Справа № 214/7909/19
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/7909/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 грудня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Попова В.В.,

при секретарі - Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду у м. Кривому Розі, у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора БДР Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта Самойленко Марини Вікторівни про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вказаним позовом, в якому просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №577006 від 10.10.2019 року, винесену відповідачем та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що 10.10.2019 року відповідачем було винесено постанову серії ДП18 №577006 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 140 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. Так, інспектором було встановлено нібито позивач, будучи касиром-експертом ПТ «Ломбард «Діамант» Опацька Я.В. і компанія», 10.10.2019 року приблизно о 14.50 год. порушила вимоги ч. 2 ст. 140 КУпАП, а саме встановила інформаційний штендер з надписом біля червоної лінії вулиць та доріг без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції. Однак, позивач не погоджується із вказаною постановою, вважає, що її було винесено із порушенням вимог законодавства та останню належить скасувати, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом.

Позивач у судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити та розглянути справу за її відсутності.

Відповідач, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не прибула, але надала до суду відзив на позов, додавши до нього носій відеоінформації, стосовно порушення позивачем Правил дорожнього руху України. Згідно наданого відзиву, відповідач заперечила проти задоволення пред`явлених вимог у повному обсязі. Вважала, що спірна постанова була винесена відповідно до вимог законодавства. Зазначила, що нею, під час патрулювання по вул. вул. Ю.Камінського біля буд. 2, було помічено встановлений рекламо носій, а саме інформаційний штендер з написом «Ломбард» на червоній лінії забудови без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим було порушено п. 32.1 Правил дорожнього руху України. Дана реклама була розміщена позивачем, яка на відеозаписі з бодікамери самостійно це підтверджує. Після того, як було виявлено порушення, відповідач підійшла до ОСОБА_1 , представилась, повідомила про те, що ведеться відеофіксація та про причину звернення, а саме запитала ким був встановлений рекламний носій біля буд. 2 по вул. Ю.Камінського в м. Кривий Ріг , на що позивач повідомила, що то вона його виносила та встановлювала. Також ОСОБА_1 не надала дозволу та не пояснила, що він є в наявності, хоча із дозволу вбачається, що штендер повинен був знаходитись безпосередньо біля входу в магазин. Позивачеві було роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Так, після з`ясування усіх фактичних данних інспектором було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП та складено оскаржувану постанову. Отже, відповідач вважає за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення нею законно та обґрунтовано було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Так, згідно складеної відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення, 10.10.2019 року, приблизно о 14 год. 30 хв., ОСОБА_1 по вул. Ю. Камінського в м. Кривому Розі встановила рекламо носій, а саме інформаційний штендер з надписом «Ломбард» біля червоної лінії вулиць та доріг без погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції, чим порушила вимоги п. 32.1 Правил дорожнього руху України та постанову КМУ 32067 від 29.12.2003 року, у зв`язку з чим зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення її було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.15).

У відповідності до ст.ст. 251, 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з положень ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціатив, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідачем у якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП, було надано носій відеоінформації, який був досліджений судом та під час перегляду якого, було встановлено, що останній взагалі не відображає обставини вчинення позивачем правопорушення, за вчинення якого її було притягнуто до адміністративної відповідальності, позаяк містить лише відеофіксацію спілкування позивача та відповідача, при цьому позивач заперечує свою вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення.

Таким чином, досліджений носій відеоінформації, який відповідач долучила до матеріалів справи як доказ на підтвердження правомірності своїх дій з приводу притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного вище правопорушення не містить доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення.

Отже, враховуючи вище викладене, суд уважає, що обставини наявності адміністративного правопорушення не підтверджені належними доказами, зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, що вказує на відсутність фактичних даних, на підставі яких можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 140 КУпАП та винність позивача у його вчиненні. Окрім того суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення не є окремим доказом винності позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки відображає не фактичні обставини події, а думку особи, яка її складає, про ці події.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. ст. 9, 72, 77, 242-246, 250, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №577006 від 10.10.2019 року, винесену інспектором БДР Полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом Самойленко Мариною Вікторівною та закрити провадження у справі.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Попов