Справа № 640/18167/19
Суддя: Погрібніченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-12-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

11 грудня 2019 року № 640/18167/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Погрібніченка І.М., суддів Літвінової А.В., Шулежка В.П., при секретарі судового засідання Садохової В.С., розглянувши в загальному позовному провадженні адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до1. Кабінету Міністрів України, 2. Міністерства соціальної політики України
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача 1 - Харчук Р.І.

На підставі частини шостої статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 11 грудня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) до Кабінету Міністрів України (далі - відповідач 1), Міністерства соціальної політики України (далі - відповідач 2) про:

визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень відповідача Кабінету Міністрів України його підрозділу Міністерства соціальної політики у відмові ОСОБА_1 ліквідатору на ЧАЄС ІІІ категорії у призначенні субсидії на 2018-2019 роки без врахування доходів колишньої дружини, з якою він не проживає разом більше 10 років і не веде з нею сімейного господарства;

зобов`язання Кабінет Міністрів України внести зміни в п.5 Постанови Кабінету Міністрів № 848 (нова редакція № 329) про комісію, яка мала б право вирішувати факт проживання колишньої дружини ( чоловіка) за адресом субсидіанта;

стягнення з Кабінету Міністрів України через Казначейську Службу на користь позивача заборгованість і пеню за комунальні послуги, яка виникла завдяки протиправних дій (бездіяльності) Кабінету Міністрів України у відмовленні позивачу надати житлову субсидію, як пенсіонеру без врахування доходів колишньої дружини в сумі 903, 56 (дев`ятсот три) гривні 56 коп.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачу протиправно відмовлено у призначенні субсидії на 2018-2019 роки без врахування доходів колишньої дружини, з якою він не проживає разом більше 10 років і не веде з нею сімейного господарства.

На думку позивача, такі протиправні дії обумовлені поняттям «подружжя», визначення якому дається в Сімейному Кодексі України та застосовується в постанові Кабінету Міністрів № 848 (нова редакція № 329), а тому останній просив внести зміни до вказаної постанови, якими встановити обов`язок комісії щодо вирішення факту проживання колишньої дружини ( чоловіка) за адресом субсидіанта.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.09.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку загального позовного провадження та призначено справу до розгляду в підготовче засідання.

23 жовтня 2019 року представником Кабінету Міністрів України подано відзив на позовну заяву, у якому він просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відзив обґрунтовано тим, що відповідно до Положення про порядок призначення житлових субсидій житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) (для орендарів, внутрішньо переміщених осіб - особи, які фактично проживають). На таких осіб розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і їх доходи враховуються під час призначення житлової субсидії. Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства (крім доходів батьків у разі призначення субсидії студентам, які зареєстровані у гуртожитку за місцем навчання, та доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені або не перебували у шлюбі, а також осіб, які вважаються безвісно відсутніми за рішенням суду або мають правовий статус осіб, зниклих безвісти). При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються. Під час призначення житлової субсидії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично в ньому не проживають у зв`язку з призовом на строкову військову службу. При цьому фактичні доходи таких осіб не враховуються в сукупний дохід домогосподарства. Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія.

При цьому, відповідач 1 звертає увагу, що позивач посилаючись на відокремлене проживання його дружини, не надає доказів припинення шлюбу внаслідок його розірвання відповідно до частини другої статті 104 СК України, а відтак, відсутні підстави застосовувати вказані вище положення про не включення до сукупного доходу домогосподарств доходів одного з батьків дитини у разі призначення субсидії другому з батьків з дитиною у разі, коли батьки розлучені.

Поряд з цим, відповідач 1 також звертав увагу, що позивачем не наведено аргументів щодо необхідності та правових наслідків встановлення факту проживання колишньої дружини (чоловіка) за адресою субсидіанта для нарахування субсидії; не зазначено, виходячи з яких положень законодавства України, у Уряду виникає зобов`язання передбачити в своїх нормативно-правових актах необхідність комісії здійснювати зазначені перевірки; не вказано порушення яких його прав обумовлюються відсутністю права чи обов`язку комісії здійснювати перевірку проживання колишнього подружжя за адресою субсидіанта.

