Справа № 522/16271/19
Суддя: Науменко А. В.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/522/863/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2019 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Науменко А.В.,

за участю секретаря - Полегенького В.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження, -

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2019 року позивач звернувся до суду із позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження.

Позивач вказує, що Головним спеціалістом відділу організації запобігання нелегальній міграції, реадмісії та видворення ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято рішення № 572 від 27.08.2019 про примусове повернення в країну походження громадянина Судану ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України в термін до 25.09.2019 року. Зазначає, що він уродженець Судану та не може повернутися до країни походження через небезпеку для свого життя та здоров`я. Батько позивача був членом опозиційної партії Хізб аль-Умма, через що сім`я позивача зазнавала переслідувань з боку влади озброєного формування Джанджавіди, оскільки вони здійснюють напади на африканське населення Судану. До того ж, позивач походить з регіону охопленого конфліктом Дарфугу.

Позивач та його представник наполягали на задоволенні позову. Послалися на те, що позивач є уродженцем Судану, та не може повернутися до країни походження через небезпеку для свого життя та здоров`я.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, вважаючи його необґрунтованим, та просив відмовити у його задоволенні у повному обсязі. Звернув увагу що іншими рішеннями судів вже встановлене, що позивач не довів наявність ризику повернення до країни походження.

Заслухавши доводи представника позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи та дослідивши докази, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 27.08.2019 співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області за адресою: м. Одеса, вул. Преображенська, 64, було виявлено особу, яка назвалась громадянином Судану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В результаті проведеної перевірки наявних документів та відібраних пояснень було встановлено наступне. Громадянин Судану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибув на території України 20.05.1995 з метою навчання у ВНЗ, перетнувши кордон України у законному порядку.

У 1998 році він припинив навчання через відсутність коштів, але у зв`язку з можливими політичними переслідуваннями у країні громадської належності, не мав бажання повертатися на її територію, що стало підставою для його звернення 02.03.1998 із заявою про надання статусу біженця.

Наказом Комітету з питань національностей та міграції Одеської облдержадміністрації від 09.04.1998 № 7-м ОСОБА_1 було визнано біженцем та документовано посвідченням біженця № НОМЕР_1.

Наказом Комітету з питань національностей та міграції Одеської облдержадміністрації від 29.10.1998 № 44-м ОСОБА_1 було документовано посвідченням біженця № НОМЕР_2 у зв`язку із втратою посвідчення біженця серії № НОМЕР_1 .

24.12.1999 у зв`язку із втратою посвідчення біженця № НОМЕР_2 позивача було документовано посвідченням біженця серії НОМЕР_3 .

Починаючи з 2001 року позивач періодично заявляв про обмін посвідчення біженця або у зв`язку з його втратою, або з метою зміни установчих данних відповідно до наданої копії національного паспорту, надаючи під час різних звернень різні варіанти перекладів одного й того ж національного паспорту серії НОМЕР_9. При цьому, оригінал національного паспорту до компетентного органу жодного разу надано не було.

09.10.2001 позивача документовано посвідченням біженця серії НОМЕР_5 , а 01.10.2004 здійснено обмін старого посвідчення на нове серії НОМЕР_6 .

01.10.2007 вказаний іноземець знову звернувся до управління міграційної служби в Одеській області Держкомнацрелігій України із заявою про внесення змін до посвідчення біженця у частині написання його установчих даних, в результаті чого було здійснено обмін посвідчення серії НОМЕР_6 на посвідчення біженця серії НОМЕР_7 .

05.12.2012 у зв`язку із непридатністю до використання було здійснено обмін посвідчення біженця серії НОМЕР_7 на посвідчення біженця серії НОМЕР_8 .

Під час співбесіди 21.02.2017 позивач надав інший переклад копії національного паспорту серії НОМЕР_9 і стверджував, що його дійсними установчими даними є дані, зазначені відповідно до такого перекладу: ОСОБА_1.

Рішенням ДМС України від 28.04.2017 № 167-17 було скасовано наказ Комітету з питань національностей та іміграції Одеської обладміністрації від 09.04.1998 № 7-м про надання статусу біженця громадянину Судану ОСОБА_1 у зв`язку з повідомленням ним недостовірних відомостей, що стали підставою для визнання його біженцем.

Вказане рішення було оскаржене позивачем у судовому порядку.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2017 по справі № 815/4342/17 було задоволено адміністративний позов громадянина Судану ОСОБА_1 до ДМС України.

