Справа № 804/14293/15
Суддя: Хохуляк В.В.
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

10 грудня 2019 року

Київ

справа №804/14293/15

адміністративне провадження №К/9901/5915/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Хохуляка В.В.,

суддів - Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Опори машин» про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 16.08.2017 у справі № 804/14293/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Опори машин» до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Опори Машин» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 08.04.2015 № , яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування у тому числі і заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних періодів) з податку на додану вартість (далі - ПДВ) на суму 704 927,00 грн. та нараховано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 176 231,75 грн., від 08.04.2015 № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми ПДВ на суму 339 984,00 грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2016 у задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2016 рішення суду першої інстанції скасовано та прийнято нове рішення про задоволення позову.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 19.04.2016 постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.11.2016 та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2016 скасовано та ухвалено нову постанову. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Опори Машин» задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Бабушкінському районі м. Дніпропетровська Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 08.04.2015 № в частині зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ на суму 91391,00 грн., а в частині зменшення розміру від`ємного значення суми ПДВ на суму 43 202,00 грн. справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду касаційної інстанції в частині відмови у задоволенні позову, Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Опори Машин» звернулося до Верховного Суду України із заявою про його перегляд з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд України ухвалою від 08.11.2017 відкрив провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Опори машин» про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 16.08.2017 у справі № 804/14293/15.

У зв`язку з припиненням своєї діяльності Верховний Суд України передав заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Опори машин» до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.01.2018 для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді у складі: Хохуляка В.В. (суддя-доповідач), Бившевої Л.І., Шипуліної Т.М.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції Закону України від 03.10.2017 №2147-VIII, який набрав чинності з 15.12.2017) заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України в адміністративних справах, які подані та розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку колегією у складі трьох або більшої непарної кількості суддів за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. Такі заяви розглядаються без повідомлення та виклику учасників справи, за винятком випадку, коли суд з огляду на обставини справи ухвалить рішення про інше.

Відповідно до частини першої статті 237 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній до 15.12.2017) судові рішення в адміністративних справах можуть бути переглянуті Верховним Судом України з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

В обґрунтування вимог заяви про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 19.04.2016 в частині відмови в задоволенні позову щодо неправомірності зменшення бюджетного відшкодування за грудень 2014 року в розмірі 704927,00 грн. Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Опори Машин» вказує на неоднакове застосування у правовідносинах норм пункту 102.5 статті 102 пунктів 200.1, 200.2, 200.3, 200.4, 200.4, 200.6, 200.7 статті 200 Податкового кодексу України, Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість. Зокрема, зазначає, що Податковий кодекс України не передбачає застосування строків давності до бюджетного відшкодування, а тільки у разі якщо платник податку не задекларував відшкодування шляхом зменшення суми податкових зобов`язань майбутніх періодів і не використав його протягом 1095 днів.

На підтвердження мотивів перегляду вказаної постанови суду касаційної інстанції Товариство з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Опори Машин» посилається на ухвали Вищого адміністративного суду України від 20.11.2014 у справі №826/15875/13-а (К/800/20361/14), від 10.11.2015 у справі №810/6048/13-а (К/800/54884/14), від 11.07.2017 у справі №804/2611/14 (К/800/21337/15), постанову від 13.07.2016 №804/10054/15 (К/800/10665/16).

У даній справі судом першої інстанції встановлено, що значення рядку 21 «залишок від`ємного значення попереднього звітного (податкового) періоду, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду» декларації з ПДВ за грудень 2014 року складає 64 616 грн., рядок 23.2 «сума що підлягає бюджетному відшкодуванню у зменшення податкових зобов`язань з ПДВ наступних звітних періодів» та рядок 24 «залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» дорівнюють 769 543 грн. відповідно. Фактично показник зазначеного рядка визначено неправильно, оскільки значення рядка 24 декларації з ПДВ попередніх звітних (податкових) періодів складає 704 927 грн.

Таким чином враховуючи дані, наведені позивачем в декларації з ПДВ за грудень 2014 року, показник рядка 24 «залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду» повинен дорівнювати 0 грн., а не 769 543 грн. як зазначено платником податку у поданій декларації.

Крім того, згідно з даними Додатку 2 до декларації з ПДВ за грудень 2014 року позивачем з порушенням Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Міністерством фінансів України від 23.09.2014 року № 966, визначено значення залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (показник колонки 5 Довідки дорівнює показнику рядка 24 декларації поточного періоду).

Фактично колонка 5 Додатку 2 (значення рядка 24) до декларації з ПДВ за грудень 2014 року складає 769 543 грн., що не відповідає розрахунковій величині показника, оскільки колонка 3 Додатку 2 дорівнює 769 543 грн., колонка 4 Додатку 2 - 769 543 грн., то значення колонки 5 Додатку 2, як різниця між колонками 3 та 4, дорівнює 0.

