Справа № 810/3535/17
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 грудня 2019 року

Київ

справа №810/3535/17

адміністративне провадження №К/9901/37926/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Соколова В.М., Єресько Л.О., Загороднюка А.Г., розглянувши в попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Університету державної фіскальної служби України на постанову Київського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року (суддя Басай О.В.) та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року (судді Пилипенко О.Є., Глущенко Я.Б., Шелест С.Б.) у справі № 810/3535/17 за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області до Університету державної фіскальної служби України про застосування заходів реагування,

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог та їх обґрунтування

У жовтні 2017 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області (далі - ГУ ДСНС України у Київській області, позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Університету державної фіскальної служби України (далі - Університет ДФС, відповідач) про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель та корпусів Університету ДФС, а саме: центрального корпусу (Корпус «А») по вул. Університетській, 31; корпусу «Р» по вул. Садова, 53; будівлі Конференц-комплексу; будівлі їдальні (харчоблок); будівлі Факультету податкової міліції; приміщень котелень на газовому паливі по вул. Тургенівська, 102, Північна, 48-а, Українська, 82, Садова, 53, Університетська, 31; будівлі кафедри військової підготовки та медичного центру по вул. Північна, 48-а, в м. Ірпені та будівель господарчого відділу по вул. Північна, 48-а; будівель гуртожитків, розташованих по вул. Садова, 86-а та вул. Садова, 90; будівлі центру № 1 по вул. Садова, 86-а, розташованих в м. Ірпені Київської області, - до усунення порушень, зазначених в акті перевірки від 10 жовтня 2017 року № 84.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в ході проведення позапланової перевірки території, будівель та споруд Університету ДФС було встановлено порушення вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що, в свою чергу, є підставою для застосування заходів реагування у сфері господарської діяльності у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) будівель та корпусів Університету ДФС.

Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій

Київський окружний адміністративний суд постановою від 28 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року, позов задовольнив.

Мотиви, з яких суд першої інстанції дійшов такого висновку, ґрунтуються на тому, що порушення, виявлені під час проведення перевірки Університету ДФС, можуть призвести до займання і розповсюдження вогню та безумовно пов`язані з ризиком настання реальної загрози життю та здоров`ю людей. Указані порушення не є формальними, а стосуються виключно відсутності у відповідача необхідної системи заходів для уникнення виникнення пожежі, її гасіння та швидкого реагування у разі її виникнення.

Суд апеляційної інстанції погодився з позицією Київського окружного адміністративного суду, зазначивши, що подані Університетом ДФС докази не свідчать про повне усунення порушень, вказаних в акті перевірки від 10 жовтня 2017 року № 84. Більше того, відповідно до наданих відповідачем заперечень (у тому числі у вигляді таблиці) вбачається, що Університетом ДФС не усунуті порушення (зазначено, що їх усунення заплановано на грудень 2017 року або на 2018-2019 рр.), які не є формальними, а є такими, що створюють реальну загрозу для життя і здоров`я людей.

Короткий зміст та обґрунтування вимог касаційної скарги

На постанову Київського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року відповідач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Аргументи скаржника полягають у тому, що акт перевірки від 10 жовтня 2017 року № 84 не містить жодного посилання на те, що будь-яке із виявлених порушень є таким, що створює очевидну загрозу життю та здоров`ю людей, а з огляду на їх природу вони є такими, що не відносяться до першопричин займання та розповсюдження вогню. Судом першої інстанції не надано належної оцінки даному факту, що свідчить про неповноту судового розгляду. Таким чином, висновки суду першої інстанції стосовно того, що виявлені під час перевірки порушення можуть призвести до займання та розповсюдження вогню є виключно припущеннями, які не ґрунтуються на доказах. Крім того, позивач жодним чином не обґрунтував, чому в даному випадку не являлося доцільним застосувати положення частини другої статті 70 Кодексу цивільного захисту України щодо часткового зупинення роботи будівель та приміщень Університету ДФС. Зазначені обставини також не були взяті до уваги судом першої інстанції.

Скаржник також вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зокрема, суд розглянув справу в порядку письмового провадження, незважаючи на те, що представником Університету ДФС було подано клопотання про відкладення розгляду справи. Крім того, під час розгляду апеляційної скарги відповідача, цей суд також дійшов до необґрунтованого висновку про те, що виявлені під час перевірки порушення можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

За наведених вище мотивів відповідач вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій розглянули дану адміністративну справу з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, тому оскаржувані судові рішення підлягають скасуванню з направленням справи на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Позиція інших учасників справи

Позивач - ГУ ДСНС України у Київській області подало до суду відзив на касаційну скаргу відповідача, в якому просить відмовити в задоволенні касаційної скарги Університету ДФС, а постанову Київського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року - залишити без змін.

Рух касаційної скарги

Ухвалою від 20 березня 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: Шарапи В.М. (суддя-доповідач), Бевзенка В.М., Данилевич Н.А. відкрив касаційне провадження за скаргою Університету ДФС.