Також відповідач 1 зазначав, що Уряд не приймає персональних рішень щодо надання субсидії на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно, відсутні підстави визнавати протиправність дій чи бездіяльності Кабінету Міністрів України, яка може, в свою чергу, вважатися підставою для виникнення у позивача заборгованості з оплати комунальних послуг.

28 жовтня 2019 року представником Міністерства соціальної політики України подано відзив на позовну заяву, у якому він просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відзив обґрунтовано тим, що постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 № 329 „Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1022" (далі - Постанова № 329) було викладено у новій редакції Положення про порядок призначення житлових субсидій, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (зі змінами) (далі - Положення), та передбачено, що з 01.05.2018 призначення житлової субсидії на наступний період проводиться на підставі нових Заяви про призначення житлової субсидії і Декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, у разі, коли у складі домогосподарства є особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства.

У Декларації повинні зазначатися відомості про всіх зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб та членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства.

Таким чином, із 01.05.2018 року під час призначення субсидії враховуються доходи подружжя незалежно від їхнього місця реєстрації.

Також постановою Кабінету Міністрів України від 14.08.2019 № 807 „Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" затверджено нову редакцію Положення, яка діє з 01.10.2019, та визнано Постанову № 329 такою, що втратила чинність.

У новій редакції Положення збережено норму щодо врахування при призначенні субсидії доходів чоловіка (дружини) осіб зі складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства.

11 листопада 2019 року відповідачем 2 подано до суду клопотання про розгляд справи № 640/18167/19 за відсутності його представника.

28 листопада 2019 року ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва було закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

В С Т А Н О В И В:

Листом від 04.06.2018 року № 407/0/186-18 Директоратом сім`ї та соціальної підтримки населення Міністерства соціальної політики України, за результатами розгляду звернення позивача на «гарячу» лінію стосовно призначення субсидії, повідомлено, що відповідно до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (зі змінами) житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються особи, що зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії.

Також повідомлено, що під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства.

19 червня 2018 року Директоратом сім`ї та соціальної підтримки населення Міністерства соціальної політики України за результатами розгляду повторного звернення позивача стосовно призначення субсидії, повідомлено, що роз`яснення з порушеного права йому надано листом від 04.06.2018 року № 407/0/186-18.

В подальшому, 18 жовтня 2018 року Виконавчим комітетом Славутської міської ради Хмельницької області листом за № 5-21-20/791 на заяву позивача щодо призначення щомісячної житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг було повідомлено, що оскільки в складі його домогосподарства осіб, які зареєстровані, але фактично проживають за іншою адресою, не має, тому проводити обстеження із складанням акту матеріально-побутових умов домогосподарства за місцем реєстрації (фактичного проживання) його дружини не має підстав.

12 грудня 2018 року Міністерство соціальної політики України на виконання доручення Віце-прем`єр-міністра України П. Розенка від 19.12.2018 № 50008/1/1-18 до листа Комітету Верховної Ради України з питань соціальної політики, зайнятості та пенсійного забезпечення розглянуло лист ОСОБА_1 щодо призначення житлової субсидії та повідомило останнього, що відповідно до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (зі змінами) житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

21 грудня 2018 року Виконавчим комітетом Славутської міської ради Хмельницької області листом за № Б-21-20/929 позивача повідомлено, що комісія не наділена повноваженнями щодо вирішення питання призначення йому субсидії без урахування доходів дружини та зазначено, що остання має право прийняти рішення щодо призначення субсидії по питаннях, які визначені ПКМУ від 21 жовтня 1995 року № 848.

23 січня 2019 року Директоратом сім`ї та соціальної підтримки населення Міністерства соціальної політики України, за результатами розгляду звернення позивача на «гарячу» лінію стосовно внесення змін до порядку призначення житлових субсидій роз`яснено порядок призначення житлової субсидії відповідно до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (зі змінами).

