Справа № 200/12508/19-а
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 р. Справа№200/12508/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Троянова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (юридична адреса: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, буд. 5, ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправними дій та скасування рішення про відмову у проведенні перерахунку пенсії на пільгових умовах на підставі заяви від 06.08.2019 року, зобов`язання провести перерахунок пенсії, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи: дільничним маркшейдером з 4 жовтня 1973 року по 23 січня 1973 року на підприємстві - шахтобудівельне управління №3 тресту "Артемшахтобуд"; головним маркшейдером з 8 січня 1975 року по 31 грудня 1975 року на підприємстві - шахтобудівельне управління №5 тресту "Артемшахтобуд"; головним маркшейдером з 1 січня 1977 року по 30 червня 1977 року на підприємстві - шахтобудівельне управління № 5 тресту "Артемшахтобуд"; старшим інженером - маркшейдером прохідницької дільниці шахти "Джанджра" (Індія) з 13 червня 1986 року по 6 вересня 1987 року.

Ухвалою від 28 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви, шляхом сплати судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок та надання до суду оригінал квитанції про сплату судового збору відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір", або доказів на підтвердження матеріального становища позивача.

На виконання ухвали від 28 жовтня 2019 року позивачем усунуті недоліки в повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотання позивача про витребування доказів - задоволено та зобов`язано відповідача надати суду належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача.

28 листопада 2019 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

За правилами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що є пенсіонером та перебуває на обліку відповідача як внутрішньо переміщена особа. 20 листопада 2018 року позивач звернувся до управління із заявою про здійснення перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до пільгового стажу періоди роботи дільничним маркшейдером з 4 жовтня 1973 року по 23 січня 1973 року на підприємстві - шахтобудівельне управління №3 тресту "Артемшахтобуд"; головним маркшейдером з 8 січня 1975 року по 31 грудня 1975 року на підприємстві - шахтобудівельне управління №5 тресту "Артемшахтобуд"; головним маркшейдером з 1 січня 1977 року по 30 червня 1977 року на підприємстві - шахтобудівельне управління № 5 тресту "Артемшахтобуд"; старшим інженером - маркшейдером прохідницької дільниці шахти "Джанджра" (Індія) з 13 червня 1986 року по 6 вересня 1987 року. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року по справі №200/5478/19-а зобов`язано повторно розглянути заяву позивача від 20 листопада 2018 року про перерахунок пенсії на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-1V та прийняти обгрунтоване рішення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV з урахуванням висновків зроблених судом. 15.07.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виконання рішення суду та вимогою про проведення перерахунку пенсії. Відповідачем прийнято рішення від 15.08.2019 року №143 про відмову у проведенні перерахунку пенсії за віком по стажу на пільгових умовах. Рішення було аргументовано тим. що оскільки мною для перерахунку пенсії було надано лише мою заяву №6390 від 06.08.2019 року про перерахунок пенсії та трудову книжку, без надання довідок про підтвердження пільгового характеру роботи, управління не має права провести перерахунок пенсії за період з 4 жовтня 1971 року по 23 січня 1973 року, з 8 січня 1975 року по 31 грудня 1975 року, з 1 січня 1977 року по 30 червня 1977 року, з 13 червня 1986 року по 6 вересня 1987 року. Позивач вважає дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії протиправними. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачем через канцелярію суду у встановлені судом строки, надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву на позовну заяву, відповідач посилається на те, що згідно особистої заяви від 20.10.2014 про запит пенсійної справи з Центрально-Міського районного УПФУ м. Горлівки Донецької області, позивач перебуває на обліку управління як внутрішньо переміщена особа по матеріалам електронної пенсійної справи з 01.08.2014 та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1. 06.08.2019 до управління звернувся ОСОБА_1 із заявою від 06.08.2019 про перерахунок пенсії за віком по Списку №1 згідно частини 4 статті 45 Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», (із змінами) (далі Закон №1058) та надав наступні заяву про перерахунок пенсії по стажу за списком №1, копія трудової книжки від 08.01.1972. Зазначив, що при первинному призначенні пенсії позивачу у 1999 році управлінням Пенсійного фонду України у м. Горлівка до пільгового стажу не були зараховані періоди роботи з 04.10.1971 по 23.01.1973, з 09.01.1975 по 31.12.1975, з 01.01.1977 по 30.06.1977, з 14.06.1986 по 06.09.1987. У зв`язку з тим, що позивачем була надана лише заява на перерахунок пенсії та копія трудової книжки без надання довідок, підтверджуючих пільговий характер робіт, зробити перерахунок пенсії не має можливості. За таких обставин прийнято рішення відмовити в перерахунку пенсії по стажу на пільгових умовах до надання довідок про пільговий характер роботи, та за умов підтвердження підстав видачі довідок про пільговий характер роботи первинними документами за періоди роботи ОСОБА_1 .