Скасовано рішення Державної міграційної служби України від 28.04.2017 року № 167-17 про визнання громадянина Судану ОСОБА_1 біженцем. Зобов`язано повернути громадянину Судану ОСОБА_1 посвідку біженця.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням ДМС України було подано апеляційну скаргу.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 по справі № 815/4342/17 було задоволено апеляційну скаргу ДМС України. Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 23.11.2017 по справі № 815/4342/17 скасовано та прийнято нове рішення суду. У задоволенні адміністративного позову громадянина Судану ОСОБА_1 до Державної міграційної служби України, третя особа - Головне управління державної міграційної служби України в Одеській області про скасування рішення - відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції позивачем було подано касаційну скаргу.

Постановою Верховного суду від 27.06.2019 по справі № 815/4342/17 касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.03.2018 - без змін.

Наказом ГУ ДМС в Одеській області від 11.07.2019 № 130 довідка про звернення за захистом в Україні серії 009546 визнано недійсною.

Громадянин Судану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наразі тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

27.08.2019 співробітниками ГУ ДМС України в Одеській області було виявлено особу, яка назвалась громадянином Судану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27.08.2019 ГУ ДМС України в Одеській області було складено протокол про адміністративне правопорушення за номером ПР МОД 000097 передбаченого ч. 1 ст. 203 Кодексу про адміністративні правопорушення.

27.08.2019 було здійснено розгляд справи та винесено постанову про накладання штрафу за номером ПН МОД 000096, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у розмірі 1700 грн.

ГУ ДМС України в Одеській області було прийнято рішення від 27.08.2019 року № 572 про примусове повернення в країну походження громадянина Судану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в термін до 25.09.2019 року.

27.08.2019 ОСОБА_1 ознайомився з рішенням від 27.08.2019 № 572 про примусове повернення та не відмовився залишити територію України у термін до 25.09.2019, що посвідчив власноруч записаною датою та підписом.

Згідно зі ст. 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення «порушення іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні, за недійсними документами або документами, термін дії яких закінчився, або працевлаштування без відповідного дозволу на це, якщо необхідність такого дозволу передбачено законодавством України, або недодержання встановленого порядку пересування і зміни місця проживання, або ухилення від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, неприбуття без поважних причин до визначеного місця навчання або працевлаштування після в`їзду в Україну у визначений строк, а так само порушення правил транзитного проїзду через територію України, крім порушень, передбачених частиною другою цієї статті тягне за собою накладення відповідного штрафу».

Ч. 1 ст. 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно п. 2 ст. 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Згідно п. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 року № 3773-VІ передбачено, що іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Згідно до п. 14 ст. 1 Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України;

Відповідно до ч. 1 статті 23 розділу III Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону передбачено, що «…іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій».

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» «іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України)…».

З метою забезпечення вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, на підставі статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» Головним управлінням ДМС України в Одеській області було прийнято рішення про примусове повернення в країну громадянського походження громадянина Судану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В зазначеному рішенні від 27.08.2019 року № 572 міститься відмітка позивача про те, що він отримав другий екземпляр рішення, ознайомлений з ним. Окрім цього, в рішенні від 27.08.2019 міститься підпис самого позивача про отримання копії рішення про примусове повернення.

В адміністративному позові ОСОБА_1 посилається на те, що при прийнятті оскаржуваного рішення не було враховано інформації по країні походження позивача, яка підтверджує численні порушення прав людини на території Судану.

Проаналізувавши інформацію по країні громадянського походження позивача судом було встановлено, що ситуація в Судану значно покращилась.

Згідно з наявною ІКП, в Судані проводяться заходи задля створення стабільної безпекової ситуації, створення безпечних умов для проживання місцевих мешканців та іноземних громадян, функціонування державних та міжнародних інституцій.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн:

-де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

-де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

-де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

-де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Під час прийняття оскаржуваного рішення не було встановлено наявності обставин, передбачених ст.ст. 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», які забороняють примусове повернення позивача.

Крім того, відсутні підстави вважати, що позивач підпадає під захист ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки громадянин Судану ОСОБА_1 не відноситься до осіб, яким надано статус біженця і не є особою, яка потребує додаткового захисту, підстави вважати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" відсутні, суд дійшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для прийняття рішення про примусове повернення громадянина Судану ОСОБА_1 в країну походження.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243-246,250, 251, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення в країну походження - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Приморського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяті днів.

Суддя А.В. Науменко

17.12.19