Справа № 400/4331/19
Суддя: Лісовська Н. В.
Дата ухвалення: 2019-12-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2019 р. № 400/4331/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Лісовської Н.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

до відповідача:приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, вул. Юрія Поправки, 6, оф. 15, м. Київ,02094

третя особа:акціонерне товариство "Банк Форвард", вул. Саксаганського, 105, м. Київ, 01032

про:визнання протиправною та скасування постанови від 14.11.2019 р. ВП № 60605402,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяни Леонідівни, за участю третьої особи акціонерного товариства "Банк Форвард", про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.11.2019 р. № 60605402.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена з порушенням закону, оскільки виконавчим округом відповідача є м. Київ, а позивач не має ані місця проживання, ані майна у м. Києві. Правовідносин фінансового характеру з АТ "Банк Форвард" позивач також не має.

10.10.2019 р. від відповідача надійшов відзив на позов, де зазначено, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивач є власником карткового рахунку та наявних на ньому коштів в АТ "Банк Форвард" у м. Києві. Вказані відомості були зазначені стягувачем у заяві про примусове виконання, а Закон України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404) не передбачає обов`язку виконавця перевіряти наявність грошових коштів/майна до відкриття виконавчого провадження. Таким чином, у відповідача не було підстав для повернення виконавчого документа.

З наданих відповідачем документів суд встановив, що Вольф Тетяна Леонідівна змінила прізвище на " Павелків ".

З`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

31.08.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою О.І. вчинено виконавчий напис № 2198 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 55822,83 грн на користь АТ "Банк Форвард".

13.11.2019 р. АТ "Банк Форвард" звернулося до відповідача з заявою про примусове виконання рішення, в якій вказано місце знаходження майна боржника - м. Київ, рахунок № НОМЕР_1 в АТ "Банк Форвард".

Постановою від 14.11.2019 р. відповідачем відкрито виконавче провадження № 60605402 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса від 31.08.2019 р. № 2198 (а. с. 9).

Таким чином, спір між сторонами зводиться до того, чи мала відповідач повноваження приймати до виконання виконавчий напис, враховуючи територіальні межі діяльності приватного виконавця.

За приписами ч. 1 ст. 5 Закону № 1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" приватний виконавець має право приймати до виконання виконавчі документи, місце виконання яких відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" знаходиться у межах Автономної Республіки Крим, області або міста Києва чи Севастополя, у яких розташований його виконавчий округ.

У свою чергу, згідно з ч. 1 ст. 24 Закону № 1404 місцем виконання рішення є місце проживання, перебування, роботи боржника або місцезнаходження його майна.

Отже, виконавче провадження здійснюють органи державної виконавчої служби (державні виконавці) та у передбачених Законом № 1404 випадках приватні виконавці. Останні здійснюють примусове виконання рішень, зокрема, й на підставі виконавчих написів нотаріусів. Приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи виключно у двох випадках: або за місцем проживання, перебування боржника-фізичної особи, за місцезнаходженням боржника-юридичної особи, або за місцезнаходженням майна боржника. Однією з підстав для відкриття виконавчого провадження є заява стягувача про примусове виконання рішення. У такій заяві стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника.

Виконавчим округом відповідача є м. Київ. Таким чином, відповідач має право здійснювати дії, пов`язані з відкриттям виконавчого провадження, у територіальних межах м. Києва. Це можливо у випадку, якщо місце проживання або місцезнаходження боржника зареєстроване у м. Києві або ж майно боржника знаходиться у м. Києві.

Як вбачається з копії паспорта позивача, він з 14.08.1990 р. зареєстрований у м. Южноукраїнську Миколаївської області (а. с. 16). Як свідчить Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, за позивачем зареєстровано нерухоме майно у м. Южноукраїнську Миколаївської області (а. с. 10-13).

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону № 1404 документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Закон № 1404 не зобов`язує виконавців перевіряти правильність зазначення адреси боржника. Оскільки матеріалами справи встановлено, що відповідач надсилала оскаржувані постанови на адресу позивача, зазначену в заяві про примусове виконання рішення, дії відповідача в цій частині відповідають приписам Закону № 1404.

Водночас, суд погоджується з позицією позивача в частині того, що виконавче провадження № 60605402 відкрито відповідачем протиправно.

Відповідач обґрунтовує правомірність відкриття виконавчого провадження тим, що місцем знаходження майна позивача є м. Київ. Відповідач та третя особа вважаються, що таким майном позивача є рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в АТ "Банк Форвард", яке зареєстроване в м. Києві. Відповідач посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 10.09.2018 р. по справі № 905/3542/15, та лист-роз`яснення Міністерства юстиції України від 11.06.2018 р. № 23123/16620-33-18/20.5.1.

