Справа № 440/4004/18
Суддя: Присяжнюк О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2019 р.Справа № 440/4004/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Присяжнюк О.В.,

Суддів: Русанової В.Б. , Любчич Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2018 року (ухвалене суддею С.С. Сич) по справі № 440/4004/18 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, в якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у виплаті йому одноразової грошової допомоги, як інваліду другої групи внаслідок захворювання отриманого під час виконання обов`язків військової служби та зобов`язати відповідача виплатити йому одноразову грошову допомогу відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 р., в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності..

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2018 р. відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2018 та прийняти нове яким задовольнити позов у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а саме: вимог Конституції України, Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей, Постанови Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 р. Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги..., Кодексу адміністративного судочинства України та на не відповідність висновків суду обставинам справи.

У судовому засіданні позивач вимоги апеляційної скарги підтримав та просив скасувати рішення суду першої інстанції.

У судовому засіданні представник відповідача заперечував проти апеляційної скарги та просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Суд, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу з 05.05.1980 р. по 29.06.1982 р., що підтверджується військовим квитком, копія витягу з якого наявна у матеріалах справи /а.с. 40/, у тому числі проходив дійсну військову строкову службу у військовій частині НОМЕР_1 з 09.05.1980 р. по 28.06.1982 р. на посадах рядового і сержантського складу, що підтверджується копією довідки Центрального архіву внутрішніх військ МВС Росії вих. № П-3740 від 24.11.1999 р., наданою на анкету-запит Лубенського об`єднаного міського військового комісаріату Полтавської області від 08.10.1999 р. № 4/1635.

Довідкою Лубенського районного військового комісаріату Полтавської області від 29.11.2017 р. № 929 також підтверджено, що ОСОБА_1 проходив строкову військову службу в період з 05.05.1980 р. по 29.06.1982 р. (у військовій частині НОМЕР_1 з 09.05.1980 р. по 28.06.1982 р.) та в період проходження служби у ВЧ НОМЕР_1 перебував у відрядженні на полігоні вч НОМЕР_2 (м. Семипалатинськ).

Згідно довідки Лубенського об`єднаного міського військового комісаріату Полтавської області від 28.12.1999 р. № 4/807, копія якої наявна у матеріалах справи, ОСОБА_1 був призваний на збори із числа військовозобов`язаних і знаходився в 30 км зоні відчуження в складі в/ч НОМЕР_3 (с. Савичі) з 01.06.1986 р. по 22.07.1986 р. на посаді стрілець.

Відповідно до довідки МСЕ Серії 7-66 КА № 0060107 ОСОБА_1 вперше встановлено ІІІ групу інвалідності з 07.02.2002, захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ЛНА на ЧАЕС.

Згідно довідки МСЕ Серії 7-66 ВЛ № 0107062 ОСОБА_1 повторно встановлено ІІ групу інвалідності з 01.03.2005 р., захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ЛНА на ЧАЕС.

Витягом із протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (Протокол № 436 від 15.02.2018 р.) зазначено, що травма /довгострокова дія Іонізуючого випромінювання/ колишнього військовослужбовця ОСОБА_1 , 1961 року народження, що ускладнилась розвитком захворювань: «Дисциркулярної енцефалопатії ІІ ст., зі стійким цефалгічним синдромом, вестибуло-анактичним синдромом, вегето-судинною дистонією. Вегетативна полінейропатія з сенситивними порушеннями. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ст. 2, ризик іі. ІХС, стенокардія напруги ФК ІІ, кардіосклероз ателослеротичний СН І-ІІ ст.», що підтверджено медичними документами, - ТРАВМА /ДОВГОТРИВАЛА ДІЯ ІОНІЗУЮЧОГО ВИПРОМІНЮВАННЯ/, ТАК. ПОВ`ЯЗАНА З ВИКОНАННЯМ ОБОВ`ЯЗКІВ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ.

Довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0029073 ОСОБА_1 повторно встановлено ІІ групу інвалідності з 16.03.2018 р., травма /довготривала дія іонізуючого випромінювання/, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

24.05.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до начальника Полтавського ОВК із заявою від 18.05.2018 р. про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з отриманням 2 групи інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності /а.с. 36/, на який листом Полтавського ОВК від 29.05.2018 р. № 12/1151 позивача повідомлено про відсутність у пакеті документів довідки МСЕК про встановлення групи інвалідності вперше (надано документ про встановлення при черговому переогляді ІІ групи інвалідності з 01.03.2005 р.) та довідки з районного УПСЗН за місцем проживання про виплату компенсаційних сум, передбачених Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» /а.с. 41/.

ОСОБА_1 надіслав до Полтавського ОВК листом від 14.07.2018 р. довідку МСЕ від 24.02.2005 р. та довідку № 2106/01-20 від 09.07.2018 р. Управління соціального захисту населення Лубенської районної державної адміністрації Полтавської області, який отримано Полтавським ОВК 17.07.2018 р. за вх. 2971.

Листом Полтавського ОВК від 31.07.2018 р. № 12/1756 позивача повідомлено про те, що враховуючи, що він звільнений з військової служби до набуття чинності Закону України від 04.04.2006 р. № 3597-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про загальний військовий обов`язок і військову службу», яким запроваджено виплату одноразової грошової допомоги, а інвалідність встановлена до 01.01.2014 р., тобто до набуття чинності нової редакції статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», він не має права на одержання одноразової грошової допомоги.

ОСОБА_1 звернувся із заявою від 08.08.2018 р. безпосередньо до Міністерства оборони України, у якій просив виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з отриманням 2 групи інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з виконанням обов`язків військової служби в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності.

Листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 25.08.2018 р. № 0290П-1240490 ОСОБА_1 надано відповідь, зокрема, повідомлено, що документи щодо призначення одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України військовий комісаріат за місцем проживання цих осіб, а також зазначено, що інвалідність внаслідок травми, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби, позивачу встановлена в 2018 році, тобто понад тримісячний строк після закінчення зборів (1986 рік).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції виходив з того, що документи щодо призначення одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України військовий комісаріат за місцем проживання цих осіб, тобто заявнику роз`яснено порядок звернення для призначення одноразової грошової допомоги, передбачений законодавством, у зв`язку з чим у Міністерства оборони України не виникав обов`язок прийняти рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, та відповідачем не приймалося рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 16 Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей" № 2011-ХІІ від 20 грудня 1991 року (в подальшому - Закон № 2011-ХІІ), одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до ч. 2 ст. 16-2 Закону № 2011-ХІІ, одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Згідно із ч. ч. 8, 9 ст. 16-3 вказаного Закону, особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права. Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975 (в подальшому - Порядок № 975, (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), встановлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги - допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28 травня 2008 р. № 499 (Офіційний вісник України, 2008 р., № 39, ст. 1298), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2007 р. № 284 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 14, ст. 532), і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2007 р. № 1331 (Офіційний вісник України, 2007 р., № 89, ст. 3255);

Днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії (абз. 2 п. 3 Порядку ).

Отже, моментом виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата встановлення інвалідності. А тому застосуванню до спірних правовідносин підлягає законодавство, яке діяло на момент встановлення позивачу групи інвалідності.

Станом на дату встановлення позивачу інвалідності вперше ІІІ групи (07.02.2002 р.), так і станом на дату встановлення позивачу повторно ІІ групи інвалідності (01.03.2005 р.), у довідках МСЕК про встановлення інвалідності у яких зазначено, що захворювання, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, - діяв Закон України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ в редакції Закону України від 20.12.2001 р. № 2905-III "Про Державний бюджет України на 2002 рік", Умови державного обов`язкового особистого страхування військовослужбовців і військовозобов`язаних, призваних на збори, і порядок виплат їм та членам їх сімей страхових сум, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 19 серпня 1992 р. N 488 /надалі Умови/.

Статтею 16 Закону №2011-XII, (в редакції чинній на час встановлення позивачу інвалідності) визначено, що військовослужбовці, а також військовозобов`язані, призвані на збори, підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню на випадок загибелі або смерті в розмірі 100-кратного мінімального прожиткового рівня населення України на час загибелі або смерті, а також в разі поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних у період проходження служби (зборів), у розмірі, залежному від ступеня втрати працездатності, що визначається у відсотковому відношенні від загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті. Умови страхування і порядок виплат страхових сум військовослужбовцям і військовозобов`язаним, призваним на збори, та членам їх сімей встановлюються Кабінетом Міністрів України.

При цьому, частиною 4 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII встановлено такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за контрактом осіб рядового, сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Відповідно до п. 1 Умов, які були чинні на дату встановлення позивачу інвалідності, державне обов`язкове особисте страхування військовослужбовців і військовозобов`язаних, призваних на збори, проводиться Національною акціонерною страховою компанією "ОРАНТА" за рахунок коштів державного бюджету, що виділяються Міністерству оборони, Національній гвардії, Державному комітетові у справах охорони державного кордону, Міністерству внутрішніх справ, Службі безпеки та іншим військовим формуванням, що створені Верховною Радою України*.

Згідно з п.6 Умов Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" виплачує страхові суми: а) у разі загибелі або смерті застрахованого його спадкоємцям у розмірі 100-кратного мінімального прожиткового рівня на час загибелі або смерті; б) у разі втрати застрахованим працездатності, що сталася внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, одержаних в період проходження служби (зборів), - у розмірі залежно від ступеня втрати працездатності, що визначається у процентному відношенні до загальної суми страхування на випадок загибелі або смерті.

Виплата страхових сум, зазначених у підпунктах "а" і "б", у зв`язку за настанням страхової події провадиться за вирахуванням раніше виплачених страхових сум за цю ж саму страхову подію. При цьому страхова сума з даного виду страхування виплачується незалежно від виплат за іншими видами страхування і виплат у порядку відшкодування збитків.

Пунктом 11 Порядку № 975 передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; довідку медико-соціальної експертної комісії про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності. До заяви додаються копії: постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, - копію сторінки паспорта з такою відміткою).

Відповідно до п. 13 Порядку № 975, керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

Судовим розглядом встановлено, що керівником повноваженого органу - Полтавського ОВК не подавався до Міністерства оборони України висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та документи, що зазначені в пунктах 10 і 11 Порядку №975.

Із урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що у Міністерства оборони України (розпорядника бюджетних коштів) не виникало обов`язку приймати рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу та відповідачем не приймалося рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги позивачу, а листом Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 25.08.2018 р. № 0290П-1240490 ОСОБА_1 повідомлено, що документи щодо призначення одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України військовий комісаріат за місцем проживання цих осіб, тобто відповідачем, заявнику роз`яснено порядок звернення для призначення одноразової грошової допомоги, передбачений законодавством, у зв`язку з чим позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Таким чином, суд переглянувши, у межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення відповідно до вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2018 - без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апелянта спростовані приведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням.

Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно із п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 9, 195, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.12.2018 року по справі № 440/4004/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.В. Присяжнюк
Судді В.Б. Русанова Л.В. Любчич
Повний текст постанови складено 16.12.2019 року