Справа № 520/11131/19
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2019-12-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2019 р. справа № 520/11131/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Горшкової О.О.,

при секретарі судового засідання - Лук`янчук О.І.,

за участю: представника позивача - Плескач І.С., представника відповідача - Саблуков Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга" (проспект Московський, буд. 52, 4 поверх,м. Харків,61001) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61027) про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агроліга" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області , в якому просить суд:

- скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 09.09.19 №1 в частині збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість на суму 1 637 316,25 грн. (у т.ч. за податковими зобов`язаннями 1 308 685.00 грн., за штрафними санкціями - 328 631.25 грн.);

- скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 09.09.19 №1.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що ТОВ «Агроліга» не погоджується із податковим повідомленням-рішенням від

09.09.19 №1 та податковим повідомленням-рішенням від 09.09.19 №1 в частині збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість на суму 1637 316,25 грн. (у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 1 308 685.00 грн., за штрафними санкціями - 328 631.25 грн.), з огляду на те, що вказані рішення прийняті на підставі висновків акту перевірки, які є безпідставними, документально необґрунтованими, та такими, що не відповідають дійсним обставинам та суперечать положенням діючого законодавства України. За таких обставин, представник позивача просив скасувати спірні рішення контролюючого органу.

Представник відповідача, заперечуючи проти задоволення позовних вимог, зазначив, що під час проведення перевірки встановлено відсутність факту реального здійснення господарських операцій між ТОВ «Агроліга та контрагентами - ТОВ «АГРО ФОРМ ГРУПП», ПП «ВЛ-АГР02006», ТОВ «ЗБУТ СЕРВИС», ТОВ «Д-ОИЛ», з огляду на те, що позивачем первинні документи не опосередковувалися реальним рухом активів, оскільки позивачем не було надано до контролюючого органу письмових пояснень щодо того, чим керувалось підприємство при виборі вказаних контрагентів, а в наданих позивачем ТТН містяться неточності. На підставі вищезазначеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судовому засіданні 04.12.2019 року представник сторін підтримали свої правові позиції в повному обсязі.

представники сторін підтримали свої правові позиції в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням ДФС у Харківській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Агроліга» з питань дотримання вимог податкового законодавства, валютного, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.03.2019, за результатами чого складено акт від 12.08.19 №2752/20-40-14-11-10/31369010.

Так, за результатом проведеної перевірки встановлено допущення ТОВ «Агроліга» наступні порушення, а саме:

- п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, п. 201.7 ст. 201, п. 200.1. п. 200.2, п. 200.4 ст. 200, п. 209.2, п.п. 209.15.1 п. 209.15 ст. 209 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість всього у сумі 1 345 780.00 грн., завищено від`ємне значення з податку на додану вартість у сумі 325 970,00 грн., занижено податок на додану вартість по скороченій декларації на загальну суму 1 850,00грн., завищено від 'ємне значення з податку на додану вартість у сумі 6 763,00 грн.;

- п. 209.2 ст. 209 Податкового кодексу України, та п. 3. п. 4 Постанови КМУ від 12.01. II №11 «Про затвердження Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках», в результаті чого застосовано пільгу з податку на додану вартість всього у сумі 1460 грн., у т. ч. за вересень 2016року в сумі 1 460 грн.

На підставі висновків акту перевірки від 12.08.19 №2752/20-40-14-11-10/31369010. Головним управлінням ДПС у Харківській області прийнято податкові повідомлення-рішення:

- від 09.09.19 №1 про збільшення суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість на суму 1 699 252,50 грн. (у т.ч. за податковими зобов`язаннями - 1 358 234,00 грн., за штрафними санкціями - 341 018,50 грн.);

- від 09.09.19 №1 про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 332 733,00 грн.

Позивач, не погоджуючись з вищезазначеними рішеннями суб`єкта владних повноважень, звернувся до суду із даним позовом.

