Справа № 640/16184/19
Суддя: Келеберда В.І.
Дата ухвалення: 2019-12-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 грудня 2019 року № 640/16184/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Келеберди В.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Експертна оцінка майнових прав», Товариство з обмеженою відповідальністю «Алантіс», Державне підприємство «СЕТАМ», про визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Обставини справи

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому просить визнати незаконними дії відповідача з визначення ринкової вартості арештованого майна ТОВ «Алантіс» у виконавчому провадженні №59491407 та зобов`язати відповідача винести постанову про призначення іншого експерта, суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні №59491407 для проведення оцінки арештованого майна ТОВ «Алантіс».

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що дій відповідача з визначення ринкової вартості арештованого майна боржника є незаконними, оскільки вони грунтуються на результатах оціночного дослідження, виконаного з порушенням вимог Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», приписів Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1440 від 10.09.2003 року, та Національного стандарту №2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1442 від 28.10.2004 року. Наголошує, що висновок ТОВ «Експертна оцінка майнових прав» про вартість майна ТОВ «Алантіс» та звіт про оцінку вказаного майна є неякісними та не можуть бути використані для визначення початкової ціни реалізації арештованого майна.

Ухвалою суду від 06.09.2019 року відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду на 12.09.2019 року. Витребувано у Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження №59491407. Залучено в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Експертна оцінка майнових прав», Товариство з обмеженою відповідальністю «Алантіс», Державне підприємство «СЕТАМ».

У судовому засіданні 12.09.2019 року судом оголошено перерву задля уточнення стороною позивача актуальності своїх вимог, а також належного повідомлення третіх осіб до 03 жовтня 2019 року.

В подальшому, враховуючи неявку сторін у судове засідання, суд вирішив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Оцінивши наявні у справі документи і матеріали, належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок наявних в матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, судом встановлено наступне.

Обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 08.07.2019 року постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрито виконавче провадження №59491407 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чорнєй В.В. №768, вчиненого 13.05.2019 року на нотаріально посвідченій копії договору застави №401/48-3 від 21.04.2017 року, укладеного між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ТОВ «Алантіс», згідно з яким, з метою часткового погашення кредитної заборгованості (тіло кредиту) за Договором кредитної лінії №323/48-1 від 07.11.2016 року в сумі 10416955,10 доларів США, та витрати, що понесені АТ «Ощадбанк» за вчинення виконавчого напису в сумі 110000,00 грн звернуто стягнення на предмет застави за договором застави №401/48-3 від 21.04.2017 року, укладеного між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ТОВ «Алантіс», а саме рухоме майно, яке знаходиться за адресою: Одеська область, Арцизький район, селище Новохолмське, вулиця Зернова, 1.

У вищезазначеному виконавчому провадженні проведено опис та накладено арешт на майно ТОВ «Алантіс».

29.07.2019 року постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 59491407, призначено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю «Експертна оцінка майнових прав», який має сертифікат, видану (видане) 26.06.2018 року за № 531/18, виданий Фондом державного майна України (строк дії: 26.06.2021).

Також, вищезазначеною постановою суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання Товариство з обмеженою відповідальністю «Експертна оцінка майнових прав» зобов`язано надати експертний висновок дійсної ринкової вартості арештованого майна боржника

Попереджено суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання Товариства з обмеженою відповідальністю «Експертна оцінка майнових прав», в особі Гуменюк П.В. про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків під час здійснення виконавчого провадження, надання завідомо неправдивого звіту з питань, що містяться в постанові.

Відповідачем направлено на адресу позивача повідомлення про експертну оцінку майна від 08.08.2019 року №59491407/20.1-7 та копію звіту про оцінку майна ТОВ «Експертна оцінка майнових прав», згідно яких ринкова вартість предмету оцінки станом на 30.07.2019 року становить 257778,00 грн без ПДВ.

Позивач вважаючи, що відповідачем вчинено протиправні дії щодо визначення ринкової вартості арештованого майна Товариства з обмеженою відповідальністю «Алантіс» у виконавчому провадженні № 59491407, звернувся до суду з позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вищезазначеного Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих написів нотаріусів. (п.3 ч.1 ст.3 Закону №1404-VIII).

Згідно з ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 6, 15, 22 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, у тому числі за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Порядок визначення вартості майна боржника та його оцінки визначені у ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1-5 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження.

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника.

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна.

Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем.

Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

Отже, дії виконавця у разі залучення до визначення вартості майна суб`єкта оціночної діяльності обмежуються направленням повідомлення про результати визначення оцінки майна сторонам після отримання звіту про оцінку, а відтак державний виконавець не вчиняє самостійних дій щодо визначення оцінки майна.

Судом встановлено, що відповідачем направлено на адресу позивача повідомлення про експертну оцінку майна від 08.08.2019 року №59491407/20.1-7 та копію звіту про оцінку майна ТОВ «Експертна оцінка майнових прав», згідно яких ринкова вартість предмету оцінки станом на 30.07.2019 року становить 257778,00 грн без ПДВ

Вищезазначене повідомлення з висновком отримано позивачем 19.08.2019 року, про що також зазначено позивачем у позовній заяві.

З адміністративного позову вбачається, що в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що визначена суб`єктом оціночної діяльності вартість арештованого майна ТОВ «Алантіс» не відповідає ринковій, оскільки при оціночному дослідженні вартості цього майна суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертна оцінка майнових прав» порушено положення нормативно-правових актів (національних стандартів), що регулюють процедуру проведення оцінки майна.

Разом з тим, такі доводи позивача стосуються дій суб`єкта оціночної діяльності, а не виконавця, та підлягають перевірці в межах спору про оскарження звітів про оцінку майна.

Отже, оцінюючи дії державного виконавця, суд зазначає, що при вирішенні питання про оцінку майна виконавець не наділений дискреційними повноваженнями, вищенаведені норми Закону України «Про виконавче провадження» чітко регламентують дії виконавця, у цьому випадку виконавець може лише винести постанову про залучення для проведення оцінки майна суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання та в подальшому направити сторонам виконавчого провадження повідомлення про результати оцінки майна, що і було зроблено виконавцем у даному випадку.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що дії державного виконавця слід вважати такими, що вчинені з дотриманням норм чинного законодавства, а відтак відсутні підстави для задоволення позовних вимог, оскільки суд повторно наголошує, що питання, щодо визначення вартості описаного майна належить до компетенції суб`єкта оціночної діяльності, а не державного виконавця.

З огляду на що, вимоги про зобов`язання відповідача винести постанову про призначення іншого експерта, суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні № 59491407 та провести повторну оцінку арештованого майна ТОВ «Алантіс», також задоволенню не підлягають як похідні.

Крім того, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд, аналізуючи дії суб`єкта владних повноважень в розрізі положень ст.2 КАС України дійшов до висновку, що вони вчинені на підставі, у межах та у спосіб визначений законодавством.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 КАС України).

Частинами першою та другою статті 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, судові витрати, здійснені позивачем відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України стягненню не підлягають.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 139, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України».

Відповідно до частини першої статті 293 КАС України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 287 КАС України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Відповідно до частини першої статті 272 КАС України, судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повне найменування сторін:

Позивач: Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (01001, м. Київ, вул. Госпітальна, 12-Г, ).

Відповідач: Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, 13, ).

Треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Експертна оцінка майнових прав» (22041, Вінницька обл., Хмільницький район, с. Вишенька, вул. Поліна, 15, ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Алантіс» (01042, м. Київ, вул. Іоана Павла ІІ, 19, ), Державне підприємство «СЕТАМ» (01001, м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6, ).

Суддя В.І. Келеберда