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

Позивач - ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є внутрішньо переміщеною особою та пенсіонером за віком з 1999 року та перебуває на обліку відповідача, та особою, що претендує на перерахунок пенсії згідно частини 4 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідач - Управління Пенсійного фонду України в м. Краматорську Донецької області () є суб`єктом владних повноважень - органом виконавчої влади, основним завданням якого, згідно вимог чинного законодавства, зокрема, є реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що 06.08.2019 року позивач звернувся до пенсійного органу із заявою №6390 "Про призначення/перерахунок пенсії", відповідно до якої просив перерахувати йому пенсію.

Як вбачається з наявних матеріалів справи та підтверджено сторонами, до зазначеної заяви позивачем для перерахунку пенсії управлінню також надані наступні документи: заява №6390 від 06.08.2019 року на перерахунок пенсії по стажу за списком №1 по трудовій книжці, копія трудової книжки від 08.01.1972 року.

На підставі трудової книжки позивача від 08.01.1972 року судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на Шахтобудівельне управління №3 треста «Артемшахтострой» у період з 04.10.1971 по 23.01.1973 року, а саме:

- на підставі наказу №180к від 23.10.1971 року прийнятий на посаду дільничого маркшейдера з повним робочим днем;

- на підставі наказу №13к від 24.01.1973 року звільнений за переводом в Шахтобудівельне управління №7 треста «Артемшахтострой».

Судом встановлено, на підставі трудової книжки позивача від 08.01.1972 року судом встановлено, що ОСОБА_1 працював на Шахтобудівельне управління №5 треста «Артемшахтострой» у період з 08.01.1975 по 28.08.1978 року, а саме:

- на підставі наказу №3 від 10.01.1975 року призначений головним маркшейдером за переводом з Шахтобудівельне управління №3 треста «Артемшахтострой»;

- на підставі наказу №107 від 28.08.1978 року звільнений за переводом на шахту «Леніна» виробничого об`єднання «Артемвугілля».

Судом встановлено, на підставі трудової книжки позивача від 10.06.1986 року судом встановлено, що ОСОБА_1 працював у Індії на посаді старшого інженера-маркшейдера прохідної дільниці на Шахті «Джанджра» у період з 13.06.1986 по 21.08.1987 рік, а саме:

- на підставі наказу №43/к від 12.06.1986 року вивільнений від займаної посади у зв`язку з відрядженням в Міністерство вугільної промисловості СРСР для подальшого виїзду в Індію;

- на підставі наказу №3075 від 29.06.1987 року у зв`язку з закінченням терміну відрядження вважати таким, що повернувся з Індії, та працював на посаді старшого інженера-маркшейдера прохідної дільниці на Шахті «Джанджра» з підземною роботою повний робочий день.

15.08.2019 року Управлінням Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області прийнято рішення про відмову в перерахунку пенсії за віком по стажу на пільгових умовах.

Відповідно до рішення Управлінням Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області від 15.08.2019 року встановлено, що при первинному призначенні пенсії позивачу у 1999 році управлінням Пенсійного фонду України у м. Горлівка до пільгового стажу не були зараховані періоди роботи з 04.10.1971 по 23.01.1973, з 09.01.1975 по 31.12.1975, з 01.01.1977 по 30.06.1977, з 14.06.1986 по 06.09.1987. У зв`язку з тим, що позивачем була надана лише заява на перерахунок пенсії та копія трудової книжки без надання довідок, підтверджуючих пільговий характер робіт, зробити перерахунок пенсії не має можливості. За таких обставин вирішено відмовити ОСОБА_1 у проведенні перерахунку пенсії до надання довідок про пільговий характер роботи та за умов підтвердження підстав видачі довідок про пільговий характер роботи первинними документами за періоди роботи.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року по справі №200/5478/19-а встановлено, що позивач звернувся 20.11.2018 року позивач звернувся до відповідача із первинною заявою про перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах із врахуванням пільгового стажу спірних періодів роботи.

Зазначеним рішенням зобов`язано повторно розглянути заяву позивача від 20 листопада 2018 року про перерахунок пенсії на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-1V та прийняти обґрунтоване рішення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-ІV з урахуванням висновків зроблених судом.

Отже, предметом спору у даній справі є наявність правових підстав для відмови у проведенні перерахунку пенсії через відсутність пільгових довідок, які підтверджуючих пільговий характер робіт.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України «Про пенсійне забезпечення» (статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Суд зауважує, що в трудовій книжці позивача належно відображено всі спірні періоди роботи позивача на спірному підприємстві з повним робочим днем та відображено загальний стаж роботи в обсязі, який є достатнім для здійснення перерахунку.

