Справа № 280/1823/19
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2019-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

30 липня 2019 року Справа № 280/1823/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., при секретарі судового засідання Гопки Л.І.

за участю:

представника позивача - Чмут С.В.

представника відповідача - Ванюшанік Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Машторгінвест" (69057, м.Запоріжжя, вул. Сєдова, буд.8, )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр.Соборний, 166, )

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватне акціонерне товариство "Машторгінвест" (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якій позивач просить суд визнати протиправними та скасувати прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення від 21.12.2018 №, №, №.

Ухвалою суду від 02.05.2019 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 27.05.2019.

Ухвалою суду від 27.05.2019 провадження у справі зупинено до 03.07.2019 для надання часу сторонам для примирення.

Ухвалою суду від 03.07.2019 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 03.07.2019 закрито підготовче провадження та призначений судовий розгляд справи по суті на 31.07.2019.

Відповідно до статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) 11 березня 2019 року сторонам проголошено вступну та резолютивну частину рішення та оголошено про час виготовлення рішення у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві, відповіді на відзив. Зокрема зазначив, що ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну планову виїзну перевірку позивача, з питання достовірності нарахування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за вересень 2018 р., за результатами якої було складено Акт від 30 листопада 2018 р. № 747/08-01-12-02/31533716, у якому зроблено висновок про те, що податковий кредит у податковій декларації з ПДВ за вересень 2018 року було завищено позивачем за рахунок включення до його складу суми ПДВ 228000 грн. згідно з податковою накладною від 31.08.2018 р. № 12, складеною постачальником - ТОВ «ТРАНСФОРМЕНЕРГОГРУП» (), яка містить помилку у основному реквізиті у відповідному рядку (коду товару згідно УКТ ЗЕД), а саме: замість коду , який було зазначено при митному оформленні товару, що було імпортовано ТОВ «ТРАНСФОРМЕНЕРГОГРУП» і в подальшому поставлено позивачеві, помилково зазначено код . На підставі Акту перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення від 21 грудня 2018 р. № , № , № . Позивач вважає вказані рішення протиправними, оскільки податкова накладна від 31.08.2018 р. № 12, складена ТОВ «ТРАНСФОРМЕНЕРГОГРУП», була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних, а, отже, є достатньою підставою для позивача для віднесення сум ПДВ, зазначених у цій податковій накладній, до складу податкового кредиту без будь-якого іншого додаткового підтвердження. Допущена ТОВ «ТРАНСФОРМЕНЕРГОГРУП» помилка при складанні податкової накладної від 31.08.2018 р. № 12, могла бути виявленою контролюючим органом на стадії реєстрації даної податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних, що могло бути підставою для її неприйняття для реєстрації. Однак, оскільки вказана податкова накладна була зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних без будь-яких зауважень, а позивач не мав можливості перевірити відповідність коду товару, зазначеного під час його митного оформлення, коду, зазначеному під час поставки цього ж товару позивачеві, суми ПДВ, вказані у цій податковій накладній, було правомірно віднесено до складу податкового кредиту у вересні 2018 р. Вказав, що в усіх первинних документах, які стосувалися поставки товару, його назва та кількість є незмінною. Вказані первинні документи повністю відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і підтверджують реальність здійснення господарської операції, спростовуючи доводи відповідача.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на адміністративний позов (вх. №20305 від 20.05.2019). Зокрема зазначив, що оскільки перевіркою, проведеною відповідачем стосовно позивача встановлено розбіжність у коді УКТЗЕД між податковою накладною № 12 від 31.08.2018 р., виписаною ТОВ «ТРАНСФОРМЕНЕРГОГРУП» на реалізацію товару трансформатор ТМПНГ 11-160/3 УХЛХ 1,9/0,38 код УКТЗЕД та трансформатор ТМПНГ 11-102/3 УХЛХ 1,295/0,38 код УКТЗЕД з ВМД № 540412 від 28.08.2018 р. на ввезення контрагентом ТОВ «ТРАНСФОРМЕНЕРГОГРУП» на територію України трансформаторів ТМПНГ 11-160/3 УХЛХ 1,9/0,38 та трансформаторів ТМПНГ 11-102/3 УХЛХ 1,295/0,38 з кодом УКТЗЕД . При цьому, позивачем не зазначено причину розбіжності у коді УКТЗЕД та щодо відповідності коду УКТЗЕД придбаного товару. Таким чином податкова накладна, що містить помилки у коді товару згідно з УКТ ЗЕД, не дає змоги ідентифікувати здійснену операцію, а тому не може бути підставою для віднесення сум ПДВ, зазначених у цій накладній до податкового кредиту, а господарська операція між відповідачем та ТОВ «ТРАНСФОРМЕНЕРГОГРУП» по може вважатися реально вчиненою.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 243 КАС України, у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - пять днів з дня закінчення розгляду справи.

