Справа № 360/3764/18
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

16 грудня 2019 року СєвєродонецькСправа № 360/3764/18

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву представника позивача - адвоката Алексєєва Олексія Ігоровича про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 360/3764/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державний заклад «Луганський Державний медичний університет» про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача - адвоката Алексєєва Олексія Ігоровича про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 360/3764/18, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Луганській області на користь ОСОБА_2 випрати по сплаті судового збору при поданні апеляційної скарги на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 31.11.2018 у розмірі 1762,00 грн.

Сторони у судове засідання не прибули, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлені належним чином (том 5 а.с. 12-14).

Управління Державної міграційної служби України в Луганській області надіслав відзив, в якому просив в ухвалені додаткового судового рішення по справі № 360/3764/18 про стягнення з Управління Державної міграційної служби України в Луганській області на користь адвоката Алексєєва Олексія Ігоровича суми судового збору у розмірі 1762, 00 грн відмовити (том 5 а.с. 17-18).

Згідно частини третьої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Оскільки заявник та боржник про час, дату та місце судового розгляду повідомлені належним чином, відсутня потреба заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів.

Розглянувши подану відповідачем заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 360/3764/18, суд зазначає таке.

Відповідно до положень статті 241 КАС України (Види судових рішень) судовими рішеннями є:

1) ухвали;

2) рішення;

3) постанови.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи «в суді першої інстанції», клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал (частина 2 статті 241 КАС України).

Судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду (ч. 3 ст. 241 КАС України).

Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови. У випадках, визначених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали (частини 4, 5 статті 241 КАС України).

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 5 ст. 242 КАС України).

Пунктом 2 частини 5 статті 246 КАС України (Зміст рішення) визначено, що у резолютивній частині рішення, серед іншого, обов`язково зазначається про розподіл судових витрат.

Положеннями частини першої статті 252 КАС України визначено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 321 КАС України передбачені судові рішення суду апеляційної інстанції.

Так, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги ухвалює судові рішення у формі постанов згідно з вимогами, встановленими статтею 34 та главою 9 розділу II цього Кодексу, з урахуванням особливостей, зазначених у цій главі (частина 1 статті 321 КАС України).

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом апеляційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції (частина 2 статті 321 КАС України).

Підпунктом «в» пункту 4 частини 1 статті 322 КАС України (Зміст постанови суду апеляційної інстанції) визначено, що в резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції, серед іншого, обов`язково зазначається розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Таким чином, обов`язок розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, згідно з підпунктом «в» пункту 4 частини 1 статті 322 КАС України віднесений виключно до повноважень суду апеляційної інстанції.

Крім того, пунктом 3 частини 1 статті 252 КАС України прямо визначені саме ті умови, що «суд, який ухвалив судове рішення», може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Тобто, цією нормою не визначено, що «суд, який ухвалив рішення» або «суд, який ухвалив рішення по суті заявленого позову» не вирішив питання про судові витрати.

Стосовно поданої заяви ставиться питання відносно судових витрат, які були сплачені за апеляційну скаргу на ухвалу про забезпечення позову, а за результатами розгляду апеляційної скарги Першим апеляційним адміністративним судом був прийнятий такий вид судових рішень як «постанова», що відповідає положенням статті 241 КАС України.

У зв`язку з чим, в розумінні частини 1 статті 252 КАС України «судом, який ухвалив судове рішення», є саме Перший апеляційний адміністративний суд, який в силу положень підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 322 КАС України уповноважений вирішувати питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Крім того, суд першої інстанції при вирішенні справи по суті, не уповноважений оцінювати судові рішення апеляційної інстанції на предмет їх відповідності нормам КАС України, зокрема, стосовно виконання/не виконання положень підпункту «в» пункту 4 частини 1 статті 322 КАС України щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Як наслідок, суд першої інстанції згідно положень Кодексу адміністративного судочинства України не уповноважений вирішувати питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України даний висновок суду першої інстанції узгоджується з судовою практикою Верховного Суду (постанова від 28.11.2018) та Першого апеляційного адміністративного суду (додаткове рішення від 13.11.2019) по справі № 812/246/18, згідно якої саме суд апеляційної інстанції повинен вирішувати питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07.06.2019 у справі № 360/3764/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державний заклад «Луганський Державний медичний університет» про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправним рішення Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 18.10.2018 № 4401.5-38971/44.1-18 про відмову в видачі посвідки на тимчасове проживання громадянину Індії ОСОБА_1 , оформлене повідомленням про відмову в прийнятті (розгляді) документів. Зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Луганській області розглянути питання щодо видачі посвідки на тимчасове проживання громадянину Індії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , на підставі поданих ним 03.10.2018 документів, з урахуванням правової позиції суду. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Луганській області (ідентифікаційний код 37851432, місцезнаходження: 93400, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Партизанська, буд. 12) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 1938,20 грн (одна тисяча дев`ятсот тридцять вісім гривень 20 коп.) (том 3 арк. спр. 203-210).

Рішення набрало законної сили 21.08.2019.

Ухвалою від 21.11.2018 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовлено (том 2 арк. спр. 45-46).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 у справі № 360/3764/18 - задоволено. Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 у справі № 360/3764/18 - скасовано. Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі № 360/3764/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено. Вжито заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Управлінню Державної міграційної служби України в Луганській області вчиняти дії щодо примусового видворення громадянина Індії ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 360/3764/18 (том 2 арк. спр. 203-205).

Згідно дубліката квитанції від 06.12.2018 № 0.0..1 за подачу апеляційної скарги на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 31.11.2018 ОСОБА_1 був сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 грн на розрахунковий рахунок Першого апеляційного адміністративного суду (том 5 арк. спр. 5).

Отже, судом першої інстанції питання щодо судових витрат при розгляді справи по суті вирішене рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 25.07.2019 у справі № 360/2701/19 відповідно до процесуальних норм та повноважень суду першої інстанції.

З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про відмову в ухваленні додаткового судового рішення за заявою представника позивача - адвоката Алексєєва Олексія Ігоровича про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 360/3764/18, оскільки вирішення питання про судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, не відноситься до повноважень суду першої інстанції.

Керуючись статтями 241, 242, 246, 248, 252, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника позивача - адвоката Алексєєва Олексія Ігоровича про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 360/3764/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державний заклад «Луганський Державний медичний університет» про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Борзаниця