07 лютого 2019 року позивач звернувся з заявою до міського голови Славутської міської ради Хмельницької області про призначення субсидії як пенсіонеру ліквідатору без сукупного сімейного доходу, тобто не враховуючи дохід дружини з якою не проживає більше 10 років.

19 лютого 2019 року на вказане звернення позиву повідомлено про необхідність звернення зданою заявою до центру надання адміністративних послуг. Одночасно позивача було повідомлено про те, що незалежно від того, де зареєстрована дружина, її доходи будуть включені для розрахунку субсидії. Ця норма передбачена п. 9 "Положення про порядок призначення житлових субсидій", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018 року № 329).

19 лютого 2019 року позивач звернувся з заявою до Прем`єр-міністра України Гройсмана В.Б. та Міністра соціальної політики України Реви А.А. щодо призначення йому субсидії на 2018-2019 роки без врахування доходів колишньої дружини, з якою він не проживає разом більше 10 років і не веде з нею сімейного господарства.

15 березня та 23 березня 2019 року Управлінням державної соціальної допомоги Міністерства соціальної політики України повторно роз`яснено порядок призначення житлової субсидії відповідно до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 (зі змінами).

ОСОБА_1 , вважаючи протиправними дії Кабінету Міністрів України та його підрозділу Міністерства соціальної політики у відмові ОСОБА_1 ліквідатору на ЧАЄС ІІІ категорії у призначенні субсидії на 2018-2019 роки без врахування доходів колишньої дружини, з якою він не проживає разом більше 10 років і не веде з нею сімейного господарства, та необхідності відновлення свого порушеного права, шляхом внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 № 848 та стягнення з відповідачів заборгованість та пеню, яка виникла за комунальні послуги, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями Закону України від 05.10.2000 року № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» визначено, що з метою реалізації соціальних прав та державних соціальних гарантій громадян, встановлених Конституцією України, забезпечення потреб людини в матеріальних благах і послугах, держава гарантує забезпечення основних потреб громадян на рівні встановлених законом державних соціальних стандартів і нормативів, а також надає певній категорії громадян пільги і субсидії, зокрема, у сфері житлово-комунального обслуговування.

Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання, послуг з транспортування та розподілу природного газу та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива визначає Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018 р. № 329) (далі - Положення № 848) (в редакції на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту 2 Положення № 848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Відповідно до пункту 3 Положення № 848, призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).

У територіальних громадах (в тому числі об`єднаних), у виконавчих органах яких відсутні структурні підрозділи з питань соціального захисту населення, прийняття заяв громадян з необхідними документами для призначення житлових субсидій та передачу їх відповідним структурним підрозділам з питань соціального захисту населення безпосередньо або через центри надання адміністративних послуг чи їх фронт-офіси здійснюють уповноважені особи, які визначаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад.

Інформація про призначені житлові субсидії вноситься структурним підрозділом з питань соціального захисту населення до Єдиного державного реєстру отримувачів житлових субсидій, держателем якого є Мінсоцполітики.

Пунктом 4 Положення № 848 передбачено, що житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, визначеного в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 5 Положення № 848 в окремих випадках за рішеннями комісій, утворених районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - комісії), житлові субсидії непрацездатним непрацюючим особам, які проживають самі, можуть призначатися на норму, яка перевищує встановлену законодавством соціальну норму житла (далі - понаднормова площа житла).

Рішення про призначення (відмову в призначенні) житлових субсидій на понаднормову площу житла за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства і переглядається у разі зміни складу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), складу сім`ї члена домогосподарства, працевлаштування таких осіб або виникнення у них інших джерел доходів.

Положення про комісії затверджують органи, які їх утворили.

До непрацездатних непрацюючих осіб, які проживають самі і яким житлову субсидію може бути призначено на понаднормову площу житла, належать:

особи, які не досягли повноліття;

громадяни, які отримують пенсію за віком або по інвалідності;

громадяни, які отримують державну соціальну допомогу особі, яка не має права на пенсію, та особам з інвалідністю;

громадяни, які отримують тимчасову державну соціальну допомогу непрацюючій особі, яка досягла загального пенсійного віку, але не набула права на пенсійну виплату.