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Агроліга» (покупець) та ТОВ «АГРО ФОРМ ГРУПП» (продавець) укладено договір поставки №1407ЯЧ від 14.07.16 (т.1 а.с. 114-115), відповідно до умов якого продавець поставив покупцю у липні 2016 року ячмінь на загальну суму 1 291 320.00 грн., у т. ч. ПДВ 215 220,00 грн.

Факт реальності виконання умов казаного правочину підтверджується видатковими накладними, ТТН, податковими накладними ( з накладеним цифровим підписом), платіжними дорученнями, оборотно - сальдовими відомостями по рахунку 282 (т.1 а.с. 116-161).

У зв`язку з відсутністю у ТОВ «Агроліга» власної лабораторії якість поставленого товару визначалась ТОВ «Дворічанський елеватор» відповідно до умов укладеного договору №ХР-01/1607-12 від 12.07.16 » (т.1 а.с. 162-165), реальність виконання якого підтверджується замовленнями на виконання робіт, тарифами на виконання послуг, актами - розрахунками, актами виконаних робіт, реєстрами приймання зерна на елеватор з показниками якості (т.1 а.с. 166-182).

Транспортно - експедиційне обслуговування з перевезення вантажів забезпечено ТОВ «Агропромислова компанія «НОВААГРО» на виконання договору № 20/09/16-ТЄУ від 20.09.2016 року на транспортно - експедиційне обслуговування (т. 1 а.с. 197-201), виконання якого підтверджується довіреностями, накладними, актами виконаних робіт (т.1 а.с. 203-209).

Подальша реалізація придбаного ТОВ «Агроліга» у ТОВ «АГРО ФОРМ ГРУПП» ячменю проводилась позивачем на адресу: 1) ПАТ « Державна продовольчо-зернова корпорація України» на виконання договору поставки № ХАРО122-С від 16.09.2016 року (т.1 а.с. 183-189), виконання якого підтверджується рахунками - фактурами, реєстрами транспортних накладних (т.1 а.с. 190-196); ДП з іноземною інвестицією «Сантрейд» згідно договору поставки № 60108347 від 11.07.2016 року (т.1 а.с. 210-214), виконання якого підтверджується рахунками - фактурами, видатковими накладними, довіреностями, накладними, банківськими виписками (т.1 а.с. 215-234).

Також, між ПП «ВЛ-АГР02006» ( виконавець) та ТОВ «Агроліга» (замовник) укладено договір про надання ремонтних послуг №13-00000172 від 01.04.2016 року (т.1 а.с. 235), відповідно до умов якого виконавець за період травень, липень, вересень, жовтень-грудень 2016 року надавав послуги з ремонту вузлів та агрегатів на загальну суму 51 678,00 грн., у т.ч. ПДВ у сумі 8 613,00 грн.

Реальність господарських операцій в рамках вказаного договору підтверджують рахунки - фактури, видаткові накладні, складені та зареєстровані в ЄРПН податкові накладні, акти здачі - прийняття робіт щодо відремонтованих вузлів та агрегатів, дефектні акти, акти приймання-передачі запчастин в ремонт, лімітно - забірні картки, ТТН, платіжні доручення, банківська виписка, оборотно - сальдові відомості по рахунку 207 (т.1 а.с. 236-250, т.2 а.с. 1-89).

Стосовно господарських відносин між ТОВ «Агроліга» (покупець) та ТОВ «ЗБУТ ЄНРВИС» ( постачальник), то останні виникли на на підставі укладеного договору поставки №1402-01П від 14.02.18 (т.2 а.с. 90 -91).

Факт поставки ТОВ «ЗБУТ СЕРВИС» на адресу ТОВ «Агроліга» у лютому 2018 року» соняшнику врожаю 2017 року на загальну суму 5 090 23.00 грн. ( у т.ч. ПДВ 848 373,00 грн.) підтверджується видатковими накладними, податковими накладними (зареєстрованими в ЄРПН), ТТН, платіжними дорученнями, оборотно - сальдовими відомостями по рахунку 631, 201 (т.2 а.с. 92-165).

