Справа № 569/20473/19
Суддя: Кучина Н. Г.
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2019 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Кучиної Н.Г.,

за участю секретаря судового засідання Ющук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рівне адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Заліщинський відділу поліції Чортківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Германа Володимира Васильовича про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Заліщинський відділу поліції Чортківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Германа Володимира Васильовича про скасування постанови.

Просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ДП 18 №428462 від 23.10.2019 року, якою його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Ухвалою Рівненського міського суду від 01 листопада 2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін у розгляді справи.

До початку судового засідання позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині та відзив відповідно до вимог ст.ст. 162, 163 КАС України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслав.

Відповідно до правил ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до такого висновку.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2019 року інспектором поліції Германом Володимиром Васильовичем була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 №428462 відносно ОСОБА_1 .

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 23 жовтня 2019 року близько 01 год. 15 хв., керуючи транспортним засобом, автошляхом М19 Доманове-Чернівці 142 км був зупинений інспектором поліції і на його вимогу не пред`явив посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил,а також бути взаємно ввічливими.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 рухався автошляхом М19 Доманове -Чернівці 142 км та був зупинений працівниками поліції, який звинуватив ОСОБА_1 спочатку в тому, що він ніби то відразу не зупинився на вимогу працівника поліції, а згодом вказав на те, що в нього на номерному знаку, закріплений невідомий предмет і тільки тоді пред`явив вимогу показати посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль.

Позивач вказує, що у поліцейського не було підстав для зупинки його автомобіля та відповідно і не було підстав для пред`явлення йому вимоги на пред`явлення посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль, а відтак він вважає, що не порушував вимог ч.1 ст. 126 КУпАП

Представник відповідача, суб`єкт владних повноважень не надав суду належних та допустимих доказів на спростування обставин, зазначених позивачем в адміністративному позові.

За таких обставин суд вважає, що вина позивача у вчиненні адміністративного правопорушення є недоведеною, при винесенні оскаржуваної постанови не були з`ясовані всі обставини справи, доказів фото-відео фіксації порушення суду не надано, а тому позовні вимоги про скасування постанови є обгрунтованими.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно роз`яснень п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно положень ч.1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем суду не надано, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростовані.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. З цього слідує, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невуноватості.

Так, в ході судового розгляду даної адміністративної справи відповідачем не було надано суду належних доказів на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення, окрім, викладених у позові тверджень інспектора поліції, який звинуватив ОСОБА_1 спочатку, що він ніби то відразу не зупинився на вимогу працівника поліції, а згодом вказав на те, що в нього на номерному знаку, закріплений невідомий предмет, що стало приводом для перевірки посвідчення водія та технічного паспорта на автомобіль, що є грубим порушенням вимог чинного законодавства зі сторони інспектора.

Однак, як вбачається з оскаржуваної постанови, остання складена лише за порушення правил позивачем ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Складу іншого адміністративного правопорушення оскаржувана постанова не містить, а відтак відповідач, як уповноважена особа підрозділу Національної поліції, на яку покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, не мав право вимагати у позивача пред`явлення посвідчення водія та технічного паспорта на автомобіль.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

За викладених обставин, беручи до уваги, що належні та допустимі докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП матеріали справи не містять та суду не надані, суд вважає за необхідне скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 18 №428462 року, якою позивача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП

Керуючись статтями 2, 3, 72, 241, 242, 286 КАС України, суд,-

В И Р I Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Заліщинський відділу поліції Чортківського відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області начальника сектору реагування патрульної поліції № 3 Германа Володимира Васильовича про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову серії ДП 18 №428462 від 23 жовтня 2019 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд Рівненської області в Восьмий апеляційний адміністративний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського міського суду Н.Г. Кучина