Комісія має право призначити житлову субсидію на загальну площу житла з урахуванням понаднормової площі, яка не може перевищувати більш як на 30 відсотків соціальну норму житла, розраховану для домогосподарства. Конкретні розміри загальної площі, на яку призначається житлова субсидія (з урахуванням понаднормової), зазначаються в рішенні комісії.

У разі призначення житлової субсидії особам, доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії, пільги з оплати житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива не нараховуються протягом періоду отримання житлової субсидії, крім випадку, коли пільговиками є члени сім`ї особи із складу домогосподарства, які не проживають за адресою домогосподарства.

Інформація про зазначених осіб подається управителям або об`єднанням, виконавцям комунальних послуг та вноситься до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Пунктами 8 та 9 Положення № 848 встановлено, що житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку).

За рішенням комісії житлова субсидія може призначатися одному із членів домогосподарства, які не зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично проживають у ньому на підставі договору найму (оренди) житла (далі - орендарі), або індивідуальним забудовникам, будинки яких не прийняті в експлуатацію, у разі, коли їм нараховується плата за житлово-комунальні послуги.

За рішенням комісії житлова субсидія може призначатися одному із членів домогосподарства, які не зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично проживають у ньому без укладеного договору найму (оренди) житла, у разі, коли вони є внутрішньо переміщеними особами. У такому випадку склад домогосподарства декларується заявником під час звернення за призначенням житлової субсидії.

Рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії у випадках, передбачених абзацами другим і третім цього пункту, приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

Житлова субсидія не може призначатися одночасно за зареєстрованим місцем проживання особи та за місцем її фактичного проживання.

У разі смерті особи, якій призначено житлову субсидію на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, така житлова субсидія виплачується одній з осіб, з урахуванням яких призначено житлову субсидію, за заявою такої особи, поданої до закінчення бюджетного періоду.

У разі коли в житлових приміщеннях (будинках) зареєстровані неповнолітні діти, які залишилися без батьківської опіки (піклування), та/або недієздатні особи працездатного віку, над якими встановлено опіку, житлова субсидія призначається за заявою опікуна (піклувальника) і розраховується виходячи з розміру пенсії у зв`язку з втратою годувальника та інших видів пенсії і соціальних виплат, які отримує опікун (піклувальник) на підопічних дітей та/або на недієздатних осіб.

Розміри пенсії у зв`язку з втратою годувальника та інших видів пенсії і соціальних виплат, які отримує опікун (піклувальник) на підопічних дітей та/або на недієздатних осіб, не враховуються в сукупний дохід опікуна (піклувальника) у разі його звернення за призначенням житлової субсидії за зареєстрованим місцем проживання.

Житлова субсидія не призначається, якщо неповнолітні діти (крім студентів денної форми навчання, місце проживання яких зареєстроване у гуртожитках), маючи батьків, зареєстровані в житловому приміщенні (будинку) самі.

Житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

До складу домогосподарства включаються особи, що зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії.

Під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. При цьому соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за адресою домогосподарства на таких осіб не розраховуються.

Під час призначення житлової субсидії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично в ньому не проживають у зв`язку з призовом на строкову військову службу. При цьому фактичні доходи таких осіб не враховуються в сукупний дохід домогосподарства.

Кількість членів домогосподарства визначається на початок місяця, з якого призначається житлова субсидія.

У разі коли у складі домогосподарства кількість фактично проживаючих зареєстрованих членів домогосподарства є меншою за кількість членів домогосподарства, зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку), за рішенням комісії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на фактично проживаючих зареєстрованих за даною адресою членів домогосподарства. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці десятому пункту 7 цього Положення.

За рішенням комісії доходи членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично за даною адресою не проживають, в сукупний дохід домогосподарства не враховуються. Рішення комісії в такому випадку приймається з урахуванням норм, зазначених в абзаці десятому пункту 7 цього Положення, і не може поширюватися на випадок, визначений в абзаці третьому цього пункту.