Так, відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 за №22-1 (надалі по тексту також - Порядок №22-1), встановлено перелік документів, які додаються до заяви про призначення пенсії за віком, серед яких, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за №637.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі по тексту - Порядок №637) згідно з пунктом 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 12.08.1993 року №637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці.

Суд звертає увагу, що у трудових книжках від 08.01.1972 та від 10.06.1986 року ОСОБА_1 міститься необхідна інформація, яка підтверджує, що позивач у спірні періоди працював на посадах, передбачених Списком 1.

Водночас відповідачем не зараховано спірні періоди роботи до пільгового стажу позивача, а лише до страхового стажу.

Абзац 7 пункту 20 Порядку № 637 доповнено постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року № 1028 наступного змісту: в разі розміщення підприємств, установ, організацій на тимчасово окупованій території України або в районах проведення АТО можливе підтвердження спеціального стажу за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Суд погоджується, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж.

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Проте, суд зауважує, що відсутність можливості проведення перевірки не може позбавляти позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону № 1788-XII.

Крім того, відповідно до положень ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відтак, позивачем було представлено належні та достатні документи для проведення перерахунку відповідачем пенсії за віком із зарахування до пільгового стажу періоди роботи з 4 жовтня 1973 року по 23 січня 1973 року, з 8 січня 1975 року по 31 грудня 1975 року, з 1 січня 1977 року по 30 червня 1977 року, з 13 червня 1986 року по 6 вересня 1987 року.

Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що відмовляючи позивачеві у перерахунку пенсії без врахування записів трудової книжки позивача, відповідач діяв необґрунтовано.

Нормами частини четвертої статті 45 Закону № 1058 передбачено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35,частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

у разі виникнення права на підвищення пенсії з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи всі зазначені обставини перерахунок пенсії підлягає здійсненню з моменту першого звернення позивача із заявою від 20.11.2018 року відповідно до рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.05.2019 року.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ратифікованої Україною Законом N8475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб і юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було і вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Chahal v. the United Kingdom, заява 22414/93, рішення від 15 листопада 1996 року Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст І зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)),

Отже, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України дійшов висновку вийти за межі позовних вимог, задовольнивши позовні вимоги, шляхом визнання протиправним та скасування рішення відповідача №143 від 15.08.2019 року про відмову у проведенні перерахунку пенсії позивачу за заявою про перерахунок пенсії від 06.08.2019 року, зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивачу за заявою від 20.11.2018 року про перерахунок пенсії згідно ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи дільничним маркшейдером з 4 жовтня 1973 року по 23 січня 1973 року на підприємстві - шахтобудівельне управління №3 тресту "Артемшахтобуд"; головним маркшейдером з 8 січня 1975 року по 31 грудня 1975 року на підприємстві - шахтобудівельне управління №5 тресту "Артемшахтобуд"; головним маркшейдером з 1 січня 1977 року по 30 червня 1977 року на підприємстві - шахтобудівельне управління № 5 тресту "Артемшахтобуд"; старшим інженером - маркшейдером прохідницької дільниці шахти "Джанджра" (Індія) з 13 червня 1986 року по 6 вересня 1987 року, з урахуванням висновків суду.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до адміністративного суду було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Нормами частини першої статті 139 КАС встановлено, що при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (юридична адреса: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, буд. 5, ) про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області №143 від 15.08.2019 року про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 за заявою про перерахунок пенсії від 06.08.2019 року.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 за заявою від 20.11.2018 року про перерахунок пенсії згідно ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи дільничним маркшейдером з 4 жовтня 1973 року по 23 січня 1973 року на підприємстві - шахтобудівельне управління №3 тресту "Артемшахтобуд"; головним маркшейдером з 8 січня 1975 року по 31 грудня 1975 року на підприємстві - шахтобудівельне управління №5 тресту "Артемшахтобуд"; головним маркшейдером з 1 січня 1977 року по 30 червня 1977 року на підприємстві - шахтобудівельне управління № 5 тресту "Артемшахтобуд"; старшим інженером - маркшейдером прохідницької дільниці шахти "Джанджра" (Індія) з 13 червня 1986 року по 6 вересня 1987 року, з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (юридична адреса: 84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, буд. 5, ) на користь ОСОБА_1 (адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення прийнято в нарадчій кімнаті в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) 16 грудня 2019 року. Повний текст судового рішення складено 16 грудня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Перший апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя О.В. Троянова