Суд касаційної інстанції зазначив, що позивачем подано заяву про повернення суми бюджетного відшкодування (Додаток 4) в якій Товариство просить перерахувати на розрахунковий рахунок в установі банку визначену у податковій декларації з ПДВ за грудень 2014 року суму бюджетного відшкодування в розмірі 769 543 грн., проте як вбачається з Декларації з ПДВ за грудень 2014 року вказану суму позивач просить зарахувати у зменшення податкових зобов`язань з ПДВ наступних звітних (податкових) періодів.

Отже, в оскаржуваній постанові, з огляду на положення Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого Міністерством фінансів України від 23.09.20147, суд касаційної інстанції погодився про обґрунтованість висновку суду першої інстанції щодо завищення суми бюджетного відшкодування по податковій звітності за грудень 2014 року у сумі 704 927,00 грн.

Також, враховуючи те, що позивач у декларації за грудень 2014 року заявив суму до бюджетного відшкодування та включив до нього суми від`ємного значення ПДВ в розмірі 160 155,00 грн., право на яке у Товариства виникло у січні - жовтні 2011 року, суд касаційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність у позивача права на відшкодування з бюджету ПДВ у зазначеному розмірі, у зв`язку з пропущенням 1095-денного терміну.

Разом з тим, в ухвалі від 11.07.2017 у справі №804/2611/14 Вищий адміністративний суд України погодився з висновком судів попередніх інстанцій про те, що декларування позивачем в рядку 24 податкової декларації позивача за квітень 2014 року суми залишку від`ємного значення, яке після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, яка сформована в попередніх податкових періодах (липень 2008 року - серпень 2010 року), не порушує строків, встановлених пунктом 102.5 статті 102 Податкового кодексу України.

У постанові від 13.07.2016 у справі №804/10054/15 у зв`язку з тим, що єдиною помилкою, встановленою відповідачем під час проведення перевірки позивача, було зазначення позивачем у Довідці про залишок суми від`ємного значення попередніх податкових періодів, що залишається непогашеним після бюджетного відшкодування, отриманого у звітному податковому періоді, та підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного податкового періоду (додаток 2) в графі «Залишок від`ємного значення попереднього податкового періоду…»: сум за квітень, червень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2012 року, січень - травень, жовтень, листопад 2013 року, лютий - червень, серпень, вересень 2013 року, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про протиправність податкового повідомлення-рішення про зменшення суми бюджетного відшкодування.

В ухвалі від 10.11.2015 у справі №810/6048/13-а на підставі наявних матеріалів справи та з урахуванням встановлених судами попередніх інстанцій обставин щодо відсутності порушень у формуванні спірної суми від`ємного значення з податку на додану вартість відповідачем в ході перевірки позивача не виявлено, відсутність жодних заперечень податкового органу як в ході перевірки, так і в ході судового розгляду справи, стосовно фактичної наявності у позивача спірної суми від`ємного значення з податку на додану вартість та підтвердження реальності здійснення господарських операцій, Вищий адміністративний суд України погодився з судами першої та апеляційної інстанцій про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

В ухвалі від 20.11.2014 у справі №826/158875/13-а колегія суддів касаційної інстанції погодилась з позицією судів попередніх інстанцій про те, що пунктом 102.5 статті 102 Податкового кодексу України встановлюється виключно порядок (можливість) повернення із бюджету надлишково сплачених грошових коштів, тобто «переплати», а суми, задекларовані платником податку в якості залишку від`ємного значення, які після бюджетного відшкодування включаються до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, не підпадають під визначення «переплата»", тобто такі суми податку на додану вартість не можуть бути списані в результаті закінчення терміну давності, а підлягають включенню до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Отже, в згаданих вище рішеннях Вищого адміністративного суду України, яке оскаржується та на які посилається скаржник в заяві, різні обставини.

Враховуючи те, що обставини, які стали підставою для перегляду справи Верховним Судом, не підтвердилися, заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Опори машин» не підлягає задоволенню.

Крім того, наведені в заяві про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 16.08.2017 доводи Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Опори машин» фактично зводяться до правової оцінки обставин у справі та дослідження доказів, перевірка правильності встановлення яких не входить до компетенції Верховного Суду у випадку розгляду заяви про перегляд судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 235-242, 244, 244-1 Кодексу адміністративного судочинства України та підпунктом 1 пункту 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII), суд -

постановив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Опори машин» про перегляд постанови Вищого адміністративного суду України від 16.08.2017 у справі № 804/14293/15 відмовити.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

________________________

________________________

________________________

В.В.Хохуляк

Л.І.Бившева

Т.М.Шипуліна

Судді Верховного Суду