На підставі рішення комісії управителі, об`єднання, виконавці комунальних послуг не нараховують плати за житлово-комунальні послуги, внески/платежі на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком на членів домогосподарства, які зареєстровані, але фактично не проживають у житловому приміщенні (будинку).

Під час призначення житлової субсидії соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування розраховуються на дітей - членів домогосподарства, які не зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично в ньому проживають. При цьому доходи таких дітей (у разі наявності) в сукупний дохід домогосподарства не враховуються.

Рішення комісії у випадках, передбачених цим пунктом, приймаються на підставі актів обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.

Відповідно до п. 10 Положення № 848 для розрахунку житлової субсидії враховуються доходи членів домогосподарства, членів сім`ї особи із складу домогосподарства, зазначених у пункті 9 цього Положення, які досягли 14-річного віку станом на початок періоду, за який враховуються такі доходи.

Під час призначення житлової субсидії враховуються такі доходи:

заробітна плата після сплати податку на доходи фізичних осіб;

пенсія;

стипендія;

соціальні виплати, які призначаються структурним підрозділом з питань соціального захисту населення;

допомога по безробіттю, інші страхові виплати, які призначаються фондами соціального страхування;

інші доходи.

Відповідно до п. 13 Положення № 848 для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання):

заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - заява);

декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики (далі - декларація);

довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;

договір найму (оренди) житла (у разі наявності).

У відповідності до п. 14 Положенням № 848 рішення про призначення або відмову в призначенні житлової субсидії приймається комісією протягом 30 календарних днів з дня прийняття структурним підрозділом з питань соціального захисту населення рішення про подання документів щодо призначення житлової субсидії на розгляд комісії.

Рішення комісії про призначення або відмову в призначенні житлової субсидії може бути оскаржено заявником до суду.

Аналіз вказаних вище норм законодавства свідчить про те, що рішення про призначення або відмову в призначенні житлової субсидії за результатами розгляду звернення суб`єкта, який потребує житлової субсидії приймається відповідною комісією, утвореною районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад.

Згідно матеріалів справи позивачу листами від 18.10.2018 року № Б-21-20/791 та від 21.12.2018 року №Б-21-20/929 Виконавчим комітетом Славутської міської ради Хмельницької області на його звернення про призначення житлової субсидії було надано роз`яснення щодо порядку призначення житлової субсидії та переліку необхідних документів для її надання.

У той же час, матеріали справи не містять відмови комісії в призначенні житлової субсидії за результатами розгляду звернення позивача.

Суд звертає увагу, що позивач просить визнати протиправними дії суб`єкта владних повноважень відповідача Кабінету Міністрів України його підрозділу Міністерства соціальної політики у відмові ОСОБА_1 ліквідатору на ЧАЄС ІІІ категорії у призначенні субсидії на 2018-2019 роки без врахування доходів колишньої дружини, з якою він не проживає разом більше 10 років і не веде з нею сімейного господарства.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Кабінет Міністрів України (Уряд України) є вищим органом у системі органів виконавчої влади. Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу безпосередньо та через міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Раду міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві державні адміністрації, спрямовує, координує та контролює діяльність цих органів.

При цьому, відповідно до ст. 20 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», яка регулює основні повноваження Кабінету Міністрів України, Кабінет Міністрів України у сферах соціальної політики, охорони здоров`я, освіти, науки, культури, спорту, туризму, охорони навколишнього природного середовища та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій:

забезпечує проведення державної соціальної політики, вживає заходів щодо підвищення реальних доходів населення та забезпечує соціальний захист громадян;

виступає стороною соціального діалогу на національному рівні, сприяє його розвитку, відповідно до закону проводить консультації з іншими сторонами соціального діалогу щодо проектів законів, інших нормативно-правових актів з питань формування і реалізації державної соціальної та економічної політики, регулювання трудових, соціальних, економічних відносин;

забезпечує підготовку проектів законів щодо державних соціальних стандартів і соціальних гарантій;

забезпечує розроблення та виконання державних програм соціальної допомоги, вживає заходів щодо зміцнення матеріально-технічної бази закладів соціального захисту осіб з інвалідністю, пенсіонерів та інших непрацездатних і малозабезпечених верств населення;

забезпечує проведення державної політики зайнятості населення, розроблення та виконання відповідних державних програм, вирішує питання профорієнтації, підготовки та перепідготовки кадрів, регулює міграційні процеси, забезпечує виконання положень Генеральної угоди у межах взятих на себе зобов`язань, тощо.

