Справа № 460/1852/19
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2019-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 листопада 2019 року м. Рівне №460/1852/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербакова В.В. за участю секретаря судового засідання Мидловець Л.О. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник Корень О.М., відповідача: представники Шеремета В.О., Мокрий Я.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Малого підприємства - Товариство з обмеженою відповідальністю "Олісма" до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Мале підприємство Товариство з обмеженою відповідальністю Олісма (далі - МП ТОВ Олісма, позивач) звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі - ГУ ДФС у Рівненській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 31 липня 2019 року № та податкового повідомлення рішення від 31 липня 2019 року №.

На обґрунтування позовних вимог вказує на те, що ГУ ДФС у Рівненській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка МП ТОВ Олісма податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 31.12.2018, з питань повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору.

В акті перевірки вказано, що за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 оподатковуваний дохід з ПДФО виплачувався до бюджету не своєчасно та не в повній мірі на загальну суму 9425479,27 грн.; утриманий з виплачених доходів, але не перерахований до бюджету станом на 31.12.2018 року та на дату перевірки військовий збір в сумі 449005,12 грн.

31.07.2019 на підставі акту перевірки ГУ ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДФО на загальну суму 21420747, 64грн., в тому числі: за податковим зобов`язанням 9425479, 27грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 9225458,82 грн., за пенею 2761809,55 грн.) та податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 1214662, 21грн., в тому числі: за податковим зобов`язанням 449005,12грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 640855,67 грн., за пенею 124801,42 грн.).

Позивач не погоджується із висновками акту перевірки від 11.07.2019 року №1410/17-00-12-02/13977624 та прийнятими на його підставі податковими повідомленням-рішенням від 31.07.2019 № та №, з огляду на наступне.

Так, позивач вказує на те, що він як податковий агент самостійно визначив у податковій звітності (№1ДФ) податкові зобов`язання з ПДФО та військового збору, які є узгодженими, тому у контролюючого органу були відсутні підстави для самостійного визначення податковому агенту грошового зобов`язання з ПДФО та військового збору за основним платежем.

Крім того позивач вказує, що відповідач безпідставно застосував штрафні санкції на підставі статті 127 ПК України, оскільки у випадку нарахування та несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання платник притягується до відповідальності відповідно до статті 126 вказаного Кодексу. Крім того, за наслідками однієї податкової перевірки неможливе застосування на підставі статті 127 ПК України одночасно штрафних санкцій в розмірі 25, 50 та 75 відсотків від суми податку.

Також позивач зазначає, що невірне визначення суми грошового зобов`язання з ПДФО та військового збору відповідачем призвело до помилкового нарахування пені.

Враховуючи наведене просить позов задовольнити.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 12.08.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження.

Підготовче засідання призначено на 11:00 год. 12.09.2019 року. Ухвалою суду від 15.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.10.2019.

В судовому засіданні 31.10.2019 оголошено перерву у розгляді справи до 15:00 год. 14.11.2019.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 02.09.2019 представник відповідача позов не визнав та просить відмовити у його задоволенні з підстав правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення у зв`язку із виявленням під час перевірки податкових правопорушень, які зазначені в акті перевірки від 11.07.2019 року №1410/17-00-12-02/13977624. Крім того, оскільки в період з 01.01.2017 по 31.12.2018 оподатковуваний дохід з ПДФО та військового збору виплачувався з порушенням термінів, встановлених ПК України (несвоєчасно та не в повній мірі), тому позивача як податкового агента правомірно притягнуто до відповідальності за статтею 127 ПК України.

У запереченні на відзив від 15.10.2019, позивач не погодився з доводами відповідача, з аналогічних підстав, які викладені у позовній заяві.

В судових засіданнях, проведених у даній справі, представник позивача позов підтримав з підстав, викладених у заявах по суті справи, та просить його задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, та просить відмовити у його задоволенні.

