Справа № 583/5023/19
Суддя: Сидоренко Р. В.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№ 583/5023/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого - судді Сидоренка Р.В.,

за участю секретаря Шаміладзе В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, у залі суду №5в м. Охтирці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора поліції батальйону №1 роти Управління патрульної поліції у місті Суми Якубіна Максима Олексійовича, третя особа Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом в якому просить: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень у вигляді постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1777279 від 22.11.2019, стосовно водія ОСОБА_1 за правовою кваліфікацією по ч. 1, ст. 126 КпАП України, винесену за підписом інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Якубіна Максима Олексійовича, в наслідку протиправності дій інспектора.

Свої вимоги мотивує тим, що 22.11.2019 р. о 10 годині позивач керував легковим автомобілем «Lexus», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить на праві власності його дружині ОСОБА_2 , яка знаходилася поруч з водієм у салоні легкового автомобіля під час руху. Коли він рухався по вул. Полтавській, у с. Хухра, Охтирського району (неподалік домогосподарства № 17) його зупинили працівники поліції. Не представившись і не пред`явивши документи працівники поліції заявили, що водій перевищив швидкість руху під час керування у межах населеного пункту більш ніж на 26 км/год., що є адміністративним правопорушенням. Він виконав вимоги працівників поліції та надав усі необхідні документи для огляду, а саме - посвідчення водія, документ на транспортний засіб, про умови страхування. Зауваження працівників поліції були безпідставні, так як перевищення швидкості руху транспортного засобу ним не допускалося. Поліцейські не пред`явили для ознайомлення належні і допустимі докази допущення ним перевищення швидкості. Працівник поліції, у якого був в руках невідомий технічний пристрій, пояснив, що порушення зафіксоване радаром контролю швидкості «TruCAM». Але навколо не існувало і не існує жодного пристрою вимірювання швидкості або радару контролю швидкості із зазначеною назвою. Поліція оприлюднила у соціальних мережах повний список місць, де поліцейські застосовуватимуть нові прилади «TruCAM» (роздруківка надається). Наскільки відомо за інформацією патрульної поліції України на території Сумської області взагалі не установлено стаціонарного пункту розташування пристрою вимірювання швидкості або радару контролю швидкості. Працівник поліції послався на прилад нібито радар контролю швидкості «TruCAM», який він тримав у руках. Позивач поцікався показниками приладу, на що працівник поліції послався на «затертість» екрану, тому прилад не можливо візуально простежити. Позивач поцікався інформацією щодо причин технічної несправності нібито радару «TruCAM» за допомогою якого правоохоронці нібито зафіксували порушення швидкості. Працівник поліції повідомив, що прилад не сертифікований, так як прострочений з 2012 року, дозволу на право використання радару «TruCAM» або свідоцтва про проходження повірки працівник поліції не пред`явив. Позивач висловився про незгоду з такими діями працівників поліції, заявив, що адміністративного правопорушення не допускав і не скоював, вину у вчиненні адміністративного правопорушення взагалі не визнає, в тому числі з підстав відсутності події та складу адміністративного правопорушення. Працівник поліції у відповідь заявив - дослівно: «Якщо такий розумний, то будемо складати постанову». На місці на руки видали постанову від 22.11.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складену стосовно водія - позивача за даним адміністративним позовом. Зауваження до назви та змісту постанови відразу виникає з приводу фіксації адміністративного правопорушення нібито за допомогою і з використанням радару «TruCAM», що характеризує фіксацію події в автоматичному режимі. Постанова оформлена за реквізитами серії ЕАК №1777279 від 22.11.2019 о 10 годині 24 хвилини 30 секунд. Але працівники поліції зупинили ТЗ під керуванням водія ще до 10 годин ранку, а більш 25 хвилин до 10.24 години позивач намагався з`ясувати законність дій працівника поліції. Поліцейським без законних для цього підстав здійснено зупинку транспортного засобу, яким рухався позивач, що в свою чергу виключало право на реалізацію повноважень вимагати в останнього документи, в тому числі пред`явлення посвідчення водія на право керування транспортним засобом. Неправомірність дій відповідача не дають змоги однозначно оцінити дії позивача як такі, що містять склад адміністративних правопорушень, передбачених саме ч. 1, ст. 126 КпАП України.

На адресу суду були надані відзиви від інспектора та третьої особи у яких зазначено про повне невизнання заявлених вимог. Позивач дійсно порушив правила дорожнього руху України перевищивши швидкість під час руху у межах населеного пункту на 26 км/год. після зупинки під час перевірки документів на законну вимогу поліцейського водій не надав для перевірки посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п. 2.1а ПДР України. Правопорушення зафіксоване на нагрудний відео реєстратор ОМТ1 ВМ0099, ВМ0008.Позивач не надав для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, посилаючись на те, що його зупинено без законних на те підстав та вимога поліцейського надати Позивачем для перевірки документи, зазначені в п. 2.1 ПДР в тому числі посвідчення водія відповідної категорії є неправомірною. На законних підставах було здійснено зупинку транспортного засобу Позивача та в свою чергу законна вимога поліцейського на перевірку документів, в тому числі посвідчення водія відповідної категорії, відповідно до ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», п. 2.4 ПДР.

Процесуальні дії у справі та позиція сторін.