Згідно даних положень, Кабінет Міністрів України сфері соціальної політики забезпечує її проведення, шляхом, зокрема, підготовки відповідних проектів, розроблення та виконання державних програм соціальної допомоги.

У той же час, Міністерство соціальної політики України (Мінсоцполітики), відповідно до Положення про Міністерство соціальної політики України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 р. № 423, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України і який забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері соціальної політики, загальнообов`язкового державного соціального та пенсійного страхування, соціального захисту, волонтерської діяльності, з питань сім`ї та дітей, оздоровлення та відпочинку дітей, усиновлення та захисту прав дітей, запобігання насильству в сім`ї, протидії торгівлі людьми, захисту прав депортованих за національною ознакою осіб, які повернулися в Україну, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики щодо пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, соціального захисту ветеранів війни та осіб, на яких поширюється дія Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" в частині організації виплати їм разової грошової допомоги, соціальної та професійної адаптації військовослужбовців, які звільняються, осіб, звільнених з військової служби, у сфері здійснення державного нагляду та контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до основних завдань та покладених на нього завдань, які встановлені п. 3 та 4 даного Положення, Мінсоцполітики також не наділено повноваженнями щодо прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні житлової субсидії за результатами розгляду звернення суб`єкта, який потребує житлової субсидії.

Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки Кабінет Міністрів України та Міністерство соціальної політики не наділені повноваженнями щодо прийняття рішення про призначення або відмову в призначенні житлової субсидії за результатами розгляду звернення суб`єкта, який потребує житлової субсидії, останні не могли вчиняти протиправні дії, які просить позивач визнати суд у своєму адміністративному позові.

А тому, позовні вимоги про визнання протиправними дії суб`єкта владних повноважень відповідача Кабінету Міністрів України його підрозділу Міністерства соціальної політики у відмові ОСОБА_1 ліквідатору на ЧАЄС ІІІ категорії у призначенні субсидії на 2018-2019 роки без врахування доходів колишньої дружини, з якою він не проживає разом більше 10 років і не веде з нею сімейного господарства не можуть бути задоволенні, оскільки не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи.

Одночасно, вирішуючи вимогу позивача про стягнення з Кабінету Міністрів України через Казначейську Службу на користь позивача заборгованість і пеню за комунальні послуги, яка виникла завдяки протиправних дій (бездіяльності) Кабінету Міністрів України у відмовленні позивачу надати житлову субсидію, як пенсіонеру без врахування доходів колишньої дружини в сумі 903, 56 (дев`ятсот три) гривні 56 коп., суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1173 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків (майнової шкоди) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Зі змісту статті 22 Цивільного кодексу України вбачається, що майнова шкода виражається у формі збитків. В свою чергу збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 09 грудня 2014 року у справі N 3-188гс14, покладення на особу обов`язку відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди можливе тільки за умови реальної можливості одержання доходу особою, яка вважає, що їй завдано шкоди.

Як вбачається з вимоги позивача заявлена ним сума відшкодування збитків дорівнює сумі заборгованості позивача за спожитий газ станом на 15.05.2019 року, яка на його думку, утворилася через протиправні дії (бездіяльності) Кабінету Міністрів України у відмовленні надати позивачу житлову субсидію, як пенсіонеру без врахування доходів колишньої дружини в сумі 903, 56 (дев`ятсот три) гривні 56 коп.

Поряд з цим, суд зазначає, що під час розгляду даної справи, протиправність дій Кабінету Міністрів України щодо відмови у наданні позивачу житлової субсидії, як пенсіонеру без врахування доходів колишньої дружини встановлена не була, а відтак підстави для задоволення відповідної вимоги про стягнення з Кабінету Міністрів України через Казначейську Службу на користь позивача заборгованість і пеню за комунальні послуги, яка виникла завдяки протиправних дій (бездіяльності) Кабінету Міністрів України у відмовленні позивачу надати житлову субсидію, як пенсіонеру без врахування доходів колишньої дружини в сумі 903, 56 (дев`ятсот три) гривні 56 коп. відсутні.