24 червня 2019 року відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, який здійснено на підставі розпорядження від 24 червня 2019 року № 810/0/78-19, у зв`язку зі зміною спеціалізації та введенням до іншої судової палати судді-доповідача Шарапи В.М. (рішення зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року № 14), визначено новий склад суду: Соколов В.М. - головуючий суддя (суддя-доповідач), Єресько Л.О., Загороднюк А.Г.

За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Установлені судами попередніх інстанцій обставини справи

04 жовтня 2017 року ГУ ДСНС України у Київській області прийнято наказ № 626, яким доручено головному інспектору Ірпінського МВ ГУ ДСНС України у Київській області підполковнику служби цивільного захисту Гордієнку Т.В. у період з 09 по 10 жовтня 2017 року провести позапланову перевірку Університету ДФС, який знаходиться за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Університетська, буд. 31, стосовно додержання та виконання вимог законодавства у сферах цивільного захисту, пожежної і техногенної безпеки.

На підставі вказаного наказу та посвідчення на проведення перевірки від 04 жовтня 2017 року № 6544, у присутності коменданта центрального корпусу - ОСОБА_1 , коменданта юридичного корпусу - ОСОБА_2 , в. о. коменданта ЦІТ - ОСОБА_3 , коменданта конференц-комплексу - ОСОБА_4 , коменданта корпусу ФПМ - ОСОБА_2 , завідувача гуртожитку (Центр №1) - ОСОБА_5 інженера з пожежної безпеки - ОСОБА_6 проведена позапланова перевірка території, будівель та споруд Університету ДФС, розташованих за адресою: Київська область, м. Ірпінь, вул. Університетська, 31, вул. Садова, 86-а, вул. Садова, 90, вул. Садова, 53, вул. Північна, 48-а .

За результатами проведеної перевірки складено акт від 10 жовтня 2017 року № 84 (далі - акт перевірки), яким виявлено 149 порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Вказаний акт перевірки разом із супровідним листом від 10 жовтня 2017 року № 979 було направлено рекомендованим листом відповідачу.

Крім того, 11 жовтня 2017 року головним інспектором Ірпінського МВ ГУ ДСНС України у Київській області підполковником служби цивільного захисту Гордієнком Т.В. складено припис № 80 про усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту.

17 листопада 2017 року на підтвердження усунення частини виявлених порушень відповідач надав: копію наказу Університету ДФС від 17 жовтня 2017 року №1409 про призначення відповідальних осіб, щодо охорони праці та пожежної безпеки; копію наказу Університету ДФС України від 01 листопада 2017 року № 1495 про внесення змін до наказу від 17 жовтня 2017 року № 1409 «Про призначення відповідальних осіб, щодо охорони праці та пожежної безпеки»; копію Інструкції про встановлення протипожежного режиму в Університеті ДФС № 35, затвердженої наказом Ректора Університету ДФС від 27 липня 2017 року № 984; копію наказу Університету ДФС від 27 липня 2017 року № 984; копію наказу Університету ДФС від 17 жовтня 2017 року № 1410 про створення добровільної пожежної дружини; копію наказу Університету ДФС від 31 жовтня 2017 року № 1491 про заборону куріння тютюнових виробів, а також електронних сигарет і кальянів у приміщеннях та на території Університету ДФС; копію наказу Університету ДФС від 25 жовтня 2017 року № 1463 про організацію підготовки і проведення комплексного об`єктивного навчання (тренування) з питань цивільного захисту; копію наказу Університету ДФС від 18 жовтня 2017 року № 1415 про затвердження основних правил пожежної безпеки у службових приміщеннях; копію договору про надання послуг від 19 жовтня 2017 року; копію переліку необхідних інструкцій з охорони праці та пожежної безпеки, затвердженого наказом проректора з адміністративно-господарської діяльності Університету ДФС від 25 липня 2017 року; копію загальнообов`язкової інструкції № 91-ПБ про заходи безпеки на території Національного університету державної податкової служби України, затвердженої в.о. ректора Національного університету ДПС України від 29 листопада 2015 року; копію плану заходів з пожежної безпеки щодо усунення недоліків на 2017- 2019 роки, затвердженого проректором з адміністративно-господарської діяльності Університету ДФС від 13 жовтня 2017 року.

Вважаючи, що зазначені порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, створюють реальну загрозу життю та здоров`я людей, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Застосування норм права, оцінка доказів та висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Верховний Суд, перевіривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, а також надаючи оцінку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, виходить з наступного.

В силу частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Згідно з статтею 1 Закону України від 05 квітня 2007 року № 877-V «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V; тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

За правилами частини першої статті 4 Закону № 877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Частиною сьомою статті 7 Закону № 877-V визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Отже, орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, у разі виявлення факту недотримання вимог пожежної безпеки, на підставі акту, складеного за результатами здійснених заходів (перевірок, тощо), має право звернутися до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд, тощо.

Відповідно до пункту 12 частини першої статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Згідно з частиною другою статті 68 Кодексу цивільного захисту України, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Положеннями частини першої статті 70 Кодексу цивільного захисту України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду (частина друга статті 70 зазначеного Кодексу).