Як вбачається з пояснень представника позивача, соняшник, отриманий підприємством від ТОВ «ЗБУТ СЕРВИС» на підставі укладеного договору поставки №1402-0111 від 14.02.18, приймався на акредитованій лабораторії.

Так, відповідно до умов п. 2.5 договору поставки №1402-0111 від 14.02.18 залікова вага товару розраховується за формулою Дюваля виходячи з фізичної ваги, визначеної на вагах ТОВ «Агроком Нова Водолага», що знаходиться за адресою: Харківська обл., Нововодолазький р-п. смт. Нова Водолага, вул. Цехова. 14. Якість товару вважається остаточною відповідно до результатів аналізу товару при його прийманні на ТОВ «Агроком Нова Водолага», акредитованою лабораторією ТОВ «Агроком Нова Водолага».

Реальність виконання вказаних господарських операцій підтверджується договором на переробку насіння № 0512-01 від 05.12.2016 року, актами прийому насіння соняшника, актами здачі - приймання робіт, актами переробки сировини, платіжними дорученнями (т.2 а.с. 166-185).

Транспортно - експедиційне обслуговування проводилось ТОВ «Либрейл» на виконання договору № 02-05/18 від 02.05.2018 року на транспортно - експедиційне обслуговування (т.2 а.с. 195-198), виконання якого підтверджується накладними, актами надання послуг (т.2 а.с. 199-206).

Подальша реалізація придбаного насіння соняшника проведена на адресу: 1) ТОВ «ТД Санлайт Плюс» згідно договору поставки № 030518/01М від 03.05.2018 року (т.2 а.с. 186-190), виконання якого підтверджується специфікацією, видатковими накладними, довіреністю (т.2 а.с. 191-194); 2) Компанії COFCO Resources S.A. на виконання контракту № 585658 від 12.03.2019 року та додаткових угод до нього (т.2 а.с. 215-230), фактичне виконання чого підтверджується митною декларацією, посвідчення про якість (т.2 а.с. 231-233). Митне оформлення вказаного товару проводилось ТОВ «Вібо-Транс» (договір доручення № VT/C-19043 від 18.03.2019 року, на підтвердження виконання якого позивачем надано здавальний акт, акти здачі - приймання робіт, ТТН -т. 2а.с. 234-250, т.3 а.с. 1-9).

Як вбачається з матеріалів справи, між ТОВ «Агроліга» (як покупець) та ТОВ «Д-ОЙЛ» (як постачальник) укладено договір поставки №19/11-2018 від 19.11.18 (т.3 а.с. 18-20), предметом якого є поставка добрив.

Так, в рамках вказаного правочину, протягом листопада-грудня 2018 року та січняя 2019 року ТОВ «Д-ОЙЛ» поставило ТОВ «Агроліга» добрива па загальну суму - 3 348 942,00 грн., у т. ч. ПДВ у сумі 608 157,00 грн., що підтверджується зареєстрованими в ЄРПН податковими накладними, видатковими накладними, ТТН, платіжними дорученнями, витягом довіреностей на отримання ТМЦ, оборотно - сальдовими відомостями по рахунку 208, 203, 10 (т.3 а.с. 21- 134, 158).

Факт використання придбаного у ТОВ «Д-ОЙЛ» органічного добрила в межах господарської діяльності ТОВ «Агроліга» (зокрема, внесення органічного добрива) підтверджується карточками тракториста (т.3 а.с. 136-140, 142, 144, 146, 148, 150), актами списання добрива органічного (т.3 а.с. 152-157).

Обставини наявності у ТОВ «Агроліга» нерухомого майна та інших необоротних активів для здійснення власної господарської діяльності підтверджується договором оренди нерухомого майна № 010116 від 01.01.2016 року, оборотно - сальдовими відомостями (т.3 а.с. 226-243).

відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України - для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Суд зазначає, що статтею 1 розділу 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до пункту 1 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до пунктів 1 та 2 статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 "Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (далі - Положення), в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Згідно пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Порядок визначення бази оподаткування в разі постачання товарів/послуг визначає стаття 188 Податкового кодексу України.

Так, пункт 188.1 зазначеної статті встановлює, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних та інфляційні, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

Відповідно до п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (в редакції до внесення змін згідно із Законом № 1797-VIII від 21.12.2016, після внесення змін Законом № 1797-VIII від 21.12.2016 - придбання або виготовлення товарів та послуг); б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності) (в редакції до внесення змін згідно із Законом № 1797-VIII від 21.12.2016, після внесення змін Законом № 1797-VIII від 21.12.2016 - придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності)); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України (в редакції згідно із Законом № 1797-VIII від 21.12.2016).

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п. 198.2 ст. 198 ПК України).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (п. 198.3 ст. 198 ПК України).

До внесення змін Законом № 1797-VIII від 21.12.2016 в наступній редакції - податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду).

Відповідно до абз. г п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних. З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

До внесення змін Законом № 1797-VIII від 21.12.2016 в наступній редакції - платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Як підтверджено матеріалами справи, правочини укладені між позивачем та його контрагентами ТОВ «АГРО ФОРМ ГРУПП», ПП «ВЛ-АГР02006», ТОВ «ЗБУТ СЕРВИС», ТОВ «Д-ОИЛ» виконано кожною стороною цього договору, що підтверджується первинними документами.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Оцінивши правочини, укладені позивачем з ТОВ «АГРО ФОРМ ГРУПП», ПП «ВЛ-АГР02006», ТОВ «ЗБУТ СЕРВИС», ТОВ «Д-ОИЛ» за правилами ст. 90 КАС України, суд зазначає, що останні укладено між правоздатними та дієздатними юридичними особами, за формою та змістом не суперечать закону.

Доказів повернення коштів до контрагента позивача після їх перерахування, наявності у позивача та його контрагента спільного інтересу щодо фіктивного отримання коштів за поставлений товар/надані послуги (що могло б мати місце у разі пов`язаності цих осіб), в матеріалах справи не міститься.

За правилами Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов`язань такого платника. Отже, наявність факту (і це не заперечується сторонами) про належну оплату товару (послуг) визнаються судом належними та допустимими доказами реальності вчинених між позивачем та контрагентами позивача господарських операцій.

Оглянуті судом первинні документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст. 44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 р. за № 168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, зазначені документи призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази реальності вчинення господарських операцій.

Стосовно зауважень контролюючого органу щодо неповноти даних, які відображені в ТТН, то суд зазначає, що Вищий адміністративний суд України у своїй ухвалі від 18.05.2017 р. у справі №К/800/36463/16 наголошує, що наявність або відсутність окремих документів, як і певні недоліки в їх заповненні (описка, помарка, не заповнення певного реквізиту) носять оціночний характер та не є безумовною підставою для висновку про позбавлення їх юридичної сили та доказовості, а відтак не є і підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних, зокрема інших первинних документів, випливає, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце (відбулися), а отже безпідставним є і посилання контролюючого органу на складення товарно-транспортних накладних з порушенням Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року №363.

Таким чином, рух активів у процесі здійснення господарських операцій, отримання економічної вигоди позивачем наявність спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарських операцій, є свідченням про спричинення господарськими операціями реальних змін майнового стану платника податків, а відповідно свідчить про реальність (фактичність) операцій та засвідчення їх відповідними документами первинного та податкового.

Суд також зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу, який би підтверджував, що відповідний вантаж фактично не був отриманий вантажоодержувачем, суб`єкт владних повноважень ані в ході проведення перевірки, ані в ході розгляду справи не подав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження відсутності факту перевезення та отримання продукції .