Ухвалою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 02 грудня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін та встановлено строк відповідачу для подання відзиву та доказів, які наявні у відповідача.

Копія ухвали про відкриття провадження від 02.12.2019 року з копією позову та доданих матеріалів була отримана відповідачем, клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін та відзиву відповідач не надав.

Положеннями ч. 5 ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, перевіривши письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що поліцейським 1 батальйону роти Управління патрульної поліції в Сумській області Якубіним М.О. 22.11.2019 винесено постанову серії ЕАК №1777279 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно з якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КпАП України у виді штрафу в розмірі 425 грн.

Зі змісту даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 22.11.2019 о 10:07 год. у с. Хухра, по вул. Полтавській, 17, керував транспортним засобом в населеному пункті позначеному дорожнім знаком 5.45 зі швидкістю 76 км/год., чим перевищив швидкість на 26 км/год. та при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія, порушення зафіксоване на нагрудний відео реєстратор, чим порушив п. 2.1 а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КпАП України.

Приписи п. 12.4 ПДР України передбачають, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідальність за частиною 1 статті 126 КпАП України настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п. 2.4 а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пункт 2.1 ПДР України передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: зокрема, посвідчення водія відповідної категорії.

Представником відповідача був наданий диск із записами з нагрудних камер поліцейських, під час огляду файлів в якому було встановлено, що дійсно позивач на неодноразові вимоги поліцейських до і на час розгляду адміністративної справи не пред`явив для огляду посвідчення водія відповідної категорії посилаючись на те, що його було зупинено без відповідної правової підстави. Та обставина, що водій після розгляду адміністративного матеріалу показав через бокове скло наявність бланку посвідчення водія, після розгляду адміністративного матеріалу, не дає підстав для звільнення його від адміністративної відповідальності.

Твердження позивача з приводу того, що останній не перевищував швидкості руху через що у відповідача відсутні правові підстави для зупинки та перевірки документів, суд оцінює критично, оскільки в матеріалах справи наявні фото, а також відео здійснені сертифікованим приладом TruCam LTІ 20/20 ТС001065, а також документи щодо сертифікації та технічного стану зазначеного приладу, на яких зафіксовано, що автомобіль позивача рухався зі швидкістю 76 км/год. На даних фото та відео зображено, що саме автомобіль позивача їхав із зазначеною швидкістю, інші транспортні засоби у межах дії радару поруч із авто позивача не пересувались.

Судом встановлено, що лазерний вимірювач швидкості руху транспортних засобів TruCAM № ТС001065, що використовувався під час фіксації дій позивача, зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки, затверджений сертифікатом, повірений та в ньому правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування, що підтверджується сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки виданим 29.08.2012, свідоцтвом про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13557 та експертним висновком № 04/02/03-3008 від 27.09.2018 року.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Отже, зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

Вирішуючи питання наявності складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а також даючи оцінку правомірності прийнятого відповідачем за оскаржуваною постановою рішення, суд виходив з такого.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Статтею 9 КпАП України зазначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 126 КпАП України передбачає накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки реєстраційного документа на транспортний засіб.

За приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду

При розгляді суд враховує правові висновки Верховного Суду, що викладені в постанові від 15.03.2019 № 686/11314/17, від 21.11.2018 року у справі № 465/6677/16а, відповідно до яких, п. 2.4 ПДР зобов`язує водія на вимогу працівника поліції зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР.

З відеозапису події також вбачається, що оскаржувана позивачем постанова фактично складена в присутності позивача, роз`яснено його права та запропоновано надати пояснення з приводу здійснених останнім порушень Правил дорожнього руху. Про наявність клопотань чи заяв позивач при розгляді справи позивач не вказував.

Відповідно, доводи позивача про порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності не знайшли підтвердження під час розгляду справи.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що інспектор при складанні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності діяв не в спосіб, передбачений КпАП України.

Також суд ураховує правові висновки Верховного Суду, що викладені в постанові від 17.05.2018 року в справі № 753/4366/17, відповідно до яких не може спростовувати здійсненого позивачем адміністративного правопорушення факт не надання йому під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз`яснень, передбачених положеннями статей КпАП України. Ці недоліки не можуть бути підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

За правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.02.2018 року по справі № 536/583/17, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладення адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КпАП України.

Разом з тим, у відповідності до вимог ст. 36 КпАП України враховуючи, що позивач вчинив кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядались одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення правомірно накладено в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, суд встановив наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126, у зв`язку із чим оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та такою, що не підлягає скасуванню.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні автомобілем зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 77 та ч. 1 ст. 90 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд зазначає, що позивачем під час розгляду справи не було надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Натомість, відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень та заперечуючи проти позову, довів правовірність оскаржуваної постанови, яка є предметом оскарження позивачем.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосовано адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту. Доказів, які б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду даної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено; факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КпАП України, підтверджується наявними у справі доказами.

Керуючись ст. ст. 247, 251, 280, 283 КпАП України, ст. ст. 2, 6, 9, 72-77, 90, 229, 242-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора поліції батальйону №1 роти Управління патрульної поліції у місті Суми Якубіна Максима Олексійовича - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана протягом десяти днів із дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Охтирський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду Р.В.Сидоренко