Справа № 826/5387/18
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/5387/18 Суддя (судді) першої інстанції: Костенко Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Земляної Г.В., Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.06.2019 у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, стягнення шкоди.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.06.2019 позов задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Центрального об`єднаного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , викладену у листі від 24.10.2017 №1589/д-1269.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за двоскладовою формулою, за період з 02.12.2009.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити виплату ОСОБА_1 різниці між нарахованою і фактично виплаченою пенсією за період з 02.12.2009. Відмовлено в задоволенні іншої частини позову.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позову.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи. Крім того, вказано, що індексацію грошового забезпечення слід не нараховувати до окремого роз`яснення, що свідчить про безпідставність позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває отримує пенсію за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (посвідчення №, видане 05.01.2010 серія ААЕ №566578).

Пенсія призначена позивачу на підставі його заяви від 02.12.2009 і доданих до неї документів, зокрема, довідки ВАТ "Фармак" від 25.11.2009 № 361 про заробітну плату для обчислення пенсії, архівної довідки Виконавчого органу Дарницької районної в місті Києві ради (Дарницької районної у місті Києві державної адміністрації) від 01.12.2009 №16/Д-3412, довідки Інституту біоорганічної хімії та нафтохімії Національної академії наук України від 25.11.2009 №159, копії яких містяться у справі.

З урахуванням доданих до заяви довідок про заробітну плату і індивідуальних відомостей про застраховану особу Системи персоніфікованого обліку за липень-грудень 2003 року, січень-грудень 2004 року, роздрукованих 11.12.2009, копії яких містяться у справі, та згідно з наявними у справі копіями протоколу № 33683 від 22.12.2009 і розрахунку заробітку для обчислення розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії проведено з врахуванням періодів: з 01.10.1985 по 31.08.1990 та з 01.07.2003 по 31.12.2004.

12.03.2010 листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві № 5590/10 надіслало до УПФУ в Подільському районі м. Києва для врахування в роботі лист Міністерства праці та соціальної політики України від 09.03.2010 №1732/039/161-10 та довідку цього Міністерства від 09.03.2010 №266/0/039/10 для призначення (перерахунку) пенсії у разі втрати документів позивача. У довідці Міністерства від 09.03.2010 № 266/0/039/10 зазначено суми заробітної плати позивача за період з 01.01.1987 по 05.08.1987.

15.03.2010 позивач звернувся до УПФ в Подільському районі м. Києва із заявою про перерахунок пенсії: не враховуючи в загальний стаж період з 01.07.2000 по 17.07.2001 включно; за базу розрахунків взяти розрахунок за двоскладовою формулою: а) з 01.10.1985 по 30.09.1990 включно (60 місяців); б) з 01.07.2003 по 31.12.2004 включно (18 місяців).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 13.04.2010 №7723/10, повідомлено УПФУ в Подільському районі м. Києва про те, що для обчислення заробітної плати необхідно врахувати період з 01.10.1985 по 30.09.1990 та з 01.07.2000 по 31.12.2004 із виключенням заробітної плати періоду з 01.07.2000 по 31.12.2004. При цьому зазначено, що позивачу необхідно повідомити про недоцільність виключення із заробітної плати лише періоду з 01.07.2000 по 17.01.2001, оскільки після цього коефіцієнт заробітної плати складе 1,47605, а при виключенні періоду з 01.07.2000 по 31.12.2004 - 1,48821.

Згідно з наявними у справі копіями розрахунків від 10.03.2010 та від 16.08.2010 розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії склав з 01.10.1985 по 30.09.1990 та з 01.07.2000 по 31.12.2004 із виключенням заробітної плати періоду з 01.07.2000 по 17.01.2001.

16.08.2010 позивач звернувся до УПФ в Подільському районі м. Києва із заявою, копія якої міститься у справі, в якій просив провести перерахунок з огляду на: 1) помилки в персоніфікованому обліку, зазначені в акті перевірки від 09.07.2010; 2) безпідставне включення "нульової" заробітної плати за період з 01.07.2000 по 17.01.2001; 3) відсутність у абзаці 3 ч. 1 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне стра-хування" умови виключення якогось одного періоду, тому просив при оптимізації виключити з розрахунку заробітної плати: 01.09.1986 - 31.12.1986, 01.01.1987 - 28.02.1987 (всього 6 місяців).

Згідно з актом позапланової перевірки УПФ в Подільському районі м. Києва від 09.07.2010 № 515, за період з 01.08.2001 по 08.07.2010 позивачем сплачено страхових внесків за найманих працівників у сумі 1868 грн. та страхових внесків з чистого доходу у сумі 3680,24 грн., а разом - 5548,24 грн. При цьому встановлено, що за весь період підприємницької діяльності позивач не використовував найману працю. За висновками перевірки позивачу необхідно донарахувати страхових внесків у сумі 925,83 грн. з чистого доходу (32%) і подати коригуючи відомості про позивача за 2003-2004рр. Кошти у сумі 1868 грн. (страхові внески за найманих працівників) зарахувати в рахунок сплати 32% з чистого доходу. Станом на 08.07.2010 заборгованість за Пенсійним фондом - 942,17 грн.