Розглянувши та дослідивши надані документи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені наступні обставини.

Головним управлінням ДФС у Запорізькій області проведено документальну планову виїзну перевірку Приватного акціонерного товариства «Машторгінвест», код за , з питання достовірності нарахування від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту за вересень 2018 р., за результатами якої було складено Акт від 30 листопада 2018 р. № 747/08-01-12-02/31533716.

Як зазначено у висновках акту перевірки, перевіркою встановлено порушення п.п. 14.1.36, п.п. 14.1.181, п.п. 14.1.231, п. 14.1 ст. 14, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10, ст. 201, п. 200.1, п.п. б), п.п. в) п. 200.4 ст. 200 ПК України, в результаті чого:

- завищено від`ємне значення з податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку (р. 20.2.1) за вересень 2018 р. на суму ПДВ 152862 грн.,

- занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету, на суму 75132 грн.;

- завищено від`ємне значення з ПДВ за вересень 2018 р., яке підлягає включенню до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду, на загальну суму ПДВ 6 грн.

На підставі Акту перевірки ГУ ДФС у Запорізькій області були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 21 грудня 2018 р. № , згідно з яким позивачеві збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 93915 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями - 75132 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 18783 грн.;

- від 21 грудня 2018 р. № , згідно з яким позивачеві зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за вересень 2018 року у розмірі 152862 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 38215 грн., що у сумі складає 191077 грн. (при цьому, у тексті податкового повідомленні-рішення з невідомих причин вказано про обов`язок позивача сплатити податкове зобов`язання та штрафні (фінансові) санкції (штраф) у розмірі 395 918 грн.);

- від 21 грудня 2018 р. № , згідно з яким позивачеві зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість за вересень 2018 року у розмірі 6 грн.

Зазначені податкові повідомлення-рішення були оскаржене позивачем у адміністративному порядку до ДФС України. Проте Рішенням ДФС України від 08.04.2019 р. податкові повідомлення-рішення було залишено без змін, а скаргу без задоволення, у зв`язку з чим позивач звернувся до адміністративного суду.

Заслухавши пояснення представників сторін всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає оскаржувані податкові повідомлення - рішення необґрунтованими, та такими, що підлягають скасуванню, виходячи з наступного.

У Акті перевірки відповідачем зроблено висновок про те, що податковий кредит у податковій декларації з ПДВ за вересень 2018 року було завищено позивачем за рахунок включення до його складу суми ПДВ 228000 грн. згідно з податковою накладною від 31.08.2018 р. № 12, складеною постачальником позивача - ТОВ «ТРАНСФОРМЕНЕРГОГРУП» (), яка містить помилку у основному реквізиті у відповідному рядку (коду товару згідно УКТ ЗЕД), а саме: замість коду , який було зазначено при митному оформленні товару, який було імпортовано ТОВ «ТРАНСФОРМЕНЕРГОГРУП» і в подальшому поставлено позивачеві, помилково зазначено код .

Ця обставина, на думку відповідача, є підставою вважати, що ТОВ «ТРАНСФОРМЕНЕРГОГРУП» на адресу позивача було здійснено «нереальну господарську операцію» і що позивач не мав права відносини суми податку на додану вартість за отриманою податковою накладною до складу податкового кредиту. При цьому, в обгрунтування своєї позиції контролюючий орган посилається на приписи п. 201.10 ст. 201 ПК України.

