Справа № 200/12060/19-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2019 р. Справа№200/12060/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги № Ф-171540-45 від 21.06.2018 на суму 6058,75 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначила відсутність в неї обов`язку щодо сплати єдиного податку через невзяття її на облік у Селидівському відділенні Покровської ОДПІ ГУ ДФС як платника податку. Позивач зазначила, що контролюючим органом за місцем її реєстрації повідомлено її про неможливість здійснення реєстрації платником єдиного податку через невідповідність коду території коду бюджетної класифікації. Протягом розгляду справи позивачем наданий лист від 23.10.2019, яким Покровська ОДПІ ГУ ДФС України в Донецькій області повторно повідомила позивача про неможливості внесення її до реєстру платників єдиного податку через технічну помилку.

Відповідач проти задоволення заявлених позивачем вимог заперечував, підстави незгоди із позовом визначив в наданому до суду відзиві. За змістом відзиву позивач в наданій до податкового органу декларацію, проте не сплатила його у встановлені строки, що стало підставою формування оскаржуваної податкової вимоги.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою від 15.10.2019 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до ч. 5 ст. 250 цього Кодексу датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач є фізичною особою-підприємцем, про що 22.02.2017 внесено відповідний запис № 2 004727 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. За наданими єдиного державного реєстру позивач взятий на облік як платник податків до Покровської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (Селидівське відділення) з 22.02.2017.

Позивач 24.02.2017 надала заяву до підрозділу відповідача про застосування спрощеної системи оподаткування, проте, листом № 290/058-21-13 від 27.02.2017 позивача було повідомлено про неможливість внесення запису про реєстрацію її в реєстрі платників єдиного податку через невідповідність коду території коду бюджетної класифікації, що унеможливлює відкриття картки особового рахунку та внесення заяви до реєстру платників єдиного податку. В наданому листі позивача повідомлено про звернення відділення податкової інспекції до відповідача із проханням додати код території для виправлення типу помилки та відкриття інтегрованої картки платника податків .

В наданих до податкової інспекції деклараціях за звітні податковій періоди квартал, півріччя, 9 місяців та 12 місяців 2017 року позивач задекларувала отримання доходу в сумі 11 620,00 грн., 51 525,00 грн., 86 525 ,00 грн. та 121175,00 грн. відповідно та єдиний податок в сумі 581,00 грн., 1995,25 грн., 1750,40 грн. та 1732,10 грн. відповідно. Через самостійне нарахування позивачем єдиного податку відповідачем відкрито ІКП позивача з єдиного податку з фізичних осіб.

22.06.2018 відповідачем сформовано податкову вимогу № Ф-171540-45, де зазначено, що станом на 21.06.2018 податковий борг позивача становить 6058,75 грн. (недоїмка), з 21.06.2018 на будь-яке майно платників податків, яке перебуває в його власності і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу , а також інше майно , на яке платник податків набуде право власності в майбутньому поширюється право посадкової застави. Зазначеною вимогою від позивача вимагається термінове погашення податкового боргу.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.153 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14 ПК України грошовим зобов`язанням є сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (пункт 59.4 статті 59 Податкового кодексу України).

Механізм формування, надсилання (вручення) та відкликання податкових вимог контролюючими органами визначається Порядок направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 610 від 30.06.2017, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24 липня 2017 р. за № 902/30770 (надалі за текстом Порядок № 610).

Розділом 2 зазначеного порядку передбачено, що податкова вимога платнику податків, у якого виник податковий борг, формується контролюючим органом, на який згідно з Кодексом покладається виконання такої функції. Податкова вимога формується у разі, якщо платник податків не сплатив у встановлені Кодексом строки суму: узгодженого грошового зобов`язання; непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному Кодексом.

Згідно пунктів 1-3 розділу 3 Порядку податкові вимоги формуються автоматично на підставі даних інформаційно-телекомунікаційних систем (далі - ІТС) контролюючих органів.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Податкова вимога, крім загальних реквізитів, повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Судом встановлено, що оскаржувану позивачем податкову вимогу сформовано відповідачем 22.06.2018 на підставі відомостей ІКП позивача за платежем «єдиний податок

з фізичних осіб».

Як вбачається з наявних в матеріалах справи документів позивач в наданих до податкового органу деклараціях за 2017 рік самостійно визначив єдиний податок в сумі 6058,75 грн., у т.ч. за 1 квартал 2017 року в сумі 581,00 грн., за 2 квартал 2017 року в сумі 1995,25 грн., за 3 квартал 2017 року в сумі 1750,40 грн., 4 квартал 2017 року в сумі 1732,10 грн. Наведені грошові зобов`язання є узгодженим та не підлягають оскарженню.

Станом на день формування оскаржуваної вимоги строки сплати податкового зобов`язання самостійно задекларованого позивачем сплинули.

Враховуючі вище викладене, суд дійшов висновку про існування на час формування відповідачем спірної вимоги всіх законодавчо-визначених умов для її формування.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність в нього обов`язку сплати єдиного податку через неможливість відповідача з технічних причин в внести відомості про нього до Єдиного реєстру платників єдиного податку з огляду на наступне.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, позивач зареєстрований як платник податків відповідно до Порядку обліку платників податків і зборів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1588 від 09.12.2011, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 р. за № 1562/20300. Про внесення інформації про позивача до реєстру платників податків свідчить також реєстраційні відомості з системи АІС «Податковий блок».

В листах Покровської ОДПІ Головного управління ДФС у Донецькій області № 290/05-21-13 від 27.02.2017 та № 15873/10/05-99-53-82 від 23.10.2019, на які позивач посилається в обґрунтування в неї статусу платника податків йдеться про складності при внесенні відомостей про неї до реєстру платників єдиного податку на підставі наданої нею заяви про застосування спрощеної системи оподаткування, а не можливість реєстрації платником податків взагалі. В даному випадку позивач як фізична особа-підприємець має оподатковувати отриманий від підприємницької діяльності дохід або на умовах загальної системи оподаткування або на умовах спрощеної системи оподаткування.

Позивач шляхом надання до контролюючого органу відповідної заяви виявила намір оподаткування отриманих нею доходів на умовах спрощеної системи оподаткування, відомостей про відкликання цієї заяви та намір позивача оподатковувати доходи на умовах загальної системи оподаткування в матеріалах справи відсутні. В наданих деклараціях до податкового органу позивач визначила отриманий від здійснення підприємницької діяльності фізичної особи дохід та єдиний податок до сплати, яким підтвердила намір оподаткування доходу від підприємницької діяльності. В матеріалах справи відсутні документи які б свідчили про оподаткування доходу від здійснюваної позивачем діяльності на умовах загальної системи оподаткування.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини у сукупності, суд дійшов висновку про дотримання відповідачем вимог законодавства під час формування податкової вимоги та відсутності підстав для її скасування.

Отже, позовні вимоги про протиправною та скасування податкової вимоги задоволенню не підлягають.

Підстави для здійснення розподілу судових витрат відсутні.

З огляду на викладене вище, на підставі положень Податкового кодексу України, Порядку направлення контролюючими органами податкових вимог платникам податків, затверджених Наказом Міністерства фінансів України № 610 від 30.06.2017,зареєстрованого в Міністерстві юстиції України24 липня 2017 р. за № 902/30770 та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-245, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) Головного управління ДФС у Донецькій області (87526, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця 130 Таганрозької дивізії, будинок 114, ) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги № Ф-171540-45 від 21.06.2018 на суму 6058,75 грн., - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя А.С. Михайлик