З аналізу вищевикладених правових норм слідує, що захід реагування у вигляді повного зупинення об`єкту до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до пункту 26 статті 2 Кодексу цивільного захисту України небезпечний чинник - складова частина небезпечного явища (пожежа, вибух, викидання, загроза викидання небезпечних хімічних, радіоактивних і біологічно небезпечних речовин) або процесу, що характеризується фізичною, хімічною, біологічною чи іншою дією (впливом), перевищенням нормативних показників і створює загрозу життю та/або здоров`ю людини.

Отже, законодавець пов`язує настання реальної загрози життю та здоров`ю людей від пожежі з обставинами, які можуть призвести до займання та розповсюдження вогню.

Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

Поряд із цим, суди обґрунтовано зауважили, що чинне законодавство не обумовлює імперативно необхідність винесення припису, розпорядження чи постанови з питань пожежної безпеки як передумови звернення до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді зупинення діяльності об`єкту.

Так, судами попередніх інстанцій установлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно акта перевірки від 10 жовтня 2017 року № 84, складеного головним інспектором Ірпінського МВ ГУ ДСНС України у Київській області за результатами проведеної перевірки щодо додержання суб`єктом господарювання вимог у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки Університетом ДФС. У цьому акті зафіксовані порушення вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України № 1417 від 30 грудня 2014 року та інших нормативно-правових актів, стандартів, норм і правил у сфері пожежної, техногенної безпеки.

Крім цього, судами установлено, що суб`єктом господарювання частково усунені раніше виявлені контролюючим органом порушення. Це, на думку колегії суддів свідчить про добросовісність намірів Університету щодо проведення ним роботи по усуненню порушень та вжиття відповідних заходів.

Разом з тим, на час розгляду справи в судах першої та апеляційної інстанції доказів, які б свідчили про повне усунення Університетом ДФС саме порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, не було надано, а ті порушення, які залишалися, продовжували створювати загрозу життю та здоров`ю людей. Зокрема, не виконано ремонт системи автоматичної пожежної сигналізації та системи оповіщення відповідно до вимог ДБН В.2.5.-56:2014 та ДСТУ-Н СЕМ/ТБ 54-14:2009; не виконано пуско-налагоджувальних робіт вузлу керування (електрифіковані засувки) внутрішнього протипожежного водопостачання будівлі; не проведено ідентифікацію об`єктів підвищеної небезпеки; не забезпечено відповідний рівень вибухозахисту обладнання системи автоматичної пожежної сигналізації; у приміщеннях котелень на газовому паливі, що працює без постійного обслуговуючого персоналу, в приміщення охорони не виведено сигнали (світлові та звукові) про досягнення загазованості приміщень в 10% від нижньої межі спалаху природного газу; не демонтовано приміщення кладової в об`ємі сходової клітини; не підключено силове електрообладнання в приміщеннях видавничо-поліграфічного центру (відповідно до вимог ПУЕ); не демонтовано силову електромережу, яка проходить транзитом через приміщення архіву (не захищеним способом) та шляхах евакуації; не демонтовано тимчасові ділянки електромережі, які прокладені на шляхах евакуації по горючих матеріалах, тощо.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає правильним висновок судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для задоволення адміністративного позову.

Доводи скаржника про те, що ним усунуто частину виявлених порушень не свідчать про відсутність загрози життю та здоров`ю людей та, як наслідок, відсутності підстав для застосування відповідних заходів реагування.

За правилами частини п`ятої статті 4 Закону № 877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Відтак, у разі усунення виявлених ГУ ДСНС України у Київській області порушень, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, відповідач не позбавлений можливості звернутися до органу державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення із повідомленням відновлення господарської діяльності.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Рябих проти Росії», «Нєлюбін проти Росії»), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів щодо скасування чи зміни тих судових рішень, які вступили в законну силу та підлягають виконанню, мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Оцінюючи доводи касаційної скарги, колегія суддів зазначає, що ці доводи були ретельно перевірені та проаналізовані судами першої та апеляційної інстанції під час розгляду та ухвалення судових рішень, та їм була надана відповідна правова оцінка, жодних нових аргументів, які б доводили порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, у касаційній скарзі не наведено.

З приводу посилань скаржника на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, то колегія суддів зазначає, що в силу частини другої статті 350 КАС України не може бути скасовано правильне по суті і законне судове рішення з мотивів порушення судом норм процесуального права, якщо це не призвело і не могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на зазначене та враховуючи, що судове рішення Київського апеляційного адміністративного суду є правильним, обґрунтованим і відповідає нормам матеріального права, вказані скаржником порушення норм процесуального права не можуть бути підставою для скасування правильного по суті судового рішення.

На підставі пункту 1 частини першої статті 349 КАС України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право залишити судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до частини першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Висновки щодо розподілу судових витрат

З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Університету державної фіскальної служби України залишити без задоволення.

2. Постанову Київського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 13 лютого 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.М. Соколов

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк ,

Судді Верховного Суду