Щодо вимоги про зобов`язання Кабінет Міністрів України внести зміни в п.5 Постанови Кабінету Міністрів № 848 (нова редакція № 329) про комісію, яка мала б право вирішувати факт проживання колишньої дружини ( чоловіка) за адресом субсидіанта, суд зазначає наступне.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 807 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України» від 14.08.2019 року, якою внесено зміни до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 "Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива" та визнано такою що втратила чинність постанова Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018 р. № 329 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1022".

У той же час, п. 5 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848, з урахуванням змін внесених постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 р. № 807 передбачає наступне: «Житлові субсидії призначаються за наявності різниці між розміром плати за житлово-комунальні послуги та/або скраплений газ, тверде та рідке пічне побутове паливо, за абонентське обслуговування для споживачів комунальних послуг, що надаються у багатоквартирних будинках за індивідуальними договорами, внесків за встановлення, обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку, внеску/платежу об`єднанню на оплату витрат на управління багатоквартирним будинком у межах соціальної норми житла, соціальних нормативів житлово-комунальних послуг, скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, витрат на управління багатоквартирним будинком (далі - соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування) і розміром обов`язкового відсотка платежу, установленого відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 липня 1998 р. N 1156 "Про новий розмір витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива у разі надання житлової субсидії" (Офіційний вісник України, 1998 р., N 30, ст. 1129).»

Тобто, редакція п. 5 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 р. № 807) є відмінною від редакції п. 5 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018 р. № 329), внести зміни до якої просив позивач.

Одночасно, суд звертає увагу, що заявлена вимога позивача про зобов`язання відповідача 1 внести зміни до нормативно-правового акту жодним чином не обґрунтована, не вказано в порушення яких норм чинного законодавства Кабінетом Міністрів України допущена протиправна бездіяльність з цього приводу.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Поряд з цим, суд також зазначає, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України).

Тобто, зміст вказаної норми, свідчить про те, що задоволенню підлягають лише вимоги, які відновлюють права та охоронювані законом інтереси позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Одночасно суд звертає увагу, що позивачем вимог щодо зобов`язання відповідача 1 внести відповідні зміни до Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 р. № 848 зі змінами внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 14 серпня 2019 р. № 807 не заявлялося.

Отже, враховуючи викладене вище, а також ту обставину, що на час вирішення даної справи, постанова Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018 р. № 329 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1022" втратила свою чинність, суд приходить до висновку, що задоволення вимоги позивача про зобов`язання Кабінету Міністрів України внести зміни в п. 5 постанови Кабінету Міністрів України № 848 (нова редакція № 329) про комісію, яка мала б право вирішувати факт проживання колишньої дружини ( чоловіка) за адресом субсидіанта не буде мати на меті поновлення прав позивача, який він вважає порушеними.

У той же час, на переконання суду у спірних правовідносинах належним способом захисту прав, які вважає порушеними позивач, є пред`явлення ним вимог щодо визнання нечинним нормативно-правового акту в частині та/або вимог, які стосуються визнання протиправним та скасування рішення відповідної комісії за наслідками розгляду його заяви про призначення житлової субсидії.

Зважаючи на викладене вище, а також враховуючи те, що на час розгляду та вирішення справи позивачем обрано неналежний спосіб судового захисту, суд приходить до переконання про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

Відповідно до положень чч. 1 та 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В даному випадку позивач в силу норм Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору не звільнений та відомості щодо понесених відповідачем судових витрат відсутні, а тому судові витрати за рахунок позивача на користь відповідача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України в редакції Закону № 2147-VIII до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий суддя І.М. Погрібніченко

Судді: А.В. Літвінова

В.П. Шулежко

Повний текст рішення виготовлено та підписано 17.12.2019 року.