Справа № 160/3087/19
Суддя: Чабаненко С.В.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 листопада 2019 року м. Дніпросправа № 160/3087/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Чабаненко С.В.,

суддів: Чумака С.Ю., Юрко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Сколишева О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року у справі №160/3087/19 за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визначення митної вартості товару від 28.03.2019 року № UA110000/2019/200069/2;

- зобов`язати Дніпропетровську митницю Державної фіскальної служби повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), сплачену фінансову гарантію у розмірі 129899,37 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року в задоволені позову відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення та прийняти нове про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю (Данилов А.В.) підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі. Представник відповідача (Крейса Л.О.) заперечила проти доводів апеляційної скарги та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши підстави для перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, 19.03.2019 року до Дніпропетровської митниці ДФС для митного оформлення в режимі імпорту автомобіля легкового Mitsubishi, модель - Outlender 2.0 PHEY AWD, VIN - НОМЕР_2 (товар) декларантом ТОВ "Імпекс Груп Дніпро" за дорученням гр. ОСОБА_1 подана митна декларація типу ІМ40ДЕ №UA110150/2019/214754. Митна вартість товару у вказаній декларації визначена у загальному розмірі 546732,82 грн., еквівалент 20150,930 дол.США. У графі митної декларації №UA110150/2019/214754 " 42 ціна товару" визначено 18300,00, у графі "22 валюта та загальна сума за розрахунком" USD 18300,00, графа " 23 курс валюти" - 27,13189000.

Крім того, для митного оформлення були подані наступні документи:

- інвойс №18-005372 від 14.02.2019 року з перекладом;

- довідка про відповідність №34377 від 16.03.2019 року;

- акт про проведення огляду транспортного засобу №UA205010/2019/214278 від 17.03.2019 року;

- висновок експертного товарознавчого дослідження про оцінку транспортного засобу №т462/19 з відомостями про походження;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу TMY16 від 21.11.2018 року;

- копія експортної ВМД країни відправлення 14408 від 25.02.2019 року;

- скріншот аукціону з фото та ціною продажу автомобілю;

- банківські документи SWIFT SW24J117071725 від 17.01.2019 року та SW24J116070040 від 16.01.2019 року.

За результатом проведеної митної оцінки митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 27.03.2019 року № UA110000/2019/200069/2, згідно з яким митним органом відкоригована задекларована митна вартість товару на рівні 30850,00 Євро.

За поясненням відповідача та згідно листа, яким направлено позивачу рішення про коригування митної вартості товарів від 28.03.2019 року № UA110000/2019/200069/2, відповідно до відомостей про транспорті витрати згідно наданої до митної ЄМД вказано, що на доставляння товару понесено витрати у розмірі 400 дол.США, однак документально зазначена вартість не підтверджена; наданий до митного контролю інвойс від 14.02.2019 року №18-005372 не містить установчих умов оплати та умов поставки товару, відсутні дані щодо показнику одометру (пробігу авто, що є важливою ознакою для формування ціни), відсутні дані щодо об`єму двигуна, кольору авто та інші важливі ідентифікаційні ознаки; акт митного огляду від 17.03.2019 року №UА205010/2019/116057 містить відомості щодо транспортного засобу української реєстрації № ВК4067ВВ/ВК2074ХХ, що свідчить про здійснення перевезення перевізником; товаро-транспортні та перевізні документи не надавались.

Митна вартість товару скоригована за другорядним методом визначення митної вартості - 2г - резервний метод, згідно з положеннями ст.64 МКУ та обґрунтовано відомостями SchwackeNet за номером 10398393 на рівні 30850 Євро.