Згідно з протоколом засідання комісії по вирішенню питань, пов`язаних з призначенням, перерахунком та виплатою пенсій № 34 від 02.09.2010 УПФ в Подільському районі м. Києва, визнано за можливе здійснити перерахунок пенсії з 28.11.2009 відповідно до акта перевірки від 09.07.2010.

Листом УПФ в Подільському районі м. Києва від 27.08.2010 № 501/Д-231/1 позивачу повідомлено про проведення перерахунку пенсії з урахуванням змін, внесених в персоніфікований облік про застраховану особу, за серпень, вересень 2003р. і з вересня по грудень 2004р. Щодо виключення із загального стажу періоду роботи з 01.07.2000 по 17.07.2001, то позивачу повідомлено з посиланням на ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" про відсутність законних підстав для цього. Наведено розрахунок пенсії, яка станом на 01.09.2010 склала 1374,03 грн.

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу Системи персоніфікованого обліку за липень, серпень 2003р., вересень-грудень 2004р., виписками з індивідуальних відомостей про застраховану особу від 01.09.2010, від 18.06.2014, від 28.04.2015, від 23.06.2015 (форма ОК-5), розрахунками заробітної плати від 16.08.2010, від 02.09.2010, від 01.01.2011, від 23.04.2015, копії яких містяться у справі (а.с. 11, 12, 14, 121, 125, 130-136, 140, 142, 149), відповідачем включено до розрахунку заробітної плати заробіток за серпень, вересень 2003р. у сумі 4893,98 грн., за вересень-грудень 2004р. у сумі 9500 грн.

Водночас, у вказаних виписках з індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5) у знаменнику (права частина) - позначка про сплату страхових внесків за вересень-грудень 2004р. зазначено "Ні", а у графі "Усього за рік для пенсії: 0,00 грн.". Проте, у вказаних виписках посадовою особою зроблено запис від руки "З 01.09.2004 по 31.12.2004 сплачено", засвідчений підписом і печаткою. Крім цього, наявна у справі виписка з індивідуальних відомостей про застраховану особу від 01.11.2017 (форма ОК-5) (а.с.13) містить у вказаному знаменнику (права частина) позначку "Так" про сплату страхових внесків за серпень, вересень 2003р. і за вересень-грудень 2004р., а також у графі "Усього за рік для пенсії: 9500,00 грн.".

Позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою від 26.09.2017 щодо перерахунку пенсії.

Листом ГУ ПФУ в м. Києві від 13.10.2017 № 24429/02/Д-2190 позивачу надано відповідь, в якій роз`яснено порядок обчислення стажу до/після 01.01.2004 та порядок обчислення заробітної плати до/після 01.07.2000. У частині розгляду питання щодо підстав неврахування заробітної плати за травень 1989р., за вересень 1990р., заробітку за 2004р. заяву позивача направлено до Центрального ОУПФ в м. Києві.

Листом Центрального ОУПФ в м. Києві від 24.10.2017 № 1589/Д-1269 повідомлено про відповідність проведеного розрахунку пенсії до вимог законодавства. Зазначено про відсутність законних підстав для виключення із страхового стажу періоду роботи з 01.07.2000 по 17.07.2001; повідомлено, що згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу страховий стаж за період з січня по серпень 2004 року відсутній, відповідно страховий стаж та заробітна плата не зарахована; повідомлено про те, що для обчислення пенсії враховано період з 01.10.1985 по 30.09.1990 та з 01.07.2003 по 31.12.2004 із виключенням із заробітної плати періоду з 01.09.1990 по 30.09.1990 та з 01.07.2000 по 17.07.2001 (тобто проведена оптимізація), коефіцієнт заробітної плати після чого склав 1.79498; загальний страховий стаж - 33р. 10м. 29д. (по 31.12.2004), що відповідає коефіцієнту страхового стажу - 0,33833; загальний розмір пенсії з 01.10.2017 - 2402,26 грн.

Надалі позивач звертався із скаргою від 31.10.2017 до Пенсійного Фонду України, в якій просив вжити заходів щодо включення в розрахунок пенсії чотирьох місяців 2004р. (вересень-грудень), заробітна плата за місяць склала 2375 грн., коефіцієнт заробітної плати: 4,26690, 4,22696, 4,17142, 3,91198, що не були враховані (а.с.17); із заявою від 20.12.2017 до Директора департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного Фонду України щодо здійснення перерахунку пенсії, копія якої міститься у справі (а.с.18); із заявою від 08.02.2018 до Голови Правління Пенсійного Фонду України про запис на особистий прийом, копія якої міститься у справі (а.с.19).

Порушені позивачем питання не були вирішені на його користь.