Суд вважає за потрібне звернути увагу, що в умовах дії принципу фінансової звітності, як превалювання сутності над формою, який полягає в тому, що операції обліковуються відповідно до їх дійсної сутності, а не лише виходячи з правильності їх юридичного оформлення та документування, у податковому обліку господарські операції мають відображатися відповідно до їх реального економічного змісту. Для цілей оподаткування зміст господарської операції має встановлюватися на підставі аналізу дійсних змін майнового стану її учасників. Документальне оформлення є лише формою представлення інформації про юридичний факт, тоді як саме з юридичним фактом податкове законодавство пов`язує зміни у податковому обліку платника.

Поряд з цим, Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 №393, якими врегульовано порядок оформлення ТТН, не встановлюють правил податкового обліку податкового кредиту платника податків. При цьому, документи обумовлені вказаними Правилами, зокрема, ТТН, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що безпосередньо підтверджують факт придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей. Транспортною документацією підтверджується операція з перевезення вантажів, а не факт придбання товару, тому за наявності документів, що підтверджують фактичне отримання товару і його використання у власній господарській діяльності, певні недоліки у заповненні такого документа як ТТН не є самостійною підставою для позбавлення платника податку права на отримання податкових вигод.

Вказана правова позиція також узгоджується з позицією Верховного Суду, яка викладена а постанові від 05.09.2019 року по справі №520/10016/18.

Щодо посилань ГУ ДПС у Харківській області на не встановлення на підставі аналізу даних ЄРПН факту придбання ТОВ «АГРО ФОРМ ГРУПП» будь-яких транспортних послуг у перевізників ФОП ОСОБА_1 , ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , то представник позивача пояснив, що зазначені фізичні особи-підприємці у періоді здійснення господарських операцій не зареєстровані платниками податку на додану вартість, і відповідно не могли складати та реєструвати податкові накладні в ЄРПН.

Щодо посилань в акті перевірки на ненадання ТОВ «Агроліга» сертифікатів якості товару, документів щодо походження товару, то суд зазначає, що такі документи не містять відомостей про учасників та умови господарської операції та не є документами первинного бухгалтерського або податкового обліку, які фіксують рух активів, відтак не можуть слугувати підтвердженням чи спростуванням реальності господарської операції, а висновки про відсутність фактичного виконання господарської операції не можуть обґрунтовуватися залежно від наявності чи відсутності, технічних документів або паспортів на отримані товари.

Вказана правова позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постанові від 25.06.19 у справі №1240/1982/18.

Стосовно тверджень ГУ ДПС у Харківській області відносно ненадання ТОВ «Агроліга» письмових пояснень щодо того, чим керувалось підприємство при виборі своїх контрагентів ТОВ «АГРО ФОРМ ГРУШІ». ПП «ВЛ-АГР02006», ТОВ «ЗБУТ СЕРВИС», ТОВ «Д-ОЙЛ», то суд зазначає, що у розумінні ст. 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з мстою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Статтею 43 ГКУ передбачена свобода здійснення господарської діяльності: підприємці мають право без обмежень самостійно здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, яку не заборонено законом.

Підприємництво здійснюється па основі зокрема, але не виключно, такого принципу як самостійного формування програми діяльності, вибору постачальників і споживачів продукції, що виробляється, залучення матеріально-технічних, фінансових та інших видів ресурсів, використання яких не обмежено законом, встановлення цін на продукцію та послуги відповідно до закону (ст. 44 ГКУ).

Умовою документального підтвердження операції є можливість на підставі наявних документів зробити висновок про те, що витрати фактично понесені та спрямовані на отримання позитивного економічного ефекту. Тому надання або не надання зазначених письмових пояснень жодним чином не може бути свідченням відсутності виконаних господарських операцій.