Заслухавши вступне слово учасників справи, дослідивши письмові докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов належить задовольнити повністю з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ГУ ДФС у Рівненській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка МП ТОВ ОЛІСМА за період з 01.01.2017 по 31.12.2018 з питань повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового, про що складено акт від 11.07.2019 року №1410/17-00-12-02/13977624.

Перевіркою дотримання встановлених термінів сплати (перерахування) до бюджету ПДФО та військового збору встановлено порушення підпунктів 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 та підпункту "а" пункту 176.2 статті 176 ПК України при нарахуванні (утримання, сплата) ПДФО та військового збору сплачується (перераховується) під час виплати оподатковуваного доходу єдиними платіжним документом.

За період з 01.01.2017 по 31.12.2018 оподаткований дохід виплачувався одночасно з ПДФО до бюджету з порушенням термінів, встановлених ПК України (не своєчасно перераховано ПДФО до бюджету та не в повній мірі).

Відтак, перевіркою встановлено порушення позивачем підпунктів 168.1.1, 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168 та пунктів 176.1, 176.2 статті 176 ПК України, в результаті чого не своєчасно (в неповній мірі) перераховано ПДФО на загальну суму 9425479,27 грн.; утриманий з виплачених доходів, але не перерахований до бюджету станом на 31.12.2018 року та на дату перевірки військовий збір в сумі 449005,12 грн.

31.07.2019 на підставі акту перевірки ГУ ДФС у Рівненській області прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з ПДФО на загальну суму 21420747,64грн., в тому числі: за податковим зобов`язанням 9425479, 27грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 9225458,82 грн., за пенею 2761809,55 грн.). Та податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 1214662, 21грн., в тому числі: за податковим зобов`язанням 449005,12грн., за штрафними (фінансовими) санкціями 640855,67 грн., за пенею 124801,42 грн.).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.180 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - це юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV вказаного Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому ст. 18 та р. IV вказаного Кодексу.

Відповідно до підпункту 162.1.3 пункту 162.1 статті 162 ПК України платником податку з доходів фізичних осіб є, зокрема, податковий агент.

Згідно з підпунктами 168.1.1, 168.1.2, 168.1.5, 168.1.6 пункту 168.1 статті 168 ПК України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу. Податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

Якщо оподатковуваний дохід нараховується податковим агентом, але не виплачується (не надається) платнику податку, то податок, який підлягає утриманню з такого нарахованого доходу, підлягає перерахуванню до бюджету податковим агентом у строки, встановлені цим Кодексом для місячного податкового періоду. Для цілей цього розділу та п. 54.2 ст. 54 цього Кодексу під терміном граничний термін сплати до бюджету податку розуміються строки сплати податку, визначені цим пунктом.

Згідно пп. 1.4 та пп.1.5, пп.1.6 п. 16-1 підрозділу ХХ Податкового кодексу України тимчасово до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи збройних сил України встановлюється військовий збір.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) військового збору до бюджету здійснюється у порядку, встановленому ст. 168 Податкового кодексу.

Відповідальним за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені ст.176 Податкового кодексу України.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та у спосіб, визначені ст.176 Податкового кодексу.

Системний аналіз вказаних правових норм дає підстави дійти правового висновку про те, що контролюючий орган вправі визначити у податковому повідомленні-рішенні суму основного грошового зобов`язання з ПДФО та військового збору лише у випадку, коли податковий агент порушив правила нарахування та декларування податку, збору (тобто, не нарахував або занизив у податковому розрахунку суми ПДФО, військового збору).

У випадку повного та достовірного нарахування та декларування податковим агентом сум ПДФО, військового збору у податковому розрахунку контролюючий орган не вправі самостійно визначати такому платнику суму основного зобов`язання з ПДФО та військового збору.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції висловленій Верховним Судом у постанові від 07.02.2018 у справі № 813/5787/15 (№ К/9901/1757/17).

Як вбачається з досліджених у справі доказів, МП ТОВ Олісма протягом спірного періоду (січень 2017 - грудень 2018 року) щоквартально подавало податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за формою № 1ДФ, у якій декларувало суми нарахованого та виплаченого доходу та військового збору, суми утриманого податку.

