Справа № 340/2179/19
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-12 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 340/2179/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області

на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року (суддя Хилько Л.І., м. Кропивницький) у справі № 340/2179/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко`логія"

до виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області

про визнання незаконним та скасування рішення, -

встановив:

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому, з урахуванням заяви від 13.09.2019 року про збільшення позовних вимог, яка надійшла до суду 23.09.2019 року, просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області №481 від 24.07.2019 року «Про проведення конкурсу з визначення виконавця послуг із захоронення побутових відходів на території сміттєзвалища м. Олександрії»;

- визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 12.09.2019 року «Про затвердження результатів конкурсу з визначення виконавця послуг із захоронення побутових відходів на території сміттєзвалища м. Олександрії».

23.09.2019 року до суду першої інстанції також надійшла заява позивача від 23.09.2019 року про забезпечення позову, в якій позивач просив суд до набрання законної сили рішенням суду у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Еко`логія» до виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області про визнання незаконним та скасування рішення вжити заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 12.09.2019 року «Про затвердження результатів конкурсу з визначення виконавця послуг із захоронення побутових відходів на території сміттєзвалища м. Олександрії» та заборони управлінню житлово-комунального господарства, архітектури та містобудування Олександрійської міської ради укладати договір на надання послуг із захоронення побутових відходів на території м. Олександрії.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.09.2019 року заяву задоволено, а саме вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 12.09.2019 року "Про затвердження результатів конкурсу з визначення виконавця послуг із захоронення побутових відходів на території сміттєзвалища м. Олександрії".

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на порушення норм процесуального права.

Зазначає, що предметом судового дослідження у даній справі є з`ясування, чи прийняте спірне рішення органом місцевого самоврядування на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а не обставини укладання, зміни чи розірвання цивільного-правого договору, дослідження яких не здійснюється під час розгляду публічно-правового спору.

Крім того, 24.09.2019 р. представником відповідача через канцелярію суду було подано доповнення до відзиву на адміністративний позов, а також в судому засіданні, яке відбулося 20.09.2019, було надано пояснення та акцентовано увагу суду першої інстанції на те, що відповідно до п. 15 Договору від 12.05.2008 р. цей договір вступає в силу з 12.05.2008 року і діє до 31.12.2008 року або до прийняття рішення про необхідність проведення конкурсу в порядку та відповідно до чинного законодавства України. Тобто, умовами цього Договору, які були погоджені сторонами та з якими погодився позивач, як одна із сторін Договору від 18.06.2015, було те, що однією із підстав його припинення є прийняття рішення про необхідність проведення конкурсу, без укладення будь-яких додаткових угод щодо цього.

Таким чином, в силу прийняття рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 24.07.2019 р. № 481 «Про проведення конкурсу з визначення виконавця послуг із захоронення побутових відходів на території сміттєзвалища м. Олександрії», Договір від 12.05.2008 р. припинив свою дію. У зв`язку з чим, листом від 13.09.2019 № 07-934 Управління ЖКГ, архітектури та містобудування міської ради повідомило позивача, що у зв`язку з підписанням нового договору на утримання звалища TПB м. Олександрії від 12.09.2019 року, Договір на утримання сміттєзвалища м. Олександрії від 12.05.2008 року припинив свою дію відповідно до пункту 15 цього Договору.

Тобто, позиція позивача та висновок суду в ухвалі про забезпечення позову є помилковими та передчасним, Договір від 12.05.2008 р. не розривався в односторонньому порядку на підставі листа № 07-795 від 22.07.2019, як наслідок, ця обставина не є підставою для прийняття спірного рішення.

Суд першої інстанції ухвалою від 16.09.2019 відмовив у задоволенні аналогічної заяви про забезпечення позову, проте, незважаючи на те, що будь-які обставини справи з 16 по 24 вересня 2019 не змінилися, додаткових доказів на підтвердження обґрунтувань існування очевидної небезпеки порушення прав та інтересів позивача та наявності очевидних ознак протиправності спірного рішення, окрім тих, які вже були долучені до матеріалів справи разом з адміністративним позовом, позивач до суду не надав. Суд першої інстанції постановив оскаржувану ухвалу, яка за своїм змістом та суттю є повністю протилежною тій правовій позиції, яку мав суд 16 вересня 2019.

Також зазначив, що суд першої інстанції за результатами розгляду заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог мав би винести процедурну ухвалу, якою прийняти її до розгляду або відмовити у її прийнятті. Тобто, лише у випадку винесення ухвали про прийняття до розгляду заяви позивача про збільшення позовних вимог, рішення виконавчого комітету від 12.09.2019 стало б предметом спору у даній справі.

