пенсії за відсутності передбачених законами України підстав, відповідач порушив право позивача на отримання пенсії. При цьому право на отримання пенсії є об`єктом захисту за ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

22. Аналогічний правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах Верховний Суд сформулював раніше, зокрема, у рішенні від 03 травня 2018 року у зразковій справі № 805/402/18 (провадження № Пз/9901/20/18).

23. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Головне управління ПФУ у Хмельницькій області, відмовляючи ОСОБА_1 у виплаті пенсії через відсутність спеціального порядку, порушило конституційне право позивача на соціальний захист.

24. Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати пенсії позивачу за період з 01.08.2018 по 31.10.2018 та зобов`язав відповідача здійснити виплату ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 01.08.2018 по 31.10.2018.

25. Що стосується вимог позивача щодо здійснення компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", то слід зазначити наступне.

26. Згідно частини 2 ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

27. Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовано Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ (надалі за текстом - Закон № 2050-ІІІ).

28. Статтями 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

29. Із наведеного вбачається, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

30. Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.

31. Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення. Отже, право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.

32. Відтак, як вбачається з вищенаведених норм законодавства, відповідач повинен самостійно нарахувати компенсацію за порушення строків виплати позивачу пенсії.

33. Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити виплату ОСОБА_1 заборгованості з пенсії за період з 01.08.2018 по 31.10.2018 з врахуванням компенсації втрати частини доходів відповідно до Закону України "Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

34. Доводи апеляційної скарги являються безпідставними та необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, правова оцінка доказів дана правильно, а відтак у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

VІ. ВИСНОВКИ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ.

35. Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

36. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

37. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

38. Зазначеним вимогам закону судове рішення відповідає.

39. Переглянувши судове рішення в межах апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення, суд першої інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які були б підставою для скасування судового рішення, а тому апеляційну скаргу відповідача слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 30 серпня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 17 грудня 2019 року.

Головуючий Мацький Є.М.

Судді Сапальова Т.В. Сушко О.О.