Однак, зазначені висновки контролюючого органу суперечать наявним у матеріалах справи доказам.

Так, судом встановлено, що 24.07.2018 р. між позивачем та ТОВ «ТРАНСФОРМЕНЕРГОГРУП» було укладено Договір на постачання товару № 24/07-18, за яким позивач є покупцем, а ТОВ «ТРАНСФОРМЕНЕРГОГРУП» - постачальником. Специфікацією №1 до вказаного Договору було визначено товар, який постачальник мав поставити позивачеві, а саме:

1. Трансформатор ТМПНГ11-102/3 УХЛ1 1,295/0,28 у кількості - 14 шт.

2. Трансформатор ТМПНГ11-160/3 УХЛ1 1,9/0,38 у кількості 6 шт.

Вказаний товар було отримано позивачем 28.08.2018 р. та прийнято 31.08.2018 р., що підтверджується рахунком-фактурою постачальника № 18/08/092 від 28.08.2018 р., видатковою накладною № РН-0000010 від 31.08.2018 р., товарно-транспортною накладною №180831-10 від 28.08.2018 р., актом приймання-передачі обладнання від 31.08.2018 р.

Постачання товару було здійснене автотранспортом на умовах СРТ м. Київ автомобілем DAF (реєстраційний номер НОМЕР_2 , причіп НОМЕР_3 ).

31.08.2018 р. транспортний засіб із продукцією було поставлено під охорону у місці прибуття на території ПРАТ «Київське автотранспортне підприємство 13054» (м. Київ, вул. Малинська, 20), без проведення перевантаження, що підтверджується договором на надання послуг складського зберігання та охорони № Ю534 від 31.08.2018 р., рахунком № СФ-0011201 від 31.08.2018 р., Актом здачі-прийняття робіт № ОУ-0013723 про надання послуг зберігання.

За фактом поставки товару ТОВ «ТРАНСФОРМЕНЕРГОГРУП» на адресу позивача було складено податкову накладну № 12 від 31.08.2018 р., яку 31.08.2018 р. було зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних. Номенклатура товарів, зазначена у податковій накладній, відповідала тій, що була визначена специфікацією №1 до Договору на постачання товару № 24/07-18 від 24.07.2018 р.

Отриманий від ТОВ «ТРАНСФОРМЕНЕРГОГРУП» товар у подальшому було поставлено позивачем кінцевому покупцеві - ПАТ «УКРНАФТА», що підтверджується Договором купівлі-продажу від 17.08.2018 р. № 09/03/1135-МТР, укладеним між позивачем та ПАТ «УКРНАФТА», видатковою накладною № РН-0000003 від 03.09.2018 р. № РН-0000002 від 03.09.2018 р., довіреністю НГВУ № 916 від 03.09.2018 р., товарно-транспортною накладною № 180903-1 від 03.09.2018 р. довіреністю ННГ № 479 від 03.09.2018 р, товарно-транспортною накладною № 180903-1 від 03.09.2018 р. Транспортування товару до ПАТ «УКРНАФТА» здійснювалося тим самим автомобілем DAF (реєстраційний номер НОМЕР_2 , причіп НОМЕР_3 ).

Також, 30.09.2018 року між ПАТ «Укрнафта» і позивачем було складено акт звірки взаєморозрахунків, у якому також відображено здійснення господарської операції за Договором купівлі-продажу від 17.08.2018 р. № 09/03/1135-МТР.

В усіх вищезазначених первинних документах назва та кількість товару, що постачався, є ідентичною. Вказані первинні документи відповідають вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і підтверджують реальність здійснення господарської операції.