При цьому, актом перевірки порушень щодо достовірності та повноти декларування сум ПДФО та військового збору не було виявлено, а навпаки встановлено факт несплати ПДФО та військового збору у строки, встановлені ПК України.

В той же час, судом встановлено, що збільшення позивачу суми грошового зобов`язання за платежем з податку на доходи фізичних осіб контролюючий орган здійснив на підставі самостійно нарахованого платником податку на доходи фізичних осіб та військового збору у розрахунку цього податку, але не сплаченого у строк, встановлений статтею 168 ПК України.

Відповідно до норм статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у разі, коли сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до ст. 54 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки МП ТОВ ОЛІСМА самостійно нарахувало і задекларувало грошове зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб за вказаний спірний період в сумі 9425479,27 грн., та військового збору в сумі 449005,12 грн., тому суд вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави приймати податкові повідомлення-рішення в частині збільшення суми грошового зобов`язання .

Щодо застосування штрафних (фінансових) санкцій за несвоєчасну сплату ПДФО в сумі 9225458,82 грн. та військового збору в сумі 640855,67 грн. суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Відповідальність за погашення суми податкового зобов`язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов`язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента. При цьому платник податку - отримувач таких доходів звільняється від обов`язків погашення такої суми податкових зобов`язань або податкового боргу, крім випадків, встановлених розділом IV цього Кодексу. Передбачені цим пунктом штрафи не застосовуються, коли ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податку на доходи фізичних осіб самостійно виявляється податковим агентом при проведенні перерахунку цього податку, передбаченого пунктом 169.4 статті 169 цього Кодексу, та виправляється в наступних податкових періодах протягом податкового (звітного) року згідно з нормами цього Кодексу.

Проаналізувавши вищенаведене, суд зазначає, що статтею 127 ПК України встановлено міру відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за не нарахування, неутримання та/або несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при цьому розмір штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) залежно від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу. Тобто склад порушення передбачає, що нарахування, утримання чи сплата податку не відбулися до чи на момент виплати доходу.

В свою чергу, коли мають місце нарахування, утримання, однак несвоєчасність сплати платником податків узгодженої суми грошового зобов`язання протягом строків, передбачених ПК України, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до статті 126 цього Кодексу. При цьому розмір такої санкції прямо залежить від часу затримки такої сплати, а не від кількості допущених порушень протягом певного періоду часу.

Тобто, у разі, якщо платник податків не сплачує суми самостійно визначеного грошового зобов`язання протягом строків, передбачених ПК України, такий платник податків притягується до відповідальності відповідно до статті 126 ПК України, а у разі якщо нарахування, сплата чи утримання податку не відбулися до чи на момент виплати доходу, платник податків притягується до відповідальності відповідно до статті 127 Податкового кодексу України.

При цьому, суд звертає увагу на те, що у разі проведення нарахувань податку на доходи фізичних осіб на момент виплати такого доходу платник податків (податковий агент) не може нести відповідальність передбачену статтею 127 ПК України. Несвоєчасна сплата (перерахування) є підставою для відповідальності передбаченої статтею 126 ПК України.

Таким чином, у даному випадку спеціальною нормою є саме стаття 126, а не пункт 127.1 статті 127 ПК України.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 28.08.2018 у справі 812/916/17 (К/9901/47118/18), від 18.06.2019 у справі № 812/916/17 (К/9901/15207/19), від 02.04.2019 у справі № П/811/605/17 (К/9901/49655/18).

Під час проведення перевірки контролюючим органом було встановлено, що МП ТОВ Олісма нараховує та утримує ПДФО і військовий збір своєчасно, однак сплачує з порушенням термінів, встановлених ПК України (не своєчасно перераховано ПДФО та військовий збір до бюджету та не в повній мірі).

Отже, порушення позивачем податкового законодавства у вигляді несвоєчасної сплати податку на доходи фізичних осіб відповідає передбаченому статтею 126 ПК України складу порушення.