Проте, суд першої інстанції, всупереч положенням КАС України, вирішив питання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом спору, оскільки ухвали щодо прийняття до розгляду заяви позивача про збільшення позовних вимог, на момент винесення ухвали про забезпечення позову (тобто на 24.09.2019), суд не виносив.

Як вбачається зі змісту заяви про збільшення позовних вимоги та заяви про забезпечення позову, позивачем надано до суду не завірену фотокопію від руки набраного тексту з незрозумілим змістом, без будь-яких підписів, оскільки якість поданого документа не дає можливість його ідентифікували. Тобто, суд вирішив питання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення рішення суб`єкта владних повноважень, не маючи в матеріалах справи копії спірного рішення. Водночас суд першої інстанції вирішив, що таке рішення має очевидні ознаки протиправності та внаслідок його прийняття існує очевидна небезпека порушення прав та інтересів позивача.

Просить скасувати ухвалу суду першої інстанції.

Відзиву до суду не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

Представник відповідача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В ухвалі від 24.09.2019 року суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення заяви позивача, оскільки:

- ухвалою суду від 10.09.2019 р. заяву про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 24.07.2019 року № 481, в частині проведення конкурсу із визначення виконавця послуг із захоронення побутових відходів (твердих, великогабаритних, ремонтних) на території сміттєзвалища м. Олександрії, - до набрання законної сили рішенням суду у справі № 340/2179/19. Ухвала суду є виконавчим документом і підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження;

- всупереч ухвали суду від 10.09.2019 р., рішенням виконавчого комітету Олександрійської міської ради від 12.09.2019 року (п.1 рішення) за результатами проведеного конкурсу з визначення виконавця послуг із захоронення побутових відходів на території м. Олександрії, проведеного 11.09.2019 р., було визначено виконавця послуг із захоронення побутових відходів на території сміттєзвалища м. Олександрії;

- будь-які відомості про розірвання договору від 12.05.2008 року між ПП "Екологія" та комітетом містобудування, житло-комунального господарства, регулювання земельних відносин та раціонального природокористування Олександрійської міської ради у справі відсутні;

- 23.09.2019 р. за вх.№15442 до суду надійшла заява позивача про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої він просить також визнати протиправним та скасувати рішення від 12 вересня 2019 р. "Про затвердження результатів конкурсу з визначення виконавця послуг із захоронення побутових відходів на території сміттєзвалища м. Олександрії";

- невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернулася або має намір звернутися до суду.

Зазначив, що вжиття заходів забезпечення позову жодним чином не має визначального впливу на рішення, яке згодом може бути прийнятим за результатом розгляду цієї ж справи.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо задоволення заяви позивача у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 150 КАС України встановлено, що суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Згідно з ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може суттєво утруднити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (ч. 2 ст. 151 КАС України).

Верховний Суд постанові від 19.06.2018 року у справі №826/9263/17 зазначив, що підстави для забезпечення позову є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

З матеріалів справи вбачається, що, на думку позивача, оскаржене ним рішення є протиправним, оскільки порушує його права на здійснення господарської діяльності відповідно до раніше укладених договорів щодо обслуговування сміттєзвалища від 12.05.2008 р. та від 18.06.2015 р., строк дії яких не сплив.

Водночас відповідно до п. 15 договору від 12.05.2008 р. підставами його припинення є закінчення строку його дії або прийняття рішення про необхідність проведення конкурсу в порядку та відповідно до чинного законодавства.

Відповідач в апеляційній скарзі не заперечує, що строк дії договору до прийняття відповідачем рішення від 24.07.2019 року №481 ще не сплив, проте посилається на альтернативну умову закінчення строку його дії - прийняття рішення про необхідність проведення конкурсу, а саме - рішення виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області №481 від 24.07.2019 року «Про проведення конкурсу з визначення виконавця послуг із захоронення побутових відходів на території сміттєзвалища м. Олександрії», яке також оскаржується позивачем.

Всі ці обставини мають бути встановлені у процесі розгляду справи.

Втім, колегія суддів звертає увагу на те, що рішення відповідача від 12.09.2019 року № 588 було прийнято відповідачем під час дії заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою суду від 10.09.2019 року у справі №340/2179/19, якою зупинено дію рішення відповідача від 24.07.2019 року №481, яке є передумовою рішення від 12.09.2019 року №588.

Вказані дії свідчать про наявність очевидної ознаки протиправності рішення відповідача від 12.09.2019 року № 588.

Доводи апеляційної скарги про окремі порушення норм процесуального права колегія суддів не приймає до уваги, оскільки це не призвело до прийняття незаконного рішення.

За таких обставин, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права; доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року у справі № 340/2179/19 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови складений 17.12.2019 року.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя С.М. Іванов

Суддя В.Є. Чередниченко