При цьому, відповідачем не надано до суду доказів на спростовання факту виконання ТОВ «Агроліга» зобов`язань за правочинами, укладеними з ТОВ «АГРО ФОРМ ГРУШІ», ПП «ВЛ-АГР02006», ТОВ «ЗБУТ СЕРВИС», ТОВ «Д-ОЙЛ», які були виконані шляхом перерахування безготівкових грошових коштів, що, в свою чергу, означає втрату підприємством права власності па ці кошти. Не виявлено і фактів повернення цих коштів до ТОВ «Агроліга», наявності у підприємства та його контрагентів спільного інтересу щодо їх отримання (що могло б мати місце в разі пов`язаності цих осіб). За правилами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов`язань такого платника.

В акті перевірки не наведені факти, які б підтверджували невикористання підприємством отриманого товару, послуг (робіт) у межах власної господарської діяльності, не наведено будь-яких фактичних даних, які б засвідчували відсутність у ТОВ «Агроліга» об`єктивної потреби на укладання правочинів, не співпадання предмету правочинів з напрямом господарської діяльності ТОВ «Агроліга».

Натомість, висновки ГУ ДПС у Харківській області про вчинення ТОВ «Агроліга» порушень податкового законодавства, і. як наслідок, завищення податкового кредиту з ПДВ по господарських операціях з ТОВ «АГРО ФОРМ ГРУПП, ПП «ВЛ-АГР02006», ТОВ «ЗБУТ СЕРВИС», ТОВ «Д- ОЙЛ», ґрунтуються па результатах опрацювання податкової інформації відносно контрагентів позивача, що, однак, суперечить принципу індивідуальної відповідальності суб`єкта господарювання.

Так, Податкове законодавство України не ставить у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права па формування податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 10.09.18 у справі №826/8016/13-а, від 10.09.18 у справі №826/25442/15. від 11.09.18 у справі №810/2677/17, від 29.03.19 у справі №808/3412/16.

Окрім того, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду в постанові від 29.03.19 у справі №808/3412/16 дійшов висновку, що посилання контролюючого органу на податкову інформацію, що наявна в інформаційно-аналітичних базах, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, не є належними доказом в розумінні процесуального Закону, так як носить виключно інформативний характер.

Податкова інформація, яка ґрунтується на одних припущеннях (перевірка у розумінні ПКУ не проводилась) та дослідженні контролюючим органом ланцюгів постачання, містить лише аналіз інформації баз даних податкового органу, з результатами якого робиться висновок про нереальність здійснення господарських операцій ТОВ «АГРО ФОРМ ГРУПП», ПП «ВЛ-АГР02006», ТОВ «ЗБУТ СЕРВИС», ТОВ «Д- ОЙЛ».

У випадку порушення контрагентом ТОВ «Агроліга» норм чинного законодавства, негативні наслідки (відповідальність) настають лише для нього. Зазначена обставина не свідчить про порушення норм чинного законодавства ТОВ «Агроліга» у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови та сформував документально підтверджені суми податкового кредиту.

Таким чином, господарські операції з придбання ТОВ «Агроліга» товару у ТОВ «АГРО ФОРМ ГРУПП», ТОВ «ЗБУТ СЕРВИС» та ТОВ «Д-ОЙЛ» та послуг (робіт) у ПП «ВЛ-АГР02006» мали реальний характер, були фактично здійсненими, оскільки придбання товару, послуг (робіт) відбулось з метою їх використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності ТОВ «Агроліга», підтвердження чого є належним чином оформлені первинні документи, які підтверджують реальність господарських операцій, та які є підставою для формування бухгалтерського та податкового обліку, враховуючи те, що господарські операції спричинили реальні зміни майнового стану платника податків.

Щодо зафіксованих контролюючим органом порушень ТОВ «Агроліга» вимог п. 209.2 ст. 209 IIКУ та п. 3. п. 4 Постанови КМУ від 12.01.11 №11 «Про затвердження Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках», в результаті чого неправомірно (необгрунтовано) застосовано пільгу з податку на додану вартість всього у сумі 1460 грн., у т. ч. за вересень 2016року в сумі 1 460 грн., то суд зазначає наступне.