При цьому, оскільки позивач не був імпортером вказаного товару і доступу до бази даних митної служби не має, перевірити правильність відомостей, зазначених постачальником у податковій накладній, позивач об`єктивно не міг. Відносячи суму ПДВ за вказаною господарською операцією до складу податкового кредиту, позивач керувався інформацією, отриманою з Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до абзаців 1-3 пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкова накладна від 31.08.2018 р. № 12, складена ТОВ «ТРАНСФОРМЕНЕРГОГРУП», була зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних після 01.07.2017 року, а, отже, є достатньою підставою для позивача для віднесення сум ПДВ, зазначених у цій податковій накладній, до складу податкового кредиту без будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Відповідно до абзаців 10-11 пункту 201.10 статті 201 ПК України якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Допущена ТОВ «ТРАНСФОРМЕНЕРГОГРУП» помилка при складанні податкової накладної від 31.08.2018 р. № 12, оскільки вона пов`язана з розбіжностями у коді товару згідно УКТ ЗЕД, який було імпортовано ТОВ «ТРАНСФОРМЕНЕРГОГРУП» (код ) та коді цього ж товару, зазначеного у податковій накладній (код ), могла бути виявленою контролюючим органом на стадії реєстрації даної податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних, що могло бути підставою для її неприйняття для реєстрації.

Однак, оскільки вказана податкова накладна була зареєстрована у Єдиному реєстрі податкових накладних без зауважень, а у позивача можливості перевірити відповідність коду товару, зазначеного під час його митного оформлення, та коду, зазначеного під час поставки цього ж товару позивачеві, не було, суми ПДВ, вказані у цій податковій накладній, було правомірно віднесено позивачем до складу податкового кредиту у вересні 2018 р.

Положення пункту 201.10 ст. 201 ПК України, згідно з яким «податкова накладна, що містить помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, є підставою для віднесення покупцем сум податку до податкового кредиту», на яке посилається відповідач:

- по-перше, прямо не передбачає заборони на віднесення до складу податкового кредиту сум податку за податковими накладними, які містять помилки у коді товару згідно з УКТ ЗЕД, за умови, що ці податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних;

- по-друге, припускає неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків, порівняно вищезазначеними з положеннями абзаців 2-3 пункту 201.10 статті 201 ПК України, що в силу принципу презумпції правомірності рішень платника податку, визначеного п. 4.1.4 ст. 4 ПК України, є підставою для застосування до даних правовідносин саме положень абзаців 2-3 пункту 201.10 статті 201 ПК України та визнання дій позивача щодо віднесення до складу податкового кредиту сум податку, зазначених у даній податковій накладній, правомірними.

Зазначена правова позиція підтверджується висновками щодо застосування норм права, викладеними в постанові Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 819/1383/17.

Трактування ж пункту 201.10 ст. 201 ПК України, яке надається відповідачем, суперечить суті та меті запровадження та функціонування Єдиного реєстру податкових накладних як інформаційної системи, відомості з якої є достатньою підставою для формування покупцями товарів податкового кредиту з ПДВ.

Відповідно до частини 1 статті 69 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частина 5 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наведених обставин суд дійшов висновку, що господарська операція позивача з ТОВ «ТРАНСФОРМЕНЕРГОГРУП» мала місце, оформлена належними документами, зокрема податковою накладною, зареєстрованою у Єдиному реєстрі податкових накладних, призвела до зміни майнового стану позивача, а відтак, позивач правомірно включив суми ПДВ по цій операції до податкового кредиту.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що прийняті відповідачем податкові повідомлення-рішення від 21 грудня 2018 р. № , від 21 грудня 2018 р. № , від 21 грудня 2018 р. № є протиправними та підлягають скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати винесене Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення форми "Р" від 21 грудня 2018 року №.

Визнати протиправним та скасувати винесене Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення форми "В1" від 21 грудня 2018 року №.

Визнати протиправним та скасувати винесене Головним управлінням ДФС у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення форми "В4" від 21 грудня 2018 року №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 166, м. Запоріжжя, 69107, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Машторгінвест" (69057, м. Запоріжжя, вул. Сєдова, буд.8, ) судові витрати зі сплати судового збору у сумі 4274,98 грн.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено та підписано 06.08.2019.

Суддя А.В. Сіпака