Не погоджуючись із зазначеними діями та бездіяльністю відповідача, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідачем помилково обраховано коефіцієнт стажу позивача, що вказує на часткову обгрунтованість позовних вимог останнього.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 27 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) (у редакції, яка була чинна на час призначення позивачу пенсії і на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії у жовтні 2017р.) розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до ст. 40 цього Зако-ну, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до ст. 25 цього Закону.

Частиною 2 цієї статті визначено, що за бажанням застрахованої особи частина розмі-ру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Зако-ном, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відпо-відно до цього Закону.

Цей Закон №1058 набрав чинності з 01.01.2004, таким чином, частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до 31.12.2003, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства (ст. 19 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення"), а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після 01.01.2004 - відповідно до Закону №1058.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону №1058 коефіцієнт страхового стажу, що застосовується для обчислення розміру пенсії, визначається із заокругленням до п`яти знаків після коми за фор-мулою:

См х Вс

Кс = ------------, де:

100% х 12

Кс - коефіцієнт страхового стажу;

См - сума місяців страхового стажу;

Вс - визначена відповідно до цього Закону величина оцінки одного року страхового стажу (у відсотках). За період участі тільки в солідарній системі величина оцінки одного року страхо-вого стажу дорівнює 1,35%, а за період участі в солідарній і накопичувальній системах пенсійного страхування - 1,08%.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону №1058 для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіо-нера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Частиною 2 ст. 40 Закону №1058 визначено, що заробітна плата (дохід) для обчис-лення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три кален-дарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за пого-дженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування держав-ної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призна-чення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn );

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (до-ходу) застрахованої особи.

Згідно із позиціями сторін, наведених у позовній заяві і додаткових поясненнях відпо-відача, ними не оспорюється, що П1 = 168 грн., згідно із ст. 19 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII "Про пенсійне забезпечення", тому в цій частині спору не має.

Оцінюючи доводи сторін щодо П2, то суд зважає на наступне.

Як підтверджується наявними у справі копіями розрахунків заробітної плати від 16.08.2010, від 02.09.2010, від 01.01.2011, від 23.04.2015 (а.с. 14, 121, 125, 132, 135, 140, 142), відповідачем враховано при розрахунку заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії: періоди вересень-грудень 2004р., за які позивач отримав дохід у загальній сумі 9500 грн. (2375 грн. щомісячно), коефіцієнти за вказані періоди, сума яких склала 16,57726; індивідуальний коефіцієнт для обчислення - 4,14432; середньомісячний заробіток для обчислення - 6523,12 грн. Також, як вбачається з цих же розрахунків, відповідачем враховано при розрахунку заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії: періоди серпень, вересень 2003р., за які позивач отримав дохід у загальній сумі 4893,98 грн. (2446,99 грн. щомісячно), та відповідні коефіцієнти за вказані періоди.

Вказані докази спростовують доводи позивача про те, що відповідачем не включено періоди за серпень, вересень 2003р., вересень-грудень 2004р. до розрахунку заробітної плати при обчисленні пенсії позивачу, що свідчить про обґрунтоване відхилення судом першої інстанції вказаних аргументів позивача.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з тим, що з наведеного представником відповідача розрахунку П2 вбачається помилкове обчислення коефіцієнту страхового стажу (Кс): 0,00450 (до 01.10.2017) та 0,00333 (після 01.10.2017).

Згідно з арифметичним розрахунком Кс, він становить: до 01.10.2017 - 0,45000 (4х1,35/100%х12), після 01.01.2017 - 0,33300 (4/100%х12), що суттєво впливає на розмір П2 і відповідно збільшує пенсію позивача з наведених представником відповідача 29,35 грн. (до 01.10.2017) та 51,95 грн. (після 01.10.2017) до 2935 грн. та 5195 грн., відповідно (без врахування доплати за понаднормативний стаж).

За таких обставин твердження представника відповідача про те, що перерахунок пенсії позивачу за двоскладовою формулою призведе до зменшення її розміру, порівняно з тим, який він отримує наразі, не відповідають дійсності і спростовуються вищевикладеним.

Окрім того, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що судом першої інстанції помилково обчислено коефіцієнт стажу, позаяк наведені апелянтом обчислення не підтверджуються арифметично та жодним чином не спростовують вищевикладений розрахунок суду першої інстанції.

Імперативними приписами ч. 2 ст. 87 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що суми пенсії, не одержані своєчасно з вини органу, що призначає або виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

В контексті викладеного вище, суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві не було належно проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 за двоскладовою формулою, а відтак наявні обґрунтовані підстави для визнання протиправною відмови відповідача у листі від 24.10.2017 №1589/д-1269 та зобов`язання органу Пенсійного фонду здійснити відповідний перерахунок, починаючи з 02.12.2009.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, зазначений обов`язок не виконано, та у встановленому порядку не обґрунтовано правомірність своїх дій.

Враховуючи викладене нормативне регулювання та обставини справи, судом першої інстанції обґрунтовано частково задоволені позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують, та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.06.2019 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя В.П. Мельничук