Так, як вбачається з акту перевірки, підставою для вказаних висновків слугувало судження ГУ ДПС у Харківській області про неправомірне перерахування ТОВ «Агроліга» коштів із спеціального рахунку підприємства ПП «ВЛ-АГР02006» відповідно до виписки банку від 12.09.16 №3850 за ремонт насосу згідно рахунку №В-00000694 від 22.08.16, оскільки реальність вчинення господарських операцій між ТОВ «Лгроліга» та ПГІ «ВЛ-АГР02006» відсутня.

Відповідно до п.209.2 с г. 209 11 КУ позитивна різниця між сумою податкових зобов`язань звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду суб`єкта спеціального режиму оподаткування ГІДВ, який провадить діяльність у сфері сільського господарства, у розмірах визначених у цьому пункті, підлягає перерахуванню до державного бюджету та на спеціальні рахунки, відкриті сільськогосподарським підприємствам - суб`єктам спеціального режиму оподаткування в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно п.3 4 Постанови КМУ від 12.01.11 №11 «Про затвердження Порядку акумулювання сільськогосподарськими підприємствами сум податку на додану вартість на спеціальних рахунках, відкритих у банках» суми податку на додану вартість, що підлягають перерахуванню па спеціальні рахунки, відкриті в установах банків та/або в органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, не підлягають сплаті до бюджету та повністю залишаються в розпорядженні відповідного сільськогосподарського підприємства для використання у виробництві сільськогосподарських товарів/послуг.

Сума податку на додану вартість, що акумулюється на спеціальному рахунку, не підлягає вилученню до державного бюджету і використовується сільськогосподарським підприємством відповідно до п. 209.2 ст. 209 ІІКУ, а починаючи з 1 січня 2017 р. перераховується на поточний рахунок сільськогосподарського підприємства (п.4 Постанови КМУ від 12.01.11 №11).

Враховуючи те, що господарські операції з придбання ТОВ «Агроліга» послуг з ремонту запчастин та агрегатів у ІПП «ВЛ-АГР02006» мали реальний характер, як вже зазначалось вище, суми ПДВ, які акумулювались на спеціальному рахунку сільськогосподарського підприємства, використовувались ТОВ «Агроліга» за цільовим призначенням, що, в свою чергу, вказує на відсутність порушень підприємством п. 209.2 ст. 209 ПКУ та п. 3, п. 4 Постанови КМУ від 12.01.11 № 11.

Таким чином, господарські операції ТОВ «Агроліга» мали реальний характер, призвели до зміни майнового стану учасників господарських відносин, що підтверджується наявними в матеріалах справи документам, відтак податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 09.09.19 №1 та від 09.09.19 №1 прийнято необґрунтовано та підлягають скасуванню, а відтак позовні вимоги ТОВ «Агроліга» слід задовольнити в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 14, 243-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга" до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 09.09.2019 №1 в частині збільшення Товариству з обмеженою відповідальністю "Агроліга" суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість на суму 1 637 316 (один мільйон шістсот тридцять сім тисяч триста шістнадцять) грн. 25 коп., у т.ч. за податковими зобов`язаннями 1 308 685 (один мільйон триста вісім тисяч шістсот вісімдесят п`ять) грн.00 коп. та за штрафними санкціями 328 631 (триста двадцять вісім тисяч шістсот тридцять одна) грн. 25 коп.

Скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Харківській області від 09.09.2019 №1 про зменшення від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 332 733 (триста тридцять дві тисячі сімсот тридцять три) грн. 00 коп. та яким до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга" застосовано штрафні санкції у розмірі 0 (нуль) грн.00 коп.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроліга" (проспект Московський, буд. 52, 4 поверх, м. Харків,61001, ) сплачену суму судового збору в розмірі 19210 (дев`ятнадцять тисяч двісті десять) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61027, ).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 16 грудня 2019 року.

Суддя Горшкова О.О.