Справа № 360/4986/19
Суддя: Н.М. Басова
Дата ухвалення: 2019-12-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

18 грудня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/4986/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Басова Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Луганській області (далі - позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просив суд стягнути з відповідача податковий борг з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 81900,68 грн, в дохід місцевого бюджету за наступними реквізитами: отримувач УК у м. Сєвєродон./М. СЄВЄРОД./18010900, код отримувача - 37944909, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), р/р UA5012080, код платежу - 18010900 (орендна плата з фізичних осіб) (а.с.3-4).

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне.

ОСОБА_1 є платником орендної плати за землю з фізичних осіб на підставі договору оренди від 08.04.2008 за №01, який зареєстрований в Сєвєродонецькому міському реєстраційному офісі Луганської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» при Державному Комітеті України по земельних ресурсах від 08.07.2008 за №01 та акту передачі-приймання земельної ділянки в натурі від 08.07.2008.

Між, Сєвєродонецькою міської радою та ОСОБА_1 , укладено договір оренди землі від 08.04.2008 р. за № 01, за яким орендодавець, на підставі рішення Сєвєродонецької міської ради за № 2004 від 17.03.2008 надає в строкове платне користування земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , квартал. 54.

Відповідно до умов договору нормативна грошова оцінка орендованої земельної ділянки складає - 147439,35 грн. В свою чергу, пунктом 9 договору визначено, що орендна плата за рік складає 12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Пунктом 10 договору визначено, що обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації.

На підставі інформації державної служби статистики України, яка визначає індекс споживчих цін, коефіцієнт індексації становив: за 2008 рік - 1,152; за 2009 рік - 1,059; за 2010 рік -1,0; за 2011 рік-1,0; за 2012 рік - 1,0; за 2013 рік - 1,0 за 2014 - 1,249; за 2015 рік - 1,433; за 2016 - 1,06; за 2017 рік - 1,0; за 2018 рік - 1,0. Нормативно грошова оцінка земель за 2004 та 2006 роки не індексувалась.

Таким чином, розмір орендної плати за 2018 рік складав: 40950,34= (147439,35 х 1,152 х 1,059 х 1,0 X 1,0 х1,0 X 1,0 X 1,249 х 1,433 х 1,06 х 1,0 ) х 12%.

За 2019 рік складав: 40950,34 = (147439,35 х 1,152 х 1,059 х 1,0 х 1,0 х1,0 х 1,0 х 1,249 х 1,433 х 1,06х 1,0х1,0)х 12%.

Відповідачу були направлені податкові повідомлення-рішення на сплату орендної плати за землю за 2018 - 2019 роки від 30.03.2018 за № -1214 в розмірі 40950,34 грн та від 15.04.2019 за № 48534-5206-1214 в розмірі 40950,34 грн.

Проте, обов`язок щодо сплати зобов`язань визначених за вищезазначеними податковими повідомленнями-рішеннями ОСОБА_1 виконано не було.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати нараховані контролюючим органом суми податку за 2018-2019 роки, визначені в податкових повідомленнях - рішеннях від 30.03.2018 за № -1214 в розмірі 40950,34 грн. та від 15.04.2019 за № 48534-5206-1214 в розмірі 40950,34 грн.

Відповідач зазначив, що ОСОБА_1 не сплатила до бюджету узгоджених сум податкових зобов`язань з орендної плати за землю, що призвело до виникнення у неї податкового боргу на загальну суму 81900,68 грн з основного платежу.

Відповідно до пп. в 95.2 ст. 95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 28.09.2018 за формою «Ф» №152-52 відповідно до поштового повідомлення вручена Відповідачу - 10.10.2018.

Таким чином, як зазначає позивач, ним було здійснено всі визначені законодавством заходи щодо стягнення податкового боргу та станом на даний час вищезазначена податкова вимога не погашена, податковий борг платника не сплачений.

На підставі викладеного, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 27.11.2019 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.1).

Представником позивача 18.12.2019 до канцелярії суду надано заяву про проведення судового засідання за відсутності представника (а.с.35).

Відповідач у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, однак до суду повернувся конверт з довідкою поштового відділення за формою №20 «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» (а.с.31).

За приписами частин третьої та четвертої статті 124 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється:

1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу;

2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх поштової адреси судовий виклик або судове повідомлення надсилаються:

1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань;

2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

У разі відсутності учасників справи за такою адресою вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 була зареєстрована фізичною особою-підприємцем Сєвєродонецькою міською радою 11.11.2002, 18.01.2017 припинила підприємницьку діяльність за власним рішенням (а.с.33-34).

08.04.2008 між відповідачем (орендарем) та Сєвєродонецькою міською радою (орендодавцями) укладено договір №01, відповідно до якого орендарю передається земельна ділянка, грошова оцінка якої ОСОБА_1 встановлена у розмірі 147439,35 грн. Строк дії договору по 17.03.2033 включно (а.с.15-17).

Відповідно до вищевказаного договору, а саме п.9 відповідачем вноситься орендна плата самостійно у грошовій формі, зокрема, в сумі 17692,72 грн на рік, що складає 12,00% нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Також, відповідно до п.10 обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексації.

Відповідно до п.11 Договору - орендна плата вноситься в строки щомісячно в розмірі 1474,39 грн протягом 30 календарних днів, наступним за останнім календарним днем звітного місяця.

Відповідно до Акту передачі прийняття земельної ділянки в натурі від 08.07.2008 відповідачу передано та прийнято земельну ділянку на підставі рішення сесії Сєвєродонецької міської ради №2004 від 17.03.2008 (а.с.18).