За визначенням ст. 190 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Згідно зі ст. 179 Цивільного кодексу України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Відповідно до п. 1.27 ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" (далі - Закон № 2346) платіжна картка - електронний платіжний засіб у вигляді емітованої в установленому законодавством порядку пластикової чи іншого виду картки, що використовується для ініціювання переказу коштів з рахунка платника або з відповідного рахунка банку з метою оплати вартості товарів і послуг, перерахування коштів зі своїх рахунків на рахунки інших осіб, отримання коштів у готівковій формі в касах банків через банківські автомати, а також здійснення інших операцій, передбачених відповідним договором.

Пунктом 3.1 ст. 3 Закону № 2346 визначено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Згідно з п. 7.1 ст. 7 Закону № 2346 банки мають право відкривати своїм клієнтам вкладні (депозитні), поточні рахунки, рахунки умовного зберігання (ескроу) та кореспондентські рахунки.

Таким чином, наявність самого рахунку у банку, за відсутності на ньому коштів чи цінностей, не породжує цивільні права та обов`язки, оскільки рахунок це - засіб, механізм, спосіб безготівкового здійснення розрахунків, отримання готівки чи інший спосіб розпорядження коштами, що на ньому знаходяться за волевиявленням власника цих коштів.

Відтак, наявність карткового рахунку у фінансовій установі, місцезнаходження якої зареєстровано у м. Києві, на думку суду, не є тотожнім місцезнаходженню майна боржника, зокрема, його грошових коштів, оскільки матеріали справи не містять доказів, що на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в АТ "Банк Форвард", знаходяться грошові кошти позивача, що б давало підстави вважати їх майном боржника. Судом не встановлено, а відповідачем не надано доказів наявності таких коштів на картковому рахунку на момент відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 24 Закону № 1404 у разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби. Порядок надання доручень, підстави та порядок вчинення виконавчих дій на території, на яку поширюється компетенція іншого органу державної виконавчої служби, передачі виконавчих проваджень від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого визначаються Міністерством юстиції України. Для проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи в іншому виконавчому окрузі приватний виконавець має право вчиняти такі дії самостійно або залучати іншого приватного виконавця на підставі договору про уповноваження на вчинення окремих виконавчих дій, типова форма якого затверджується Міністерством юстиції України.

Однак відповідач всупереч вищезазначеній нормі при відкритті виконавчого провадження не пересвідчилася з достовірних джерел про наявність майна боржника у відповідному виконавчому окрузі.

Лист-роз`яснення Міністерства юстиції України від 11.06.2018 р. № 23123/16620-33-18/20.5.1, на який також посилаються відповідач і третя особа, не спростовує вищевказаний висновок суду, що вбачається з його змісту. Крім того, лист не має сили нормативного акту, отже, не може регулювати спірні правовідносини, в ньому надано оцінку правомірності відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження за умови знаходження грошових коштів на рахунках боржника.

Щодо посилання відповідача на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 10.09.2018 р. у справі № 905/3542/15, суд зазначає, що у вказаній справі предметом розгляду було визнання неправомірною постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника, а виконавче провадження було відкрите з виконання ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову, в якій був зазначений банківський рахунок. Також, у вказаній справі була надана оцінка правовідносинам щодо рахунків юридичної особи у банку, тоді як у цій адміністративній справі йде мова про рахунок фізичної особи у фінансовій установі (не в банку) за відсутності доказів, що на рахунку позивача обліковуються належні йому грошові кошти.

Позивач наполягає на тому, що він не відкривав жодних рахунків в АТ "Банк Форвард" та не укладав з товариством жодних договорів.

Отже, виконавче провадження № 60605402 відповідачем відкрито протиправно, що є підставою для задоволення позовних вимог.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірність оскаржуваної постанови, що має наслідком задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 768,40 грн (а. с. 4), що й підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни (вул. Поправки Юрія, 6, офіс 15, м. Київ, 02094, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ), за участю третьої особи акціонерного товариства "Банк Форвард" (вул. Саксаганського, 105, м. Київ, 01032, ідентифікаційний код 34186061), про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 14.11.2019 р. № 60605402 - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Вольф Тетяни Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 14.11.2019 р. № 60605402.

3. Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків Тетяни Леонідівни (вул. Поправки Юрія, 6, офіс 15, м. Київ, 02094, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім грн 40 коп.) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 13.12.2019 р.

Суддя Н. В. Лісовська