Справа № 522/12868/19
Суддя: Чернявська Л. М.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження 8-а/522/15/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

11 грудня 2019 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Чернявської Л.М.,

за участі секретаря судового засідання Пейкова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у адміністративній справі за позовом Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до ОСОБА_1 про примусове видворення за межі території України,

встановив:

29 жовтня 2019 року адвокат Маркочева Наталія Вікторівна, яка представляє інтереси громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду міста Одеси від 29 липня 2019 року. Просить скасувати рішення Приморського районного суду м.Одеси від 29.07.2019 року та ухвалити рішення, яким в задоволені позовних вимог Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області до ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

01 листопада 2019 року відкрито провадження у справі за заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Приморського районного суду міста Одеси від 29 липня 2019 року.

Учасники процесу в судове засідання не з`явились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином.

11 грудня 2019 року адвокат Маркочева Наталія Вікторівна, яка представляє інтереси громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою про розгляд справи без ії участі.

Відповідно до ч.2 ст.368 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.07.2019 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову з огляду на наступне.

29 липня 2019 року до суду надійшов позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області до громадянина громадянина Таджикистану ОСОБА_1 про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України.

Мотивують вимоги тим, що громадянин Таджикистану ОСОБА_1 незаконно перебуває на території України. Документи, що посвідчують особу та підтверджують законність перебування на території України у відповідача відсутні. Своїми діями вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 203 КУпАП. ГУДМС в Одеській області прийнято рішення, яким відповідача зобов`язано покинути територію України у термін до 19.07.2019 року включно. В зазначений термін відповідач не виконав рішення. В зв`язку порушенням перебування на території України 29 липня 2019 року був затриманий, про що складений протокол про адміністративне затримання.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 29 липня 2019 року (справа № 522/12868/19) адміністративний позов Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (м.Одеса, вул.Преображенська, 44) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Таджикистану ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) задоволено частково. Суд вирішив: Затримати громадянина Узбекистану Таджикистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення примусового видворення за межі території України з розміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання 29 липня 2019 року та не більше 28 січня 2020 року. Відмовити у задоволені вимог Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (м.Одеса, вул.Преображенська, 44) до громадянина Таджикистану ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про ідентифікацію особи.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2019 року апеляційну скаргу громадянина Таджикістану ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Приморського районного суду м.Одеси від 29 липня 2019 року без змін.

Рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення та порушив правовий режим знаходження його на території України.

Відтак, 05 липня 2019 року ЦМУ ДМС у м. Києві було прийняте рішення про примусове повернення в країну походження громадянина Таджикистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 19.07.2019 року.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України визначається Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

За змістом ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Згідно з п. 14 ст. 1 Закону №3773, нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Статтею 30 Закону №3773-VI визначено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, зі змісту наведеної норми видно, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства передують дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення. Тобто, обов`язковим є попереднє прийняття вказаними органами рішення про примусове повернення.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 07.02.2018 року № 743/432/16-а (К/9901/3819/18 К/9901/3821/18).

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області у справі №473/3954/19 від 03.10.2019 року рішення відділу адміністративної діяльності управління міграційного контролю, протидії легальній міграції та реадмісії Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби в м. Києві та Київській області від 05 липня 2019 року про примусове повернення громадянина Таджикистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до країни походження або третьої країни та заборону в`їзду на територію України на 3 (три) роки. Терміном до 05 липня 2022 року визнано протиправним та скасовано. Рішення набрало законної сили 16.10.2019 року.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 10 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду 29.07.2019 року за нововиявленими обставинами задоволено. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року про примусове видворення за межі території України громадянина Таджикистану ОСОБА_1 скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (, 65045, м. Одеса, вул. Преображенська, 44) до громадянина Таджикистану ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 ) про примусове видворення за межі території України залишені без задоволення (справа № 522/12869/19, провадження 8-а/522/14/19)

Таким чином, у зв`язку зі скасування рішення про примусове повернення громадянина Таджикистану ОСОБА_1 в країну походження або третю країну та рішення суду про примусове видворення його з України, відпала підстава щодо затримання іноземної особи з розміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Згідно п.2 ч.4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення за нововиявленими обставинами суд може задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що обставина скасування рішення про повернення в країну походження на час розгляду справи не була відома та не могла бути відомою, а також враховуючи те, що зникли обов`язкові передумови для видворення відповідача, тому суд відмовляє у задоволенні позову Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про видворення громадянина Таджикистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 361, 368, 369 КАС України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Приморського районного суду міста Одеси від 29.07.2019 року за нововиявленими обставинами - задовольнити.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року в частині затримання громадянина Узбекистану Таджикистану ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою забезпечення примусового видворення за межі території України з розміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на строк достатній для виконання рішення, але який не може перевищувати шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання 29 липня 2019 року та не більше 28 січня 2020 року скасувати.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 липня 2019 року в частині відмови у задоволені вимог Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (м.Одеса, вул.Преображенська, 44) до громадянина Таджикистану ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про ідентифікацію особи залишити без змін.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області (м.Одеса, вул.Преображенська, 44) про затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України громадянина Таджикистану ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання до суду першої інстанції апеляційної скарги в десятиденний строк з дня його проголошення. Оскарження рішення не зупиняє його негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 17 грудня 2019 року.

Суддя Л. М. Чернявська