Однак, як встановив суд з матеріалів справи, ГУ ДФС у Рівненській області, застосовуючи до МП ТОВ Олісма штрафні (фінансові) санкції, керувалося положеннями пункту 127.1 статті 127 ПК України.

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, суд дійшов висновку, що штрафні (фінансові) санкції загалом нараховані позивачу протиправно, оскільки відповідач нарахував їх на підставі норми, яка не підлягала застосуванню в цьому випадку.

На думку суду, дане порушення, допущене відповідачем, є достатньою та безумовною підставою для скасування оскарженого податкового повідомлення-рішення в частині застосування до ДП Нововолинський РМЗ штрафних санкцій, оскільки такі нараховані не на підставі норми закону, яка регулює відповідні правовідносини.

При цьому, надаючи правову оцінку підставам відповідальності і розміру штрафної (фінансової) санкції, застосованої контролюючим органом, суд не вправі підміняти собою такий орган та приймати рішення щодо зміни підстав застосування штрафної (фінансової) санкції та визначення її розміру, до складу повноважень суду не входять питання проведення документальної перевірки платника податків на предмет встановлення наявності або відсутності порушень податкового законодавства та визначення суми податкового зобов`язання. Суд виключно досліджує прийняті рішення суб`єкта владних повноважень на предмет їх відповідності вимогам чинного законодавства.

Крім того, згідно п. 129.2 ст. 129 Податкового кодексу України у разі скасування нарахованого контролюючим органом зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та /або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

Отже, визначена податковим органом в податковому повідомленні рішенні від 31 липня 2019 року № пеня в розмірі 124801,42 грн., та в податковому повідомленні рішенні від 31 липня 2019 року № в розмірі 2761809,55 грн. підлягають скасуванню.

Також суд звертає увагу на те, згідно наказу №1659 від 19 червня 2019 року перевірка МП ТОВ Олісма була проведена з питань повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору за період з 01.01.2017 року по 31.12.2018 року.

Серед підстав для проведення перевірки податковим органом вказано п. п. 78.1.1., 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України, п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України, п. 81.1 ст. 81, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України.

Разом з тим п. п. 78.1.1 п. 78.1. ст.. 78 Податкового кодексу України передбачено, що право на проведення документальної позапланової перевірки у податкового органу виникає якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язків письмовий запит контролюючого органу. В матеріалах справи відсутній такий запит. Тому не має можливості дослідити чи правомірно податковим органом було призначено та проведено перевірку і внаслідок цього можна дійти висновку, що оскільки податковим органом було порушено процедуру призначення та проведення перевірки, то і дії щодо проведення такої перевірки є неправомірними.

Суд погоджується з доводами позивача про порушення порядку проведення перевірки, що дає підстави вважати висновки такої перевірки передчасними, а наслідки такої перевірки у вигляді оскаржуваних податкових повідомлень-рішень є неправомірними та підлягають скасуванню.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного суду від 19 лютого 2019 року, справа №825/924/17, адміністративне провадження №К/9901/40536/18.

Таким чином, враховуючи вищенаведене суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач не довів правомірності оскаржуваного в даній адміністративній справі податкового повідомлення-рішення від 31.07.2019 року № та податкового повідомлення рішення від 31.07.2019 року № , а тому його необхідно визнати протиправним та скасувати.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Рівненській області підлягає до стягнення на користь позивача судовий розмір в розмірі 19210,00 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення № 780 від 05.08.2019.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву Малого підприємства - Товариство з обмеженою відповідальністю "Олісма" (вул. Заводська, 10, смт. Оржів, Рівненського району Рівненської області, 35313; ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (вул. Відінська, 12, м. Рівне, 33023; ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 31.07.2019 № та №.

Стягнути на користь Малого підприємства - Товариство з обмеженою відповідальністю "Олісма" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Рівненській області судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 19210,00грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 18 грудня 2019 року.

Суддя Щербаков В.В.