30.03.2018 позивачем винесено податкове повідомлення-рішення №-1214 форми «Ф», відповідно до якого ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за 2018 рік за платежем «орендна плата з фізичних осіб» в розмірі 40950,34 грн (а.с.8).

Вказане податкове повідомлення-рішення №-1214 від 30.03.2018 надіслано на адресу відповідача 04.05.2018 (а.с.9), однак до позивача повернувся конверт з довідкою поштового відділення за формою №20 «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.10).

15.04.2019 позивачем винесено податкове повідомлення-рішення №48534-5206-1214 форми «Ф», відповідно до якого ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за 2019 рік за платежем «орендна плата з фізичних осіб» в розмірі 40950,34 грн (а.с.11).

Вказане податкове повідомлення-рішення №48534-5206-1214 від 15.04.2019 надіслано на адресу відповідача 02.06.2019 (а.с.12), однак до позивача повернувся конверт з довідкою поштового відділення за формою №20 «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.12).

Докази оскарження податкових повідомлень-рішень №48534-5206-1214 від 30.03.2018 та №48534-5206-1214 від 15.04.2019 матеріали справи не містять.

28.09.2018 за №152-52 позивачем сформовано податкову вимогу форми «Ф», з якої вбачається, що загальна сума податкового боргу платника податків станом на 27.09.2018 становить 40950,34 грн, з якого 40950,34 грн - штрафні (фінансові) санкції та 0,00 грн - пеня (а.с.5).

Вказана вимога направлена на адресу відповідача та отримана останнім 10.10.2018 (а.с.5).

З розрахунку недоїмки зі сплати орендної плати з фізичних осіб вбачається, що за ОСОБА_1 за 2018 та 2019 роки станом на 24.10.2019 обліковується податковий борг в загальному розмірі 81900,68 грн (а.с.6).

З інтегрованої картки платника податків вбачається, що відповідачем податковий борг в розмірі 81900,68 грн не сплачений (а.с.37).

Надаючи нормативно-правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним та Податковим кодексами України, Законом України «Про оренду землі» (далі Закон № 161), іншими законами України та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 Закону № 161).

Однією з істотних умов договору оренди землі між орендодавцем та орендарем є орендна плата із зазначенням розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (ст. 15 Закону № 161).

Порядок зміни орендної плати встановлено ст. 23 Закону № 161, відповідно до якої за згодою сторін орендна плата переглядається за земельні ділянки, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб.

Орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (пп. 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України).

Згідно з п. 288.7 ст.288 Податкового кодексу України податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285 - 287 цього розділу.

Відповідно до п. 286.2 ст. 286 Податкового кодексу України, платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянка податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми різними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Пунктом 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України визначено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого подавати контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний контролюючий орган про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки, об`єктом оподаткування - земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.2 - 2883 ст. 288 Податкового кодексу України).

Згідно з пп. 288.5.1 п. 288.5 ст. 288 Податкового кодексу України (у редакції, що діяла з 01.01.2017), розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території.

Відповідно до п. 289.1, 289.2 ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин здійснює управління у сфері оцінки земель та земельних ділянок. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою: Кi = І:100, де І - індекс споживчих цін за попередній рік.

Відповідно до п. 286.5 ст. 286 Податкового кодексу України нарахування фізичним особам сум податку проводиться контролюючими органами (за місцем знаходження земельної ділянки), які надсилають (вручають) платникові за місцем його реєстрації до 1 липня поточного року податкове повідомлення-рішення про внесення податку за формою, встановленою у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу.

Згідно п. 287.5 ст. 287 Податкового кодексу України податок фізичними особами сплачується протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Підпунктом 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

За визначенням, наведеним у пп.14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно пп. 56.17.3 п. 56.17 ст. 56 Податкового кодексу України процедура адміністративного оскарження закінчується днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

В свою чергу, відповідно до п. 56.18 ст. 56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Станом на час розгляду даної справи, ОСОБА_1 до суду з позовом не зверталась, а тому, враховуючи вимоги статті 56 Податкового кодексу України ці грошові зобов`язання є узгодженими.

Відповідач узгоджені грошові зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим вони набули статусу податкового боргу відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 ст.14 ПК України, яким визначено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Підпунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг контролюючий орган надсилає йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкових повідомлень - рішень.

Податкова вимога надіслана відповідачу в порядку, встановленому п.58.3 ст.58 ПК України та вважається врученою, враховуючи вимоги п. 58.3 ст. 58 Податкового кодексу України.

У відповідності до п.п.16.1.4 п.16.1. ст. 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлені цим Кодексом.

Згідно п.87.11 ст. 87 Податкового кодексу України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку щодо наявності у відповідача податкового боргу, та, як наслідок, наявності підстав для задоволення позовних вимог Головного управління ДПС у Луганській області в повному обсязі.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відтак, враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для відшкодування витрат зі сплати судового збору, понесені позивачем відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295, п.15.5 Розділу VІІ Перехідних положень КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Луганській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) податковий борг з орендної плати з фізичних осіб в розмірі 81900 (вісімдесят одна тисяча дев`ятсот) гривень 68 копійок, в дохід місцевого бюджету за наступними реквізитами: отримувач УК у м. Сєвєродон./М. СЄВЄРОД./18010900, код отримувача - 37944909, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), р/р UA5012080, код платежу - 18010900 (орендна плата з фізичних осіб).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.М. Басова