Декларант скористався наданим правом і спірний товар був випущений у вільний обіг за МД від 28.03.2019 року № UA110150/2019/216098.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що у зв`язку з наявними розбіжностями у документах, поданих позивачем до митного органу, а також через відсутність документів у позивача, що підтверджують здійснення покупцем всіх платежів на користь продавця, викликає сумніви визначена позивачем митна вартість товару, заявлена за вищевказаною ЕМД, в т.ч. у зв`зку з тим, що позивачем не було надано на пропозицію митного органу додаткових документів на підтвердження заявленої митної вартості товару (автомобілю), що унеможливлює підтвердження числового значення митної вартості товарів. Отже, суд першої інстанції дійшов висновку, що прийняття посадовою особою відповідача оспорюваного рішення про коригування митної вартості товару з урахуванням вищенаведених розбіжностей у документах, які не усунуті позивачем, є обґрунтованими та такими, що відповідають нормам Митного кодексу України.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Приписами ч. 1 ст. 55 Митного кодексу України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини другої статті 55 Митного кодексу України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів повинно містити, зокрема:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

З метою врегулювання спірних відносин застосування статті 55 Митного кодексу України від 13 березня 2012 року № 4495-VІ, підпункту 64 пункту 4 та підпункту 3 пункту 10 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого Указом Президента України від 8 квітня 2011 року № 446, Міністерством фінансів України прийнято наказ «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» від 24.05.2012 № 598, яким затверджені Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів (далі - Правила №598)

Абзацом 3, 4 графи 33 Правил №598 встановлено, що посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

З тексту оскаржуваного рішення встановлено, що відповідач при визначенні митної вартості товару посилається на відомості SchwackeNet за номером 10398393, проте, жодного обґрунтованого доводу стосовно врахування контролюючим органом технічного стану автомобіля, не наведено та при визначенні митної вартості не враховано.

Ключовою обставиною при коригуванні митної вартості за другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод, є обставина ідентичності (подібності, аналогічності) товарів. Відповідно орган доходів і зборів повинен довести обставину ідентичності (подібності, аналогічності) оцінюваних товарів та товарів, ціну яких бере за основу, якщо має намір застосувати один із наведених другорядних методів. Така обставина доводиться саме шляхом порівняння характеристик оцінюваних товарів та товарів, ціна яких береться за основу при коригування митної вартості

Таким чином, орган доходів і зборів зобов`язаний навести у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Отже, оскільки така порівняльна характеристика в рішенні Дніпропетровської митниці ДФС від 28.03.2019 року № UA110000/2019/200069/2 про коригування митної вартості товарів не здійснювалась, зазначене рішення прийняте всупереч нормам чинного законодавства.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення митного органу є протиправним та підлягає скасуванню.

Стосовно позовної вимоги щодо зобов`язання Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), сплачену фінансову гарантію у розмірі 129899,37 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до ч.9, ч. 10 ст. 55 МК України визначено, що у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом. Якщо орган доходів і зборів протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку орган доходів і зборів скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

При цьому наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 № 643 затвреджено Порядок повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів (далі Порядок № 643), яким визначено послідовність та порядок виконання дій посадовими особами митниць Державної фіскальної служби в тому числі при поверненні суб`єктам господарювання та/або фізичним особам (далі - платники податків) коштів авансових платежів (передоплати) та помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів, контроль за справлянням яких здійснюється митницями ДФС.

Так, відповідно до п.2 розділу ІІ Порядку № 643 визнаечно, що для повернення коштів авансових платежів (передоплати) платником податків до митниці ДФС подається заява в письмовому вигляді довільної форми, підписана платником податків та головним бухгалтером (у разі наявності), або засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного цифрового підпису відповідальних осіб.

Така заява може бути подана протягом 1095 днів з дня внесення авансових платежів (передоплати) на рахунок митниці ДФС.

При цьому як вбачається з матеріалів справи, позивач з відповідною заявою, визначеною Порядком № 643 до митного органу не звертався, а тому колегія суддів доходить висновку, що вимога щодо повернення сплаченої фінансової гарантії є передчасною, а тому задоволенню не підлягає.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Приписами ч.2 ст. 317 КАС України визначено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, з урахуванням вищевикладеного, доходить висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим таке рішення підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про чаткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 243, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 вересня 2019 року у справі №160/3087/19 - скасувати.

Прийняти нове судове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визначення митної вартості товару від 28.03.2019 року № UA110000/2019/200069/2.

В іншій частині у задоволені позову відмовити.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду, відповідно до ст.ст. 328 - 329 